Справа № 213/3017/16-а(2-а/213/64/16)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
06 липня 2017 рокусправа № 213/3017/16-а(2-а/213/64/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.
суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.
за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 14 березня 2017 року по справі № 2а/213/17/17 за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 2 УПП в м. Кривому Розі рядового поліції - Скрипник Анни Валеріївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
14 грудня 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до інспектора роти № 3 батальйону № 2 УПП в м. Кривому Розі рядового поліції - Скрипник Анни Валеріївни (далі - відповідач), в якому просив скасувати постанову серії ПС2 № 753918 від 13.09.2016 року.
Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 14 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 2 УПП в м. Кривому Розі рядового поліції - Скрипник Анни Валеріївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволено.
Визнано дії інспектора роти №3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Скрипник Анни Валеріївни, щодо складання постанови Серії ПС2 № 753918 від 13.09.2016р. - неправомірними.
Скасовано постанову Серії ПС2 № 753918 від 13.09.2016 р. по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 , винесену інспектором роти № 3 батальону № 2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Скрипник Анною Валеріївною.
Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції звернулося з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення в повній мірі підтверджено даними з відеозапису з нагрудної камери поліцейського та фактично не заперечується ОСОБА_1 . При цьому позивачу була надана можливість для виправлення технічної несправності, але останній повідомив, що йому не вдасться виправити її, оскільки несправна проводка.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС та ч. 1 ст. 41 КАС України не перешкоджає розгляду справи без участі останніх та без фіксування судового розгляду технічними засобами.
Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, 13.09.2016р. відповідачем було винесено постанову Серії ПС2 № 753918, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що 13.09.2016 року о 01.00 год. в м. Кривий Ріг по вул. Панаса Мирного біля будинку 31 в Інгулецькому районі водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110206, державний номер НОМЕР_1 , що має технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил, експлуатація його забороняється, а саме: не горів лівий задній габаритний ліхтар, чим порушив п. 31.6 «б» ПДР України, та відповідно скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. (а.с.10).
Скасування вказаної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і було предметом судового розгляду.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем жодних доказів того, що позивачем було порушено правила дорожнього руху, до суду надано не було, однак не звернув уваги, що за приписами п. 3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено:
постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Статтею 289 КУпАП передбачено, зокрема, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Тобто, вказаною нормою передбачено оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення або до вищестоящого органу (вищестоящої посадової особи) у вигляді скарги або безпосередньо до суду з адміністративним позовом.
Відповідно до частини першої статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого зазначеним Кодексом або іншими законами. Частиною третьою цієї статті встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до суду.
Частиною 2 статті 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Зі змісту наведених норм вбачається, що початок перебігу строку звернення до адміністративного суду пов`язується з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
У відповідності до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.
Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, позивач, з дотриманням десятиденного строку, першого разу звернувся до суду з відповідними адміністративним позовом, який було повернуто відповідно до ухвали Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 жовтня 2016 року у справі № 213/2208/16-а (2-а/213/53/16) (а.с.12).
В подальшому позивачем було повторно подано адміністративний позов до суду першої інстанції вже 14 грудня 2016 року, тобто з пропуском десятиденного процесуального строку звернення до суду. Обґрунтовуючи пропуск звернення до суду позивач зазначив, що ним усувалися недоліки адміністративного позову та судом першої інстанції було неправомірно його повернуто, у зв`язку з чим було надано відповідне клопотання про поновлення останнього, яке було залишено поза увагою та не розглянуто судом першої інстанції з прийняттям відповідного рішення, як то передбачено ч. 1 ст. 100 КАС України (а.с.11).
Колегія суддів апеляційного суду вважає зазначені обставини безпідставними та необґрунтованими, а відповідно клопотання таким, що не підлягає задоволенню, тому як в останньому не зазначено жодної поважної об`єктивної причини, з огляду на існування якої ОСОБА_1 було пропущено строк звернення до суду, оскільки незгода з ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 жовтня 2016 року у справі № 213/2208/16-а (2-а/213/53/16) не може бути визнана поважною причиною такого пропуску в розумінні приписів ст. 100 КАС України, а саме такою, що об`єктивно не залежить від волевиявлення особи та пов`язана з істотними перешкодами для подання адміністративного позову. Крім того, вважаючи зазначену ухвалу незаконною, позивач мав право скористатися процесуальним правом апеляційного оскарження останньої.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо її подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.
Частиною першою статті 203 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанову суду першої інстанції слід скасувати, та залишити адміністративний позов ОСОБА_1 без розгляду відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України.
Керуючись п.9 ч.1 ст.155, ст.ст. 198, 203 КАС України, суд, -
Апеляційну скаргу управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.
Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 14 березня 2017 року по справі № 2а/213/17/17 - скасувати.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 2 УПП в м. Кривому Розі рядового поліції - Скрипник Анни Валеріївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без розгляду.
Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ст. 254 КАС України.
Головуючий: С.М. Іванов
Суддя: О.М. Панченко
Суддя: В.Є. Чередниченко