Справа № 816/984/17
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/984/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Мекенченко М.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Полтавського обласного центру зайнятості до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

20 червня 2017 року Полтавський обласний центр зайнятості (надалі - позивач, Полтавський ОЦЗ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (надалі - ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області, УДВС ГТУЮ у Полтавській області відповідно) про скасування постанови головного державного виконавця Дрібної Ю.А. ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області про накладення штрафу від 31.05.2017 ВП №40466245.

Мотивуючи свої вимоги, позивач стверджує, що повністю виконав постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 про виплату компенсації за невикористані у 2011 році дні відпустки працівника центру ОСОБА_3 з урахуванням наданих їй та вже використаних нею 17 днів відпустки. А тому до розрахунку розміру відшкодування включено 13 днів, компенсація за які й була виплачена ОСОБА_3 Незважаючи на це, відповідач, з міркувань неналежного (не в повному обсязі) виконання рішення суду, застосував штраф до добросовісного боржника у виконавчому провадженні. Цим самим, на думку позивача, державний виконавець допустив перевищення власних повноважень, оскільки закон не наділяє його правом тлумачити судові рішення на власний розсуд.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідачів проти позову заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на правомірність дій державного виконавця та прийнятої ним постанови про накладення штрафу.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 у справі №816/2296/13-а позов ОСОБА_3 до Полтавського ОЦЗ про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено. Визнано незаконними дії Полтавського ОЦЗ в частині відмови виплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію за невикористані у 2011 році дні відпустки та зобов'язати Полтавський ОЦЗ виплатити їй компенсацію за невикористані в 2011 році дні відпустки (а.с. 10-14).

02.09.2013 ОСОБА_3 звернулася до Полтавського ОЦЗ з листом-проханням повідомити про хід виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 в частині виплати їй грошової компенсації за невикористані у 2011 році 18 днів відпустки, право на які було підтверджено постановою Вищого адміністративного суду України від 29.01.2013 (а.с. 53).

Так, згідно з постановою Вищого адміністративного суду України від 29.01.2013 визнано незаконними дії Полтавського ОЦЗ щодо відмови ОСОБА_3 приєднати основну щорічну відпустку повної тривалості 30 календарних днів до відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами та призначити її з 22.10.2011. Зобов'язано Полтавський ОЦЗ приєднати ОСОБА_3 основну щорічну відпустку повної тривалості 30 календарних днів до відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами та призначити її з 22.10.2011 (а.с. 44-45).

30.09.2013 листом №ОЦЗ-15-3490/0-13 директор Полтавського ОЦЗ ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_3 про те, що постанова Вищого адміністративного суду України від 29.01.2013 є незрозумілою, у зв'язку з чим Полтавський ОЦЗ звернувся в порядку ст. 170 КАС України до цього суду за роз'ясненням. Зазначила, що вирішення питання щодо виплати ОСОБА_3 грошової компенсації за невикористані у 2011 році 18 днів відпустки буде вирішено одразу після розгляду даної заяви (а.с. 54).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.10.2013 № К/9991/12187/12 Полтавському ОЦЗ відмовлено у роз'ясненні постанови Вищого адміністративного суду від 29.01.2013 (а.с. 42-43).

Постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області від 29.10.2013 ВП №40466245 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №816/2296/13-а, виданого 16.10.2013 Харківським апеляційним адміністративним судом (а.с. 34-36).

Вказаною постановою боржника зобов'язано самостійно виконати рішення суду в 7-денний строк з моменту винесення постанови. Зобов'язано посадових осіб юридичної особи-боржника надати до ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області копії документів про виплату ОСОБА_3 грошової компенсації за невикористані дні відпустки в 2011 році (а.с. 35-36).

11.11.2013 Полтавським ОЦЗ прийнято наказ №496-к про виплату ОСОБА_3 грошової компенсації за невикористані 13 календарних днів щорічної відпустки (а.с. 55).

18.11.2013 Полтавський ОЦЗ надіслав до ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області листа, яким повідомив про виконання пункту 2 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №40466245 від 29.10.2013, оскільки в добровільному порядку перераховано стягувачу ОСОБА_3 грошову компенсацію в розмірі 473,27 грн за невикористані в 2011 році дні відпустки, на підтвердження чого надав копію платіжного доручення №2663 від 12.11.2013 (а.с. 37-38).

Листом від 26.11.2013 уповноважений представник стягувача ОСОБА_5 звернувся до ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області з листом, в якому вказав, що його довірительку ОСОБА_3 було ознайомлено з наказом Полтавського ОЦЗ від 11.11.2013, за яким їй надано компенсацію лише за 13 календарних днів, а не за 18 днів. Тому, з метою недопущення неповного виконання рішення суду, просив при примусовому виконанні виконавчого листа від 16.10.2013 виплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію за невикористані у 2011 році дні відпустки, витребувати від центру зайнятості інформацію про кількість днів відпустки, за які було виплачено грошову компенсацію (а.с. 39).

20.12.2013 державний виконавець ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області звернувся до Харківського апеляційного адміністративного суду із заявою №12338 про роз'яснення рішення суду у зв'язку з тим, що у виконавчому листі Харківського апеляційного адміністративного суду №816/2296/13-а не зазначено за яку саме кількість календарних днів боржник зобов'язаний виплатити грошову компенсацію стягувачу (а.с. 47-48).

На час розгляду заяви про роз'яснення рішення суду державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області 20.12.2013 винесено постанову про зупинення виконавчого провадження № 40466245 (а.с. 49).

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2014 по справі №816/2296/13-а у задоволенні заяв ОСОБА_3 та ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області про роз'яснення постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 по справі № 816/2296/13-а відмовлено (а.с. 51).

07.03.2014 представник ОСОБА_3 звернувся до ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області з листом, в якому вказав на ухилення Полтавським ОЦЗ від виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 по справі №816/2296/13-а. Так, отримавши 07.03.2014 наказ Полтавського ОЦЗ від 11.11.2013 №496-к "Про виплату компенсації", представником було встановлено відсутність інформації за дні невикористаної щорічної відпустки якого року ОСОБА_3 надається грошова компенсація (а.с. 52-53).

Постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області від 22.04.2014 поновлено виконавче провадження №40466245 з виконання виконавчого листа №816/2296/13-а (а.с. 56).

22.04.2014 старшим державним виконавцем направлено вимогу №4844, якою Полтавський ОЦЗ зобов'язано повідомити відділ, за яку кількість календарних днів невикористаної у 2011 році відпустки (13 чи 18) виплачено компенсацію ОСОБА_3 платіжним дорученням №2663 від 12.11.2013; повідомити про заходи, які вживаються боржником для виконання рішення суду; провести нарахування та виплату грошової компенсації за невикористані у 2011 році дні відпустки ОСОБА_3; у разі неможливості виконання рішення суду зобов'язано надати обґрунтовані пояснення про причини такого невиконання (а.с. 57).

На виконання вимоги директор Полтавського ОЦЗ листом від 06.05.2014 №ОЦЗ-15-1688/0-14 повідомила ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області, що виконуючи постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 по справі №816/2296/13-а про виплату компенсації за невикористані у 2011 році дні відпустки, Полтавський ОЦЗ виходив з розрахунку 13 календарних днів. З огляду на неоднозначність резолютивної частини постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 по справі №816/2296/13-а просила звернутися до суду із заявою про встановлення порядку та способу виконання виконавчого листа №816/2296/13-а від 16.10.2013 (а.с. 58).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.06.2014 (а.с. 64), залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.08.2014 (а.с. 65-66), у задоволенні заяви ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області про встановлення способу і порядку виконання рішення суду у справі №816/2296/13-а відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 03.09.2014 по справі №816/2296/13-а відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Полтавського ОЦЗ про скасування вищевказаних рішень (а.с. 67).

Після поновлення зупиненого виконавчого провадження №40466245 постановою від 28.07.2016 (а.с. 68), державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області направив до Полтавського ОЦЗ вимогу №9116 (а.с. 69), аналогічну за змістом попередній вимозі від 22.04.2014 № 4844.

Листом від 04.08.2016 №ОЦЗ-17-3021/0-16 директор Полтавського ОЦЗ повідомила про виконання приписів постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 по справі №816/2296/13-а щодо забезпечення компенсації за невикористані ОСОБА_3 у 2011 році 13 днів відпустки в грошовому еквіваленті (а.с. 70-71).

У зв'язку з цим, за невиконання рішення суду в повному обсязі, на підставі ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області від 31.05.2017 на Полтавський ОЦЗ накладено штраф у розмірі 5 100,00 грн (а.с. 72).

Із вищевказаною постановою позивач не погодився та оскаржив її до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, надалі Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до частини першої статті 18 Закону №1404-VІІІ державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону №1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У судовому засіданні представник позивача зазначила, що державний виконавець при постановленні рішення про накладення штрафу діяв без дотримання принципів законності, справедливості та неупередженості, оскільки боржник повідомив відповідача про виконання виконавчого документа, надавши підтверджуючі документи.

На спростування тверджень позивача представник відповідачів пояснила, що в мотивувальній частині постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013, на підставі якої видано виконавчий лист № 816/2296/13-а, суд чітко вказав, що стягувачкою не використано 18 календарних днів відпустки, які підлягають компенсації. Таким чином, рішення суду не виконано в повному обсязі.

Розв'язуючи цей спір, суд звертає увагу на зміст мотивувальної частини постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013, де суд апеляційної інстанції вказав, що з урахуванням постанови Вищого адміністративного суду від 29.01.2013 і винесенням відповідачем наказу №51-к від 12.02.2013 основна щорічна відпустка ОСОБА_3 була визначена тривалістю 30 календарних днів, приєднана до відпустки у зв'язку із вагітністю та пологами і призначена з 22.10.2011 по 20.11.2011, проте у період з 23.09.2011 по 21.11.2011 ОСОБА_3 перебувала на лікарняному (Полтавським ОЦЗ цей факт не спростовано), вона відпусткою не скористалася і виразила бажання отримати відповідну компенсацію за 18 календарних днів, що і передбачено в ст. 83 Кодексу законів про працю України (а.с. 13).

Отже, ОСОБА_3 мала право на компенсацію у грошовому еквіваленті за невикористані 18 календарних днів відпустки, тоді як позивач здійснив виплату лише за 13 календарних днів.

Таким чином, до теперішнього часу рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013, на виконання якого видано виконавчий лист №816/2296/13-а від 16.10.2013, у повному обсязі не виконано.

Враховуючи встановлений судовим розглядом факт про те, що Полтавським ОЦЗ у добровільному порядку не виконано постанову Харківського апеляційного адміністративного суду за виконавчим листом №816/2296/13-а в межах виконавчого провадження №40466245, а також ту обставину, що державний виконавець вчиняє дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду, в т.ч. шляхом винесення постанови про накладення штрафу, як виду відповідальності за невиконання рішення суду, суд визнає постанову головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області від 31.05.2017 ВП №40466245 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн правомірною.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 13 липня 2017 року.

Суддя Є.Б. Супрун