Справа № 201/1054/17 (2-а/201/70/2017)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2017 рокусправа № 201/1054/17 (2-а/201/70/2017)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2017р. у справі №201/1054/17 (2-а/201/70/2017)
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Командира роти 2 батальйону 2 УПП у м.Дніпропетровськ старшого лейтенанта Горобцова Михайла Олександровича визнання протиправними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

20.01.2016р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з адміністративним позовом до Командира роти 2 батальйону 2 УПП у м.Дніпропетровськ старшого лейтенанта Горобцова М.О. про визнання протиправними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності / а.с. 3-5/.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2017р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №201/1054/17 (2-а/201/70/2017) та справу призначено до судового розгляду / а.с. 2/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що 13.01.2017р. відповідачем було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАА №048853 від 13.01.2017р., якою до нього застосовано адміністративну відповідальність за ст.. 122 ч. 1 у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за вчинене правопорушення яке полягає на думку відповідача у тому, що позивач 13.01.2017р. о 18 годин 19 хвилин зупинив свій транспортний засіб «Нісан Альтіма» держномер НОМЕР_1 на посадковому майданчику для маршрутних транспортних засобів по вул.. Запорізьке шосе,25-а у м. Дніпрі, але позивач вважає, що правопорушення він не вчиняв, оскільки у зазначений у постанові час та день у зазначеному місці він зупинив свій транспортний засіб за 50 м. від посадкового майданчику для маршрутних транспортних засобів та вийшов у справах на 5 хвилин, коли повернувся то побачив інспектора патрульної служби, який почав складати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності без жодних пояснень щодо суті правопорушення, яке було вчинене, та без роз'яснення прав, тому позивач вважає такі дії відповідача протиправними, а прийняту ним постанову незаконною, тому просив суд визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАА №048853 від 13.01.2017р.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2017р. у справі №201/1054/17 (2-а/201/70/2017) в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Командира роти 2 батальйону 2 УПП у м.Дніпропетровськ старшого лейтенанта Горобцова М.О. про визнання протиправними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовлено. (суддя Демидова С.О.) /а.с. 15-17/.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції від 27.02.2017р. у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с. 18-22/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив суд постанову суду першої інстанції від 27.02.2017р. скасувати, задовольнити адміністративний позов та закрити провадження в адміністративній справі за відсутність в діях позивача складу правопорушення.

Позивач у судовому засіданні підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції від 27.02.2017р. скасувати та постановити у справі нове рішення, який задовольнити заявлені ним позовні вимоги.

Відповідач про день, годину та місце розгляду даної справи апеляційним судом повідомлений належним чином / а.с. 32,33,35,36,38,40/, про поважність причин не явки у судове засідання, або про можливість розгляду справи у свою відсутність, суд у встановленому законом порядку не повідомили. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача.

Заслухавши у судовому засіданні позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, переглянувши запис відеофіксації правопорушення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що 13.01.2017р. відповідачем у справі, було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАА №048853 від 13.01.2017р. / а.с. 7/, відповідно до якої 13.01.2017р. о 18 годин 19 хвилин ОСОБА_1, позивач у справі, зупинив свій транспортний засіб «Нісан Альтіма» держномер НОМЕР_1 на посадковому майданчику для маршрутних транспортних засобів по вул.. Запорізьке шосе,25-а у м., чим порушив вимоги п.15.9.е Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, та до ОСОБА_1. за вчинення цього правопорушення застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 225 грн.

З оглянутого судом запису видеофіксації вищезазначеного правопорушення вбачається, що автомобіль НОМЕР_1 зупинився на посадковому майданчику для маршрутних транспортних засобів / а.с. 11/

Спірні відносини, які вникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, а також нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Аналіз наведених норм чинного законодавства, яке регулює відносини, які виникли між сторонами у даній справі, зокрема положень ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», якою встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, та виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про державний рух, яким серед інших відповідно до ст. ст. 52,53 цього ж закону є Національна поліція України, пунктом 15.9 «е» ПДР України заборонено зупинку ближче 30м. від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення порушень ПДР України, у тому числі порушення п. 15.9 «е» ПДР України, у вигляді штрафу у розмірі п'ятнадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів, з урахуванням вищезазначених фактичних обставин справи дає можливість зробити висновок про те, що позивачем у справі 13.01.2017р. о 18 годин 19 хвилин було вчинене правопорушення - зупинка автомобіля НОМЕР_1 на посадковому майданчику для маршрутних транспортних засобів, що є порушення п. 15.9 «е» ПДР України, за яке ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, що свідчить про те, що відповідач у справі під час прийняття ним постанови серії ЕАА №048853 від 13.01.2017р., яка є предметом оскарження у справі, діяв в межах повноважень та у спосіб, які визначені чинним законодавством та застосував до позивача штраф за вчинене ним адміністративне правопорушення у розмірі, який визначено чинним законодавством, що свідчить про відсутність підстав для скасування такого рішення суб'єкта владних повноважень, і суд першої інстанції постановив у даній справі правильне рішення про відмову позивачу у задоволенні адміністративного позову через його необґрунтованість та безпідставність..

При цьому колегія суддів з урахуванням положень ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права, вважає за необхідне зазначити, що Європейським судом з прав людини, у рішенні, яке ним було ухвалено 29.06.2007р. у складі Великої палати у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди, і ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, та постановив обґрунтоване рішення про відмову позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог, і оскільки під час апеляційного розгляду даної справи будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, постанову суду першої інстанції від 27.02.2017р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки ним доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2017р. у справі №201/1054/17 (2-а/201/70/2017)- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку та строки встановлені ст. 212 КАС України.

Повний текст виготовлено -10.07.2017р..

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко