Справа № 816/612/17
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 р.Справа № 816/612/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.

Суддів: Бенедик А.П. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкові справу за апеляційною скаргою Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року по справі за адміністративним позовом Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до комунального підприємства «Кременчуцьке тролейбусне управління» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -

Встановила:

28 квітня 2017 року позивач Полтавське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з комунального підприємства «Кременчуцьке тролейбусне управління» на свою користь адміністративно-господарські санкції у розмірі 127 439,34 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 407,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у порушення вимог статей 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21 березня 1991 року № 875-ХІІ (далі - Закон № 875-ХІІ) відповідачем у 2016 році не виконано нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, що є підставою для застосування вказаних вище сум адміністративно-господарських санкцій та пені.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року у задоволенні адміністративного позову Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів відмовлено.

Судове рішення вмотивовано висновком суду першої інстанції про те, що відповідач вживав необхідні заходи для працевлаштування інвалідів у 2016 році, створив відповідну кількість робочих місць та подавав до служби зайнятості інформацію про попит на робочу силу (вакансії) за формою № 3-ПН, необхідну для організації працевлаштування інвалідів.

Не погоджуючись з судовим рішенням в апеляційній скарзі Полтавське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначив, що в судовому засіданні доведено вчинення відповідачем правопорушення у вигляді не працевлаштування інвалідів, тобто не виконання нормативу робочих місць відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону № 875-ХІІ. Відповідно до ч. 1 ст. 20 цього Закону, роботодавці, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж встановлено нормативом, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, які використовують найману працю за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте ним, а відтак, адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу у розмірі 127 439,34 грн. та 407,84 грн. пені підлягають стягненню до Державного бюджету.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, дійшла висновку, що апеляційну скаргу Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів слід залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року, згідно положень ст. 200 КАС України, - без змін.

Згідно ч 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 19 Закону № 875-ХІІ передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Частиною 3 ст. 19 Закону № 875-ХІІ передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону, якою встановлено, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Частиною 3 ст. 18 Закону № 875-ХІІ визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до приписів пункту 2.1 Порядку подання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 № 316 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), форма подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії(й).

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону № 875-ХІІ підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Частиною 2 ст. 20 цього Закону передбачено, що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 216 Господарського кодексу України (далі - ГК України) учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин, а адміністративно-господарські санкції - уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування (ч. 4 ст. 217 ГК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Судом установлено, що згідно Звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2016 рік (форма № 10-ПІ), що поданий відповідачем 01 березня 2017 року до Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, - середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (осіб) підприємства у 2016 році становила 277 - 95 = 182 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (осіб) - 8, кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону № 875-ХІІ, - 7 осіб /а.с. 6/.

Листом Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів від 16 березня 2017 року № 03.1-08/343 відповідача повідомлено про результати проведеної перевірки правильності розрахунків поданого звіту та про виявлені помилки про заповненні показників Звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2016 рік форми № 10-ПІ. Зокрема, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за 2016 рік становить 277 осіб, розрахована середньооблікова кількість штатних працівників, які працювали на підприємстві у 2016 році та яким була встановлена інвалідність, становить 8 осіб (рядок 02), а норматив робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів становить 11 осіб (277 х 4%) (рядок 03) /а.с. 22/.

За недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів Полтавським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів відповідачу нараховано адміністративно-господарські санкції у розмірі 127 439,34 грн. (за 3 осіб) та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 407,84 грн. (за 8 днів (з 19 квітня 2017 року по 26 квітня 2017 року)) /а.с. 22 (зворотній бік), а.с. 7/.

Відповідно до листів Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості від 19 квітня 2017 року № 988, від 11 травня 2017 року № 1132 убачається про подання відповідачем щомісяця протягом 2016 року звітності форми З-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» для працевлаштування осіб з інвалідністю /а.с. 14-15, 52/.

Крім цього, відповідачем самостійно у 2016 році розміщувалися оголошення у газетах «Програма Плюс» та «Кремінь», у яких запрошувалися інваліди загальних захворювань на робочі місця «кондуктор громадського транспорту (тролейбуса)» /а.с. 38-45/.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що в силу норм статей 18, 19 Закону № 875-ХІІ підприємства самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів, але виходячи з вимог ст. 18 цього Закону. Адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця, передбачені Законом № 875-ХІІ, є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення, і підлягають застосуванню у разі, якщо суб'єкт господарювання не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Втім, судовим розглядом установлено та підтверджується наявними матеріалами справи, що відповідачем вжиті необхідні заходи для працевлаштування інвалідів у 2016 році: створено відповідна кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів, подано до служби зайнятості інформацію про попит на робочу силу (вакансії) за формою № 3-ПН, необхідну для організації працевлаштування інвалідів.

Доказів зворотного судам першої та апеляційної інстанції позивачем не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить висновку, що апеляційна скарга Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задоволенню не підлягає, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року слід залишити без змін.

Інші доводи та заперечення на висновки колегії суддів не впливають.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 11, 41 ч. 1, 94, 160, 167, 168, 195, 196, п. 1ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 17 травня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня виготовлення її повного тексту, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Мельнікова Л.В.
Судді Бенедик А.П. Донець Л.О.
Повний текст ухвали виготовлений і підписаний 30 червня 2017 року.