Справа № 750/3213/17
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/3213/17 Головуючий у 1-й інстанції: Жук М.І.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА
Іменем України
10 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участі секретаря: Козлової І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.04.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірним та скасування рішення Міністерства оборони України Протокол № 2 від 13.01.2017 в частині повернення на доопрацювання документів позивача щодо виплати йому одноразової грошової допомоги як інваліду війни ІІІ групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, зобов`язання Міністерства оборони України призначити позивачу одноразову грошову допомогу як інваліду війни ІІІ групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день виплати допомоги, встановленому п.п. б п. 1 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції закону з 01.01.2014 та перерахувати на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_1 суму одноразової грошової допомоги як інваліду війни третьої групи для подальшої виплати ОСОБА_1 , зобов`язання Чернігівського обласного військового комісаріату виплатити позивачу суму одноразової грошової допомоги як інваліду війни третьої групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день виплати допомоги, встановленому п.п. б п. 1 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції закону з 01.01.2014.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.04.2017 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

У судове засідання 10.07.2017 з`явилась представник Міністерства оборони України.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а оскаржувана постанова суду скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи підтверджують той факт, що інвалідність позивача пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, при цьому, відповідачем не спростовано їх достовірності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач в період з 1979 року по 1980 рік приймав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан. Під час проходження служби в Республіці Афганістан отримав поранення (контузію) та захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, яке відображено в протоколі Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій травм, каліцтв за № 3850 від 07.09.2016.

Згідно витягу з протоколу Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 3850 від 07.09.2016 встановлено, що отримані позивачем поранення, травма, контузія та захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.6).

Відповідно до рішення МСЕК від 08.11.2016, позивачу, встановлена 3 група інвалідності вперше, в зв`язку із отриманням поранення, травми, контузії та захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, що підтверджується відповідною довідкою серії АВБ № 046837 (а.с.7).

Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання грошової допомоги.

27.02.2017 позивач отримав копію протоколу № 2 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 13.01.2017, згідно якого, комісія дійшла висновку про необхідність повернення на доопрацювання документів, поданих на розгляд особами з числа колишніх військовослужбовців, оскільки відсутні документи, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).

Відповідно до пп. 4 п. 2 ст.16, підпункту «б» частини 1 статті16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності IIІ групи.

Згідно з пунктом 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IІI групи.

Пунктом 11 зазначеного Порядку передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Позивач надав до військового комісаріату усі необхідні документи, передбачені вказаним Порядком, відтак, має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності, яка настала внаслідок поранення та пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.

При цьому, посилання представника Міністерства оборони України у судовому засіданні на те, що позивачем не надано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень, у зв`язку із чим виникають сумніви щодо об`єктивності висновків про наявність та характер поранень позивача, є необґрунтованими, оскільки на підтвердження отримання поранення, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, позивачем надано, копію військового квитка та довідки з Чернігівського військкомату із яких вбачається, що позивач в період з 28.12.1979 по 29.02.1980 брав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан; висновок спеціаліста у галузі судово - медичної експертизи від 07.09.2016, із змісту якого вбачається, що поранення, отримані позивачем виникли внаслідок вогнепальних поранень, що могли бути спричинені під час проходження служби у 1980 році; витяг із протоколу засідання Центральної військово - лікарської комісії МО України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, яким установлено, що поранення, травма, контузія і захворювання позивача пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії; довідку МСЕК серія АВБ № 046837 від 08.11.2016, якою встановлено причину інвалідності: - »Поранення, травма, контузія, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії».

Так само є необґрунтованими посилання відповідачів на необхідність надання позивачем окремої довідки про причини та обставини поранення, яку останній мав отримати з архіву МО Російської федерації, оскільки в теперішній суспільно-політичній ситуації отримання такої довідки може бути ускладненим, а її зміст недостовірним. При цьому представник МО не заперечувала, що такий запит може бути зроблений і на рівні міністерства.

Таким чином, колегія вважає, що така вимога носить більше формальний характер та утворює додаткові ускладнення для отримання позивачем гарантованої державою виплати по встановленню інвалідності.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Чернігівського обласного військового комісаріату виплатити позивачу суму одноразової грошової допомоги як інваліду війни третьої групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день виплати допомоги, встановленому п.п. б п. 1 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції закону з 01.01.2014, то вона задоволенню не підлягає, у зв`язку з передчасністю.

Через відсутність, станом на час виникнення спірних правовідносин, рішення розпорядника бюджетних коштів - Міністерства оборони України про призначення одноразової грошової допомоги, у ІНФОРМАЦІЯ_1 не виникло обов`язку виплати позивачу одноразової грошової допомоги.

Крім того, підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, відповідно до п. 4 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України є, зокрема, вирішення справи неповноважним судом.

Статтею 24 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративні справи, предметом оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України, їхньої посадової чи службової особи, виборчої комісії (комісії з референдуму), члена цієї комісії розглядаються і вирішуються в окружному адміністративному суді колегією у складі трьох суддів.

Адміністративні справи розглядаються і вирішуються в окружному адміністративному суді та у місцевому загальному суді як адміністративному суді колегією у складі трьох суддів також з ініціативи судді в разі їх особливої складності.

Стосовно доводів апелянта - МОУ, викладеним в його апеляційній скарзі про порушення правил підсудності при розгляді даної справи, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки саме місцевим загальним судам як адміністративним судам за п. 4 частини першої ст. 18 КАС належить розглядати спори з приводу призначення соціальних виплат та допомоги.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування судового рішення.

Таким чином апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.04.2017 скасувати та ухвалити нову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Скасувати рішення Міністерства оборони України № 2 від 13.01.2017 щодо повернення на доопрацювання документів ОСОБА_1 щодо виплати йому одноразової грошової допомоги як інваліду війни 3 групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як інваліду війни 3 групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день виплати допомоги, встановленому п.п. б пункту 1 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ в редакції закону з 1 січня 2014 року та перерахувати на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_1 суму одноразової грошової допомоги як інваліду війни третьої групи для подальшої виплати ОСОБА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено: 14.07.2017.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.