Справа № 810/1152/17
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2017-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2017 року № 810/1152/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл» з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення від 23.12.2016 №.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки відповідач дійшов необґрунтованих висновків про порушення позивачем законодавства у сфері обігу готівки. Позивач зазначає, що вчасно та у повному обсязі здійснив оприбуткування готівкових коштів у сумі 9606,36 грн. за 07.11.2016 та 08.11.2016 у книзі обліку розрахункових операцій шляхом підклеювання щоденних Z-звітів до розділу 1 КОРО та занесення кореспондуючих вказаним Z-звітам записів про рух готівки до розділу 2 КОРО.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких вказав, що під час здійснення фактичної перевірки АЗС позивача було виявлено книгу обліку розрахункових операцій, із записів якої встановлено, що готівку, яку було одержано 07.11.2016, фактично оприбутковано лише 08.11.2016, а готівку, яку одержано 08.11.2016, - лише 09.11.2016.

Відповідач зазначає, що у випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та здійснення обліку зазначених готівкових коштів у КОРО.

Оскільки облік готівкових коштів у КОРО позивачем було здійснено на наступний день, відповідач вважає, що правомірно застосував до позивача штрафні санкції за неоприбуткування готівкових коштів.

Враховуючи, що матеріали справи у достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, відсутність потреби у заслуховуванні свідків чи експерта, суд за письмовим клопотанням представника позивача ухвалив здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

28 листопада 2016 року Головним управлінням ДФС в Одеській області проведено фактичну перевірку АЗС, що розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, Усатівська сільська рада, 16+600 м автодороги «обхід м. Одеси», та належить ТОВ «Стейт Оіл».

Результати перевірки оформлені Актом про результат фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції від 05.12.2016 №421/15-32-40-01/394736796 (далі - Акт перевірки) (а.с. 8-11), у якому відображений висновок про порушення ТОВ «Стейт Оіл» пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою НБУ від 15.12.2004 № 637, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320.

Суть виявленого порушення полягає в неоприбуткуванні позивачем готівки на загальну суму 9606,36 грн.

Так, в описовій частині Акта перевірки зазначено, що готівкові кошти у розмірі 6092,25 грн. згідно Z-звіту №0884, які фактично надійшли до каси 07.11.2016, оприбутковано 08.11.2016. Натомість готівкові кошти у розмірі 3514,11 грн. згідно Z-звіту №0885, які фактично надійшли до каси 08.11.2016, оприбутковано 09.11.2016.

Розглянувши матеріали перевірки, Офіс великих платників податків ДФС прийняв оспорюване податкове повідомлення-рішення від 23.12.2016 №, яким на підставі абзацу 3 пункту 1 Указу Президента України від 12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» застосував до позивача штрафні санкції у розмірі 48031,80 грн. (а.с. 6).

Не погоджуючись з вказаним рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню, суд виходив з наступного.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою регулюються Положенням про ведення касових операцій, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №40/10320 (далі - Положення №637).

Відповідно до абзацу другого пункту 2.2 Положення №637, підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Згідно з пунктом 2.6 Положення №637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Відповідно до пункту 1 Положення №637, оприбуткуванням готівки є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно з абзацом 3 пункту 2.6 Положення №637, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Статтею 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (зі змінами та доповненнями) від 12.06.1995 № 436/95 (далі - Указ №436/95) встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу.

Відповідно абзацу 3 цієї ж статті, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки до суб'єктів господарювання, перелічених у пункті 1 Указу №436/95, застосовується штраф у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Отже, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність дій з фіксації повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій.

Аналогічна правова позиція у спорах цієї категорії була неодноразово висловлена у постановах Верховного Суду України від 11.12.2012 (справа № 21-400а12), від 26.02.2013 (справи №№ 21-7а13, 21-35а13), від 12.11.2013 (справа № 21-370а13), від 01.04.2014 (справа № 21-54а14).

Згідно з приписам частини 2 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З урахуванням викладеного, несвоєчасність фіксації повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та/або несвоєчасність відображення руху готівки у книзі обліку розрахункових операцій становить склад порушення, відповідальність за яке передбачене абзацом 3 статті 1 Указу №436/95.

Судом встановлено, що факт не оприбуткування готівки за 07.11.2016 у розмірі 6092,25 грн. контролюючий орган пов'язує з несвоєчасним роздрукування фіскального звітного чеку №0884 та несвоєчасним внесенням записів про готівку, що надійшла в касу 07.11.2016 до книги обліку розрахункових операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, на АЗС ТОВ «Стейт Оіл», розташованій за адресою: Одеська область, Біляївський район, Усатівська сільська рада, 16+600 м автодороги «обхід м. Одеси», готівкові розрахунки проводяться із застосуванням реєстратора розрахункових операцій Марія-303А2, заводський номер БК/99/001954, фіскальний номер .

На вказаний РРО контролюючим органом було зареєстровано Книгу обліку розрахункових операцій № р/5, витяг з якої міститься у матеріалах справи.

Судом встановлено, що 08.11.2016 о 00:00 год. позивачем був роздрукований Z-звіт №0884, що містить інформацію про обсяг виконаних розрахункових операцій за 07.11.2016.

Так, згідно фіскального звітного чеку №0884, початком роботи РРО (початком зміни) є 07.11.2016, 00:02 год., остання розрахункова операція була здійснена 07.11.2016 о 23:54 год.

Як вбачається з витягу з КОРО №р/5, запис про рух готівки та суми розрахунків на підставі Z-звіту №0884 було здійснено позивачем 08.11.2016.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі - Закон №265/95), суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зокрема, зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

За змістом пункту 2 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 № 199 (далі - Вимоги), зміна - це період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного Z-звіту; Z-звіт - це денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті РРО.

Відповідно до пункту 7 Вимог, усі режими роботи РРО повинні блокуватися, зокрема, у разі перевищення максимальної тривалості зміни.

У додатку до Вимог зазначено, що максимальна тривалість зміни не повинна перевищувати 24 години.

Статтею 1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено, що книга обліку розрахункових операцій - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах доходів і зборів книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 28 серпня 2013 року № 417, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 вересня 2013 року за №1618/24150 (далі - Порядок).

Пунктом 6 розділу ІІ глави 4 Порядку передбачено, що використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає, зокрема, підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо.

Таким чином, виходячи з того, що календарний день (доба) налічує 24 години, тобто день триває з 0 годин 00 хвилин до 24 годин 00 хвилин, при щоденній роботі з РРО Z-звіт необхідно виконувати щодня по закінченні робочої зміни, але не пізніше 24 години цього дня.

З аналізу вказаних норм Закону №265/95 та Порядку у взаємозв'язку з вимогами підпункту 2.6 глави 2 Положення слідує, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати усю готівку, що надходить до кас, для чого щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченні зміни, але не пізніше 24 години цього ж дня, мають друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО з одночасним внесенням відповідних записів про рух готівки.

Тотожну правову позицію викладено Верховним Судом України у постанові від 13.03.2014 у справі №21-5а14.

Оскільки матеріалами справи підтверджується, що готівка у розмірі 6092,25 грн. до каси фактично надійшла 07.11.2016, а Z-звіт №0884 та записи до КОРО №р/5 було роздруковано і здійснено позивачем лише на наступний день, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів контролюючого органу про неоприбуткування позивачем готівки за 07.11.2016.

Щодо оприбуткування позивачем готівки за 08.11.2016, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.11.2016 о 23:49 год. позивачем був роздрукований Z-звіт №0885, що містить інформацію про обсяг виконаних розрахункових операцій за 08.11.2016.

Так, згідно фіскального звітного чеку №0885 початком роботи РРО (початком зміни) є 08.11.2016, 00:04 год., остання розрахункова операція була здійснена 08.11.2016 о 23:40 год.

Як вбачається з витягу з КОРО №р/5, запис про рух готівки та суми розрахунків на підставі Z-звіту №0885 було здійснено позивачем 09.11.2016, тобто на наступний день.

З урахуванням викладеного, суд також погоджується з висновками контролюючого органу про неоприбуткування готівки за 08.11.2017.

Накладаючи на позивача штрафні санкції у розмірі 48031,80 грн. за неоприбуткування готівки контролюючий орган виходив з того, що позивачем не було оприбутковано готівки на загальну суму 9606,36 грн., у тому числі 6092,25 грн. згідно Z-звіту №0884 та 3514,11 грн. згідно Z-звіту №0885.

Дослідивши копії Z-звітів №0884 та №0885, що наявні у матеріалах справи, судом встановлено, що загальна сума готівкових коштів, несвоєчасно оприбуткованих позивачем складає 9588,51 грн., у тому числі 6074,40 грн. згідно Z-звіту №0884 (а.с. 45) та 3514,11 грн. згідно Z-звіту №0885 (а.с. 47).

Оскільки штрафні санкції до суб'єктів господарювання за неоприбуткування готівки застосовуються у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми, оспорюване податкове повідомлення-рішення у частині визначення позивачеві штрафу у розмірі 89,25 грн. є протиправним та підлягає скасуванню [(48031,80-(9588,51х5)].

У решті, що складає 47942,55 грн., оспорюване податкове повідомлення-рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1600,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 23.12.2016 № у частині визначення позивачеві штрафу у розмірі 89 (вісімдесят дев'ять) грн. 25 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл» за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби судовий збір у розмірі 3 (три) грн. 04 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панченко Н.Д.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 09.06.2017.