Справа № 802/939/17-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 липня 2017 р. Справа № 802/939/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко Аліни Володимирівни

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3В.) до Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі - відповідач - Калинівська ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач отримав від Калинівської місцевої прокуратури копію позовної заяви з додатками від 07.04.2017 року №89-3608 вих-17, в якій орган прокуратури в інтересах держави в особі Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області просить стягнути з ОСОБА_3 податковий борг з орендної плати за землю в сумі 24201,23 грн.

Однак позивач звертає увагу суду, що про існування податкового боргу дізнався саме з додатків до позовної заяви, а саме про існування податкового повідомлення-рішення №18332-0000 від 01.07.2016 року форми "Ф" та податкової вимоги від 20.10.2016 року №29586-02 форми "Ф". Відтак, позивач вважає податкове повідомлення-рішення №18332-0000 від 01.07.2016 року форми "Ф", яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем "орендна плата з фізичних осіб" в розмірі 33879,66 грн. та податкову вимогу №29586-02 від 20.10.2016 року форми "Ф", якою визначено суму податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями в розмірі 24201,23 грн. протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки винесені з порушеннями чинного законодавства України.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив суд задовольнити адміністративний позов з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача щодо заявлених позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що при прийнятті податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги Калиніська ОДПІ діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та оцінивши усі докази, які є у справі, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, а також із наданих в судовому засіданні пояснень представником позивача, ОСОБА_3 придбано нерухоме майно у ОСОБА_4 на підставі договору купівлі - продажу. У подальшому між позивачем, як фізичною особою - не суб'єктом підприємницької діяльності та Хмільницькою міською радою 07.03.2008 р. укладено договір оренди земельної ділянки площею 1804,00 кв. м. "для обслуговування власного нерухомого майна" за рахунок майна житлової та громадської забудови строком на 25 років - до 01.09.2032 року.

Згідно вказаного договору, пунктом 2.3 орендна плата земельної ділянки, встановлена орендна плата в грошовому вигляді в розмірі 7656 грн. 79 коп.

Рішенням 5 сесії міської ради 6 скликання від 27.01.2011р. "Про встановлення розмірів орендної плати" Хмільницька міська рада визначила новий розмір орендної плати за землю - 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та відповідає трикратному розміру земельного податку, передбаченого ст. 288 Податкового кодексу України.

З метою приведення укладеного договору у відповідність до вимог Податкового кодексу України, враховуючи зміни розміру земельного податку для відповідної земельної ділянки, у зв'язку зі зміною нормативної грошової оцінки, рішенням 8 сесії міської ради 6 скликання від 24.03.2011р. Хмільницькою міською радою прийнято рішення про внесення змін до п. 2.3 договору оренди земельної ділянки площею 1804,0 кв. м. та встановлення розміру орендної плати всього у сумі 18628,19 грн. щорічно.

Хмільницьким міжрайонним прокурором Вінницької області в інтересах Хмільницької міської ради було пред'явлено позов до ОСОБА_3 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки.

У квітні 2012 року позивачем було пред'явлено позов до Хмільницької міської ради про зобов'язання вчинення дій, а саме встановлення орендної плати, зупинення нарахувань, який був розглянутий Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області із винесенням заочного рішення від 16.07.2012р. у цивільній справі №227/1500/12, яким у задоволенні позову відмовлено.

Проте, Апеляційний суд Вінницької області вирішив: заочне рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16.07.2012 року у справі №227/1500/12 скасувати та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_3 до Хмільницької міської ради про зобов'язання вчинення дій задовольнити частково. Зобов'язати Хмільницьку міську раду розглянути заяву ОСОБА_3 від 19.07.2011р. про надання дозволу на реконструкцію будівель площею 500,2 кв. м. під житловий будинок та встановити розмір орендної плати відповідно до цільового використання.

21.08.2012 року Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області у справі №227/1250/12 прийнято заочне рішення та вирішено: внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 07.03.2008 року, укладеного з ОСОБА_3, а саме: в абз. 2. п.п. 2.3 договору слова "7656,79 грн. щорічно" замінити "18628,19 щорічно".

Позивач оскаржив до суду апеляційної інстанції зазначене рішення, враховуючи його таким, що винесене із порушенням норм матеріального та процесуального права, а також таким, що суперечить рішенню суду, що набуло законної сили у справі №27/1500/12.

За результатами розгляду апеляційної скарги позивача, рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 11.03.2013 р. у справі №227/1250/12 колегія суддів вирішила: апеляційну скаргу задовольнити, заочне рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21.08.2012 р. скасувати. У задоволенні позовних вимог Хмільницького міжрайонного прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі Хмільницької міської ради Вінницької області про внесення змін до договору оренди та стягнення збитків - відмовити.

Не погоджуючись із зазначеним рішення суду апеляційної інстанції, заступник прокурора Вінницької області оскаржив його до суду касаційної інстанції з причин незаконності та необґрунтованості.

За результатами розгляду касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, 30.05.2013 року ухвалила: касаційну скаргу заступника прокурора Вінницької області відхилити. Рішення апеляційного суду Вінницької області від 11.03.2013 р. залишити без змін.

Так, судом встановлено, що 27.06.2013 року Хмільницькою ОДПІ було винесене податкове повідомлення-рішення № від 05.06.2013р. (форма "Ф"), яким визначено за позивачем суму податкового зобов'язання за платежем "орендна плата з фізичних осіб" в розмірі 18628,19 грн., а також кульковою ручкою прописом додатково визначено заборгованість по сплаті орендної плати в розмірі 36 789,85 грн., загальна сума заборгованості становить 55418,04 грн.

Разом з тим, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 13.08.2013 року вищезазначене податкове повідомлення-рішення визнане протиправним та скасоване.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.09.2013 року апеляційна скарга Хмільницької ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області залишена без задоволення, а постанова Вінницького окружного адміністративного суду - без змін.

Так, 01 липня 2016 року Калинівською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення №18332-0000 форми "Ф", яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем "орендна плата з фізичних осіб" в розмірі 33879,66 грн. та податкову вимогу та податкову вимогу №29586-02 від 20.10.2016 року форми "Ф", якою визначено суму податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями в розмірі 24201,23 грн.

Визначаючись щодо правомірності прийнятих податкового повідомлення рішення та податкової вимоги суд виходить з наступного.

Статтею 1 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За змістом ст.13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), строк дії договору оренди, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Відповідно до п.п. 14.1.72 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі ПК України) земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Статтею 269 ПК України визначено, що платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Відповідно до пункту 288.1 ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

Статтею 287 ПК України передбачений строк сплати плати за землю. Так, п. 287.1. ст.. 271 ПК України визначено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Як встановлено судом, позивач, 08.06.2016 року на виконання умов договору земельної ділянки від 07.03.2008 року здійснив три платежі по 7656 грн. 79 коп. (а.с.16).

Так, від Хмільницької міської ради отримано пропозицію від 13.06.2016 року по укладанню додаткової угоди до договору оренди землі від 07.03.2008 року, оскільки рішенням 12 сесії Хмільницької міської ради 7 скликання від 04 травня 2016 року було внесено зміни до договорів оренди землі.

Проте, суд звертає увагу, що договір оренди землі є цивільно-правовим, а отже йому притаманні такі ознаки, як свобода договору, обов'язковість його виконання сторонами, тощо. Суб'єкт владних повноважень, який не є учасником договору, не може здійснювати владні управлінські функції шляхом втручання у відносини сторін договору, але має право контролювати належність виконання договору та відповідність його умов чинному законодавству України, зокрема стежити, щоб такі умови не суперечили інтересам суспільства.

Таким чином, хоча зміна розміру земельного податку (орендної плати) згідно із Законом є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договору оренди землі його учасниками, зазначене не тягне автоматичні зміни орендної плати із застосуванням штрафних санкцій за податковими повідомленнями-рішеннями.

Таким чином, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення №18332-0000 від 01.07.2016 року форми "Ф" є протиправним, та таким, що підлягає скасуванню.

А відтак, і скасуванню підлягає податкова вимога від 20.10.2016 року №29586-02 форми "Ф".

Таким чином, визначення відповідачем податкового зобов'язання ОСОБА_3 за платежем "орендна плата за землю" є необґрунтованим, суперечать законодавству з питань оподаткування та фактичним обставинам справи, а прийняте податкове повідомлення-рішення та податкова вимога є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Також, суд відмічає, що відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

З обставин адміністративної справи вбачається, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних рішень, а відтак позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду адміністративної справи.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Щодо розподілу судових витрат та стягненню витрат на надання позивачеві правової допомоги, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Згідно ст. 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Як вбачається з матеріалів справи, між адвокатом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 08 червня 2017 року укладений договір про надання правової допомоги. Відповідно до акту виконаних робіт та наданих послуг від 09.06.2017 року ОСОБА_1 були надані наступні послуги у сфері права: вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, а саме: консультація по податковому законодавству - 1 година, правовий аналіз договору оренди земельної ділянки - 1 година, вивчення судових рішень та первинних документів по двом цивільним справам №227/1500/12, №227/1250/12, №802/2997/13-а - 4 години , вивчення судової практики по даній категорії справ пов'язаної з підняттям орендної плати з врахуванням норм Податкового кодексу України - 2 години, підготовка адміністративного позову з додатками - 4 години.

Загальна вартість винагороди за виконані роботи (надані послуги) становить 5 000 грн.

Таким чином, позивачем надано розрахунку витрат за надані йому юридичні послуги.

Оскільки позивачем надано ґрунтовні докази в підтвердження розміру понесених ним витрат на правову допомогу, то суд прийшов до висновку, що судові витрати підлягають відшкодуванню за надані йому юридичні послуги сплаченого ним судового збору.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області № 18332-0000 від 01.07.2016 року.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області № 29586-02 від 20.10.2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (ідент. номер НОМЕР_1) судові витрати: судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок гривень) грн. згідно квитанції №0.0.781643704.1 від 09.06.17 року, та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 5000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна