Справа № 134/78/17
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 липня 2017 р. Справа № 134/78/17

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Воробйової І.А.,

Суддів: Альчука М.П.

Мультян М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання: Середюка М.А.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Ільчика О.В.

представника 3-ої особи: Кушнір А.Л.

у відсутності 2-го відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Міністерства оборони України, комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1

про: визнання неправомірним рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду із Крижопільського районного суду Вінницької області надійшла за підсудністю справа за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України з вимогами про визнання неправомірними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 з 13.08.2013 року встановлено другу групу інвалідності внаслідок травми, контузії, захворювання, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби. Рішенням комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги Міністерства оборони України від 08.07.2016 р. позивачу відмовлено у виплаті такої допомоги. На переконання ОСОБА_1 , відмова Міністерства оборони України у виплаті йому одноразової грошової допомоги у розмірі 30-місячного грошового утримання є протиправною, що стало підставою для звернення до суду із наступними позовними вимогами:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в порядку визначеному ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та забезпечити виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в порядку визначеному ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

20.04.2017 судом постановлено протокольні ухвали із занесенням до журналу судового засідання про залучення до участі у справі ІНФОРМАЦІЯ_2 в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та залучено Комісію з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби в якості другого відповідача.

У судовому засіданні позивач надав пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні заперечував проти позову у повному обсязі. Зазначив, що на його переконання, Міністерство оборони України приймаючи оскаржуване рішення діяло в межах повноважень в порядку та у спосіб передбачений законом.

Представник третьої особи також заперечувала проти позову та пояснила суду, що комісія відмовила позивача у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що позивач був звільнений з військової служби до набуття чинності Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу", яким передбачено виплату одноразової грошової допомоги, та інвалідність яким встановлено до січня 2014 року, тобто на набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей", оскільки відносно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії у часі. Просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача 2 будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи у судове засідання не прибув із невідомих для суду причин.

Враховуючи належне повідомлення відповідача 2 та керуючись положеннями частини четвертої статті 128 КАС України, суд протокольною ухвалою прийняв рішення про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в лавах Радянської Армії та Збройних Сил України, а 06.10.1992 року звільнений в запас за власним бажанням.

Згідно довідки до акту огляду медико - соціальною експертною комісією від 13.08.2013 року за №539156 ОСОБА_1 з 13.08.2013 року безстроково встановлено другу групу інвалідності внаслідок травми, контузії, захворювання, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.

16.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до військового комісаріату Крижопільського району із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю.

08.07.2016 року на засіданні комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби комісією прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги. Рішення мотивоване тим, що позивач звільнений з військової служби до набуття чинності Законом України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу", яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, та інвалідність встановлено до 1 січня 2014 року, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України "Про Соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, оскільки відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії у часі.

На переконання позивача, така відмова є протиправною, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходив з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ Про військовий обов`язок і військову службу.

Відповідно до статті 41 цього Закону (у редакції, чинній на час встановлення позивачу інвалідності) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (Закон № 2011-ХІІ ).

Частиною другою статті 16 Закону №2011-XII (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, якою затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Із аналізу зазначених норм, суд прийшов переконання, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі коли інвалідність настала після спливу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період проходження служби.

Вказане також узгоджується із позицією Верховного суду України, що висловлена у постанові від 18.11.2014 року у справі №21-444а14.

Разом з цим, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008 року встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2007 року, здійснюється згідно з цим Порядком.

Як уже встановлено судом, позивачу другу групу інвалідності встановлено 13.08.2013 року, відтак, до спірних правовідносин належить застосовувати положення Порядку №499.

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку №499 встановлено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, а у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби одноразова грошова допомога, зокрема, інвалідам II групи виплачується у розмірі 30-місячного грошового забезпечення.

Відтак, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності, яка передбачена статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", та у розмірах визначених Порядком №499, оскільки право на отримання такої допомоги починається саме з моменту настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби.

Оцінюючи доводи позивача щодо протиправності дій відповідача в частині відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до пунктів 3, 7 Порядку №499, особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військомату (далі - уповноважений орган) такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визнання поранення (контузії, травми або каліцтва); копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

Керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.

Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, рішення про призначення одноразової грошової допомоги є підставою для виплати такої допомоги.

Як встановлено судом, та про що зазначалось вище, у лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до військового комісаріату Крижопільського району із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, до якої додані документи, передбачені Порядком № 499.

Вінницьким обласним військовим комісаріатом сформовано та направлено до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , відображений у листі №12/621 від 23.02.2016 р.

За наслідком розгляду поданих документів комісією прийнято рішення, оформлене протоколом № 53 від 8.07.2016 р., про відмову у призначені одноразової грошової допомоги, серед інших, ОСОБА_1 .

За таких обставин у даному випадку предметом оскарження в адміністративному суді має бути рішення комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, як юридичний наслідок, і саме через такий спосіб захисту як визнання його протиправним та скасування права позивача будуть відновлені, а не через визнання протиправними дій щодо відмови у призначені одноразової грошової допомоги.

За таких обставин, у досліджуваній частині позовних вимог позивачем невірно обрано спосіб захисту, а тому, відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

Разом з цим, суд вважає за необхідне, керуючись статтею 11 КАС України, вийти за межі позовних вимог, оскільки це є необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить та зазначає про наступне.

Згідно частини другої статті 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення".

Так, відповідно до пункту 3 цієї Постанови, виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Як вже встановлено судом рішення комісії, оформлене протоколом № 53 від 8.07.2016 р. про відмову у призначені одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 не ґрунтується на нормах чинного законодавства, адже суб`єкт владних повноважень при його прийнятті посилається на нормативно-правовий акт (Постанова № 978), який не застосовується у спірних правовідносинах. Окрім того, судом встановлено наявність права позивача на отримання відповідної одноразової грошової допомоги.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

За сукупністю наведених обставин, метою повного захисту порушених прав позивача, суд дійшов до переконання про визнання протиправним та скасування рішення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, оформлене протоколом № 53 від 8.07.2016 р. в частині відмови у призначені одноразової допомоги ОСОБА_1 .

Наслідком визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень є задоволення вимог в іншій частині, шляхом зобов`язання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28.05.2008 р.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, оформлене протоколом № 53 від 8.07.2016 р. в частині відмови у призначені одноразової допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язати комісію з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби прийняти рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28.05.2008р.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Воробйова Інна Анатоліївна

Судді: Альчук Максим Петрович

Мультян Марина Бондівна