Справа № 643/15424/16-а
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 р.Справа № 643/15424/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Чалого І.С. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О. Касян В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова на постанову Московського районного суду м. Харкова від 18.04.2017р. по справі № 643/15424/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.), звернувся до Московського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: зобов'язати відповідача провести перерахунок призначеної позивачу пенсії за віком за минулий час з 07.04.2011 року, шляхом включення до суми заробітної плати матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та матеріальної допомоги для оздоровлення, та здійснення даного перерахунку, виходячи з розрахунку 90 % від суми заробітної плати, визначеної в довідці від 24.01.2017 року № 20.70.05.02/10, та провести відповідні виплати.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 18.04.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог за період з 07.04.2011 року по 07.06.2016 року - залишено без розгляду.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 в розмірі 90 % середньої заробітної плати інспектора Харківської митниці ДФС Державної фіскальної служби України з урахуванням всіх сум, які зазначені в довідці Харківської митниці ДФС Державної фіскальної служби України № 20.70.05.02/10 від 24.01.2017 року, за період з 01.03.2017 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову - про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Сторони були повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, в яких вважає постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим просить вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 06.07.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова та отримує пенсію за віком з 07.04.2011 року, як державний службовець в розмірі 90 % заробітної плати.

24.01.2017 року Харківською митницею Державної фіскальної служби України позивачу видано довідку № 20.70.05.02/10 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

З вказаної довідки вбачається, що вона видана ОСОБА_1 про те, що його надбавки та премії за період з 01.03.2009 року по 28.02.2011 року становили 68999,03 грн., з яких: надбавка за високі досягнення в праці - 31829,33 грн., надбавка за особливі умови служби в митних органах - 11848,87 грн., премія згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 767 від 31.05.2006 року - 10606,41 грн., премії за рахунок економії заробітної плати - 2568,00 грн., інші виплати (матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально - побутових питань, з яких сплачено страхові внески) - 12146,42 грн. На всі виплати, включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на державне соціальне страхування. Сума заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на держане соціальне страхування, становить 68999,03 грн.

24.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату № 20.70.05.02/10 від 24.01.2017 року, наданої Харківською митницею ДФС Державної фіскальної служби України.

01.03.2017 року відповідачем винесено Протокол по розгляду спірних питань, які виникають під час призначення (перерахунку) та виплати пенсій, відповідно до якого відповідачем відмовлено позивачу у перерахунку пенсії із розрахунку 90 % середньої заробітної плати відповідно до наданої позивачем копії довідки № 20.70.05.02/10 від 24.01.2017 року, виданої Харківською митницею ДФС, з посиланням на те, що з 01.05.2016 року набрав чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, стаття 90 якого визначає: «Пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»», який не передбачає можливості перерахунку пенсій у році підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям». Таким чином, законодавством України, діючим на момент звернення позивача з заявою від 24.02.2017 року про перерахунок пенсії державного службовця, не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу».

Не погоджуючись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує на те, що ані позивачем, ані відповідачем постанова суду в частині позовних вимог, які були залишені без розгляду та в задоволенні яких було відмовлено, в апеляційному порядку оскаржена не була.

Згідно з ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Отже, виходячи з положень вказаної норми законодавства, колегія суддів переглядає постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Задовольняючи позовні вимоги в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 в розмірі 90 % середньої заробітної плати інспектора Харківської митниці ДФС Державної фіскальної служби України з урахуванням всіх сум, які зазначені в довідці Харківської митниці ДФС Державної фіскальної служби України № 20.70.05.02/10 від 24.01.2017 року, за період з 01.03.2017 року, суд першої інстанції виходив з того, що вони є обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч. 2 статті 33 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ), заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до положень ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року (в редакції від 01.01.2011 року, чинній на час призначення позивачу пенсії 07.04.2011 року), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. Пенсія державному службовцю виплачується незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцяти мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ). За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Частиною другою статті 37-1 вказаного Закону встановлено, що перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95 ВР " Про оплату праці " (далі - Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

З аналізу вищезазначених норм законодавства вбачається, що матеріальна допомога на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, індексація та грошові винагороди входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

З огляду на викладене, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

У довідці, поданій позивачем, про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь - які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", вказано, що на всі виплати, включені у довідки, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, надбавки, премії, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включається до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії, оскільки перевага має надаватись не положенням Законів №3723-ХІІ та №108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону №1058-ІУ та стаття 66 Закону №1788-ХІІ, а тому позовні вимоги в зазначеній частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Окрім того, згідно з ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Враховуючи те, що позивач звернувся до відповідача за перерахунком пенсії 24.02.2017 р. на підставі довідки про заробітну плату від 24.01.2017 р. за № 20.70.05.02/10, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що перерахунок пенсії повинен здійснюватися з 01.03.2017 р.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що при вирішенні судом питання про зобов'язання вчинити перерахунок пенсії було наявним та чинним рішення (протокол УПФУ в Московському районі м. Харкова від 01.03.2017 р.) щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії із розрахунку 90% середньої заробітної плати інспектора (визначеної в довідці № 20.70.05.02/10, виданої Харківською митницею ДФС 24.01.2017 р.), що не було скасоване та визнане незаконним, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки позовні вимоги стосувались факту неврахування відповідачем при визначенні розміру пенсії позивача всіх складових заробітної плати, з якої обчислюється його пенсія, а протокол, відповідно, став формальною підставою для звернення за захистом до суду, як підтвердження неправомірних дій відповідача. Визнання даного Протоколу незаконним та його скасування жодним чином не впливає та не ставить в залежність обов'язок відповідача належним чином нараховувати пенсію з урахуванням всіх складових заробітної плати, як того вимагає законодавство.

Не приймаються до уваги і посилання в апеляційній скарзі на ст. 90 Закону України «Про Державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VIII, який набрав чинності з 01.05.2016 р., якою передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким, в свою чергу, не передбачено право держаних службовців на проведення будь - яких перерахунків пенсії.

Так, колегія суддів наголошує на тому, що позивач звернувся до суду з вимогою щодо перерахунку пенсії не з підстав підвищення заробітної плати державних службовців, а з підстав неврахування при визначенні розміру пенсії всіх складових заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, а тому пріоритетне значення мають норми щодо призначення пенсії - його права на отримання пенсії, а не щодо її перерахунку.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції підтверджує, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 18.04.2017р. по справі № 643/15424/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Пянова Я.В.
Судді Чалий І.С. Зеленський В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 11.07.2017 р.