Справа № 206/3145/17
Суддя: Кушнірчук Р. О.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/3145/17
Провадження № 2-а/206/102/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2017 р. Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі: головуючого судді Кушнірчук Р.О., при секретареві Соловйовій О.В. розглянувши відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії та вказала, що вона та її старша донька перебувають на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб з листопада 2014 року. На підставі Постанови КМУ від 1 жовтня 2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» позивачу була призначена та виплачена щомісячна адресна допомога особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово - комунальних послуг у період з 05.11.2014 року по 30.04.2015 року у розмірі 1326 грн. (442 грн. на неї, та 884 грн. на неповнолітню дитину), з 01.05.2015 року по 04.05.2015 року розмір допомоги на неї був зменшений на 50% (до 221 грн.). В подальшому 23.06.2015 року, 28.12.2015 року та 29.06.2016 року вона подавала нові заяви щодо призначення її родині державної допомоги, але відповідачем державна допомога була призначена та виплачувалась в розмірі 884 грн. (у розрахунку лише на неповнолітню дитину). У зв'язку з тим, що 20 жовтня 2016 року вона народила другу дитину, яка того ж дня була взята на облік внутрішньо переміщених осіб, 26 жовтня 2016 року вона звернулась до відповідача із заявою на перерахунок щомісячної адресної допомоги в межах зазначеного терміну призначення (з 29.06.2016 року по 28.12.2016 року) у зв'язку із зміною обставин, які впливають на призначення допомоги. Відповідачем було збільшено розмір допомоги до 1768 грн. (у розрахунку на двох неповнолітніх дітей по 884 грн.). 29 грудня 2016 року вона звернулась з новою заявою про призначення державної допомоги на свою родину, в особі себе та двох неповнолітніх дітей, але рішенням відповідача від 31.01.2017 року її родині була призначена допомога на період з 29.12.2016 року по 28.06.2017 року у розмірі 1768 грн. (у розрахунку на двох неповнолітніх дітей по 884 грн.). Позивач не погодившись з рішення відповідача, просить суд визнати протиправним рішення Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради від 31 січня 2017 року щодо не призначення її родині, в особі ОСОБА_1, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі її заяви від 29.12.2016 року та зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради здійснити призначення, нарахування та виплату їй та її родині щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі її заяви від 29.12.2016 року як громадянину, який доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Позивач надала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача надав до заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення, в яких посилаючись на положення пунктів 3 та 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг просить відмовити в позові.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно довідки від 26.10.2016 року позивач є внутрішньо переміщеною особою з м. Донецьк (а.с. 12). 20 жовтня 2016 року в позивача народилася донька ОСОБА_2 (а.с. 16).

Згідно з відповідями Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпрі ради, позивачу було призначено як внутрішньо переміщеній особі, яка не працює, щомісячну адресну допомогу на період з 05.11.2014 року по 30.04.2015 року у розмірі 1326 грн. (884 грн на дитину та 442 грн на працездатну особу ОСОБА_1, яка доглядає за дитиною до 3-х років), з 01.05.2015 року по 04.05.2015 року у розмірі 1105 грн. (розмір допомоги на ОСОБА_1 зменшено на 50% згідно п.7 порядку), з 23.06.2015 року по 22.12.2015 року продовжено виплату допомоги на наступний шестимісячний період у розмірі 884 грн. (на дитину Марту), з 28.12.2015 року по 27.06.2016 року продовжено виплату допомоги на наступний шестимісячний період у розмірі 884 грн. (на дитину Марту), з 29.06.2016 року по 28.12.2016 року продовжено виплату допомоги на наступний шестимісячний період у розмірі 884 грн. (на дитину Марту). На підставі заяви ОСОБА_1 від 26.10.2016 року про призначення адресної допомоги з урахування новонародженої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.11.2016 року адресна допомога була призначена у розмірі 2210 грн., з урахуванням 442 грн. на неї як на працездатну особу, яка доглядає за дитиною до 3-х років, та по 884 грн. на кожну дитину, але відділом контролю за призначенням допомог центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат обласної державної адміністрації її особова справа не була відпрацьована та повернута з поясненнями, що відповідно до п. 3 порядку особи працездатного віку, яким грошова допомога була припинена згідно п.7 порядку, на новий строк не призначається, а тому права на грошову допомогу вона не має.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб", внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб" факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року, визначено механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пунктів 2,3 Порядку, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї). Загальна сума допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2 400 гривень.

Згідно із п. 7 Порядку якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Відповідно до п. 3 Порядку особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається, а якщо у складі сімї, якій призначено грошову допомогу, відбулись зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сімї або інформацією компетентного органу.

З аналізу викладеного вбачається, що у разі якщо особа протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги не працевлаштується, розмір грошової допомоги зменшується та в подальшому припиняється з позбавленням можливості призначення такої допомоги на наступний строк.

Однак з вказаної норми є винятки, зокрема, щодо громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку.

Як встановлено, то позивач 20 жовтня 2016 року народила дитину ОСОБА_2 та звернулась з заявою про призначення адресної допомоги з урахуванням новонародженої дитини, тому позивач є особою, яка доглядає за дитиною, яка не досягла трирічного віку, та неї не розповсюджується обмеження встановлені п. 7 Порядку, незалежно від того, що їй в червні 2015 року була припинена така виплата відповідно від п. 7 Порядку.

Таким чином, відмова Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпрі ради у призначенні позивачу виплат щомісячної адресної допомоги для покриття витрат проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 29 грудня 2016 року на наступний шестимісячний строк є не обґрунтованою та протиправною, оскільки в даному випадку мова йде про призначення адресної допомоги: по перше, після закінчення шестимісячного періоду після застосування п.7 Порядку; по-друге, призначення адресної допомоги з інших підстав, а саме особі, яка здійснює догляд за дитиною до трьох років. Застосування пункту 7 Порядку № 505 до громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трьох річного віку є неможливим, про що свідчить зміст Порядку. Позивач на час звернення за призначенням виплат - 29 грудня 2016 року - не є такою, що підпадає під дію п. 7 вищезазначеного Порядку, а тому вказана вимога на неї не розповсюджується.

Поняття наступного періоду у вказаному Порядку обмежується відрізком часу шість місяців. Таким чином, по закінченню «наступного періоду» - шести місяців - позивач має право знову звернутися за призначенням таких виплат і це аж ніяк не свідчить про припинення таких виплат назавжди.

Суд звертає увагу відповідача на ту обставину, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Отже, держава в умовах нестабільної економічної та політичної ситуації взяла на себе обов'язок по забезпеченню соціальним захистом тимчасово переміщених осіб, а органи державної влади повинні неухильно виконувати закони та підзаконні нормативно-правові акти та не допускати невірного тлумачення норми права.

Таким чином, рішення Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпрі ради від 31 січня 2017 року щодо не призначення родині ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг є протиправним, а тому відповідач мусить призначити, нарахувати та виплатити їй щомісячно адресну допомогу, передбачену Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат проживання затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 року №505 за період з 29 грудня 2016 року по 28 червня 2017 року, а в подальшому здійснювати виплати відповідно до закону.

Судові витрати, відповідно до ст. 94 КАС України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, ст. ст. 19,46 Конституції України, ст. 1 ЗУ «Про захист прав та свобод внутрішньо переміщених осіб», Постанови КМУ від 1 жовтня 2014 року за № 505 та керуючись ст.ст. 7, 18, 158-159, 160 ч. 3, 161-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради у призначенні виплат ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги для покриття витрат проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, щомісячно адресну допомогу, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 1 січня 2014 року № 505 за період з 29 грудня 2016 року по 28 червня 2017 року та в подальшому здійснювати ці виплати відповідно до закону.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, сплачений нею судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови або отримання її копії.

Головуючий суддя Р.О. Кушнірчук