Справа № 805/3401/16-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 р. Справа №805/3401/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Проніні Д.С. розглянувши адміністративну за позовом Комунального підприємства «Архітектура і кадастр» Краматорської міської ради м. Краматорськ

до Державної податкової інспекції у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області

про скасування рішення №000089130/12893/10/05-15-13-04 від 08.09.2016 року та податкового повідомлення-рішення №/12891/10/05-15-13-04 від 08.09.2016 року

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство «Архітектура і кадастр» Краматорської міської ради, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області про скасування рішення №000089130/12893/10/05-15-13-04 від 08.09.2016 року та податкового повідомлення-рішення №/12891/10/05-15-13-04 від 08.09.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Державною податковою інспекцією у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області було прийнято рішенням №000089130/12893/10/05-15-13-04 від 08.09.2016 року про застосування до Комунального підприємства «Архітектура і кадастр» Краматорської міської ради штрафних санкцій та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного соціального внеску на загальну суму 70721,63 грн. з яких штраф за період з 22.05.2014 року по 22.03.2016 року у розмірі 56289,58 грн. та пеня 14432,05 грн. Позивач вважає прийняте рішення необґрунтованим та таким, що суперечать вимогам діючого законодавства. Крім того, 12.09.2016 року позивачем було отримано податкове повідомлення-рішення №/12891/10/05-15-13-04 від 08.09.2016 року про визначення суми грошового зобов'язання податків і зборів у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені та штрафних санкцій у розмірі 141494,05 грн., прийняте за наслідками проведення документальної планової виїзної перевірки (акт №237/05-15-13-04-34215605 від 15.08.2016 року). Позивач вважає таке рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що порушує права та законні інтереси позивача у зв'язку з дією мораторію на проведення перевірок органами і посадовими особами, уповноваженими здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності. Просив суд скасувати в повному обсязі рішення №000089130/12893/10/05-15-13-04 від 08.09.2016 року та рішення №/12891/10/05-15-13-04 від 08.09.2016 року.

Представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача надав через канцелярію суду заперечення до позовної заяви відповідно до яких просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням вимог ст. 41, ст. 122 КАС України, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за наявними в справі матеріалами та доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Позивач, Комунальне підприємство «Архітектура і кадастр» Краматорської міської ради зареєстрований в якості юридичної особи, включений до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за №34215605, знаходиться на податковому обліку Державної податкової інспекції у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області.

Рішенням від 08 вересня 2016 року за №/12893/10/05-15-13-04 Державною податковою інспекцією у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області на підставі частини 10 та пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування застосовано до Комунального підприємства «Архітектура і кадастр» Краматорської міської ради штраф у розмірі 56289,58 грн. (10%) за період з 22.05.2014 року по 23.03.2016 року та нараховано пеню у розмірі 14432,05 грн. (0,1% від суми недоїмки).

З підстав викладеного суд зазначає наступне.

Як передбачено ст. 67 Конституції України та п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Згідно з абзацом 1 пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України №2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону №2464-VI, встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Частиною восьмою статті 9 Закону № 2464 визначено, що платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до пункту 1 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Мінфіну від 14.04.2015 № 435, страхувальники, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім

цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), зобов'язані подавати звіт за таких осіб до фіскальних органів протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного періоду.

Відповідно до пункту 1 частини 10 статті 9 Закону №2464-VI, днем сплати єдиного внеску у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (ч. 11 ст. 9).

За частино 10 статті 25 Закону №2464-VI, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону №2464-VI (в редакції до 01.01.2015 року), орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

З матеріалів справи вбачається наступне.

Згідно спірного рішення від 08 вересня 2016 року за №/12893/10/05-15-13-04 за позивачем обліковується заборгованість у загальному розмірі 70721,63 грн., що складається з суми штрафу у розмірі 56289,58 грн. (10%) за період з 22.05.2014 року по 23.03.2016 року та пені у розмірі 14432,05 грн. (0,1% від суми недоїмки).

Суд не погоджується з доводами відповідача в обґрунтування нарахованої суми штрафу та пені за вказаний період.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону №2464-VI на платника єдиного внеску покладений обов'язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Проте, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон №1669-VII, що набув чинності 15.10.2014 року, який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 1 Закону №1669 визначено, що період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" (далі - Указ № 405) та датою набрання чинності Указом Президента України «Про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України».

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу №405.

Підпунктом б пункту 8 статті 14-1 Закону №1669-VII розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464-VI було доповнено пунктом 9-3 такого змісту:

«9-3. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Законом України від 02.03.2015 №219-VIII «Про внесення змін до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці, до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (Відомості Верховної Ради України, 2011 р., № 2-3, ст. 11; 2014 р., № 44, ст. 2040) внесли такі зміни: пункт 9-3 в редакції Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII вважати пунктом 9-4.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24 грудня 2015 року були внесені зміни до Закону України від 02.09.2014 №1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", у відповідності до якого підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону №1669 виключено.

Таким чином, положення пп.8 п.4 ст.11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» були реалізовані шляхом внесення відповідних змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а змін безпосередньо до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо виключення (або викладення в новій редакції тощо) п.9-4 розділу VIII цього Закону внесено не було.

На теперішній час жодних рішень про виключення з чинної редакції закону "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" пункту 9-4 розділу VIII прийнято не було.

Таким чином, відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску не застосовуються.

Суд зазначає, що у спірних правовідносинах, у розумінні вказаної норми та враховуючи положення ст. 25 Закону № 2464 відповідальність, штрафні та фінансові санкції - це штраф та/або пеня.

При цьому, пункт 9.4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №2464 пов'язує звільнення платників єдиного внеску від штрафу та/або пені за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції з наявністю двох умов, це перебування на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція та штраф та/або пеню застосовано до платника за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

При цьому суд звертає увагу, що штрафні санкції та пеня не є складовою недоїмки з єдиного внеску, тому для звільнення від штрафу та/або пені, на відміну від звільнення від сплати недоїмки зі сплати єдиного внеску, подання окремих заяв про звільнення від штрафу та/або пені, сертифікатів Торгово-промислової палати, тощо - не потребується, та пунктом 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464 не передбачено.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Краматорськ.

Дію вказаного розпорядження зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014 року.

Вказані розпорядження втратили чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02 грудня 2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р, до зазначених населених пунктів, зокрема, належить м.Краматорськ.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин та на момент розгляду даної справи, антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 не закінчилась.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що до позивача не підлягають застосуванню штрафні санкції у вигляді штрафу та пені, передбачені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за невиконання або несвоєчасне виконання обов'язків платника єдиного внеску за спірний період.

Таким чином, з огляду на той факт, що порушення строків сплати єдиного внеску відбулось не з вини позивача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за вказаний період.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині скасування рішення ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області від 08 вересня 2016 року №/12893/10/05-15-13-04 про застосування штрафних санкцій у розмірі 56289,58 та нарахування пені у розмірі 14432,05 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 22.05.2014 року по 22.03.2016 року.

Щодо другої позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення №/12891/10/05-15-13-04 від 08.09.2016 року, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 26.07.2016 року по 08.08.2016 рік Державною податковою інспекцією у м. Краматорську на підставі п.п.20.1.4, 20.1.3 п.20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п.75.1 ст. 75, п. 77.1, 77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України було проведено документальну планову перевірку Комунального підприємства «Архітектура і кадастр» з питань правильності обчислення, повноти та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.04.2013 року по 31.03.2016 року, правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2011 року по 31.03.2016 рік за наслідками чого складено акт №237/05-15-13-04-34215605 від 15.08.2016 року).

Згідно висновків акту перевірки позивачем порушено:

- статті 115 Кодексу законів про працю України, статті 24 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95-ВР: Комунальне підприємство «Архітектура і кадастр» Краматорської міської ради у періоді з 01.04.2013 по 31.03.2016 порушені терміни виплати заробітної плати працівникам підприємства та станом на 31.03.2016 має заборгованість по заробітній платі перед працівниками за лютий 2016 року у сумі 23830,39 грн.;

- статті 97 Кодексу законів про працю України та частини 3 статті 15 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №10895-ВР із змінами та доповненнями: Комунальне підприємство «Архітектура і кадастр» Краматорської міської ради оплату праці працівників здійснювало не в першочерговому порядку;

- пункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49. пункту 51.1 статті 51. підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями: Комунальне підприємство «Архітектура і кадастр» Краматорської міської ради несвоєчасно наданий податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і утриманого з них податку за формою 1-ДФ за 1 квартал 2014 року терміном надання 12.05.2014, фактично наданий 26.09.2014;

- пункту 3.2, пункту 3.3. пункту 3.4, пункту 3.5 розділу III Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і суму триманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 21.01.2014 №49,

зареєстрованого в Мін'юсті України від 05.02.2014 за №228/25005: Комунальне підприємство «Архітектура і кадастр» Краматорської міської ради у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і утриманого з них податку за формою 1-ДФ за 4 квартал 2013 року, 2 квартал 2014 року у графі 3а «сума нарахованого доходу», графі 3 «сума виплаченого доходу» з недостовірними відомостями відображені суми нарахованого та виплаченого доходу та відповідно у графі 4а «Сума нарахованого податку», у графі 4 «Сума перерахованого податку» з недостовірними відомостями відображені суми нарахованого та перерахованого податку по 6 працівникам підприємства за ознакою доходу 101 - «доходи у вигляді заробітної плати»;

- пункту 3.1 розділу III Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 13.01.2015 №4, зареєстрованим в Мін'юсті України 30.01.2015 за

№111/26556: Комунальне підприємство «Архітектура і кадастр» Краматорської міської ради у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і утриманого з них податку за формою 1-ДФ, наданому до ДПІ у м. Краматорську за 1 квартал2016 року. при заповненні графи 2 «Податковий номер або серія та номер паспорта» помилкою відображений реєстраційний номер облікової картки платника податків 1 фізичної особи підприємця, який отримав дохід за ознакою доходу 157 - «дохід, виплачений самозайнятій особі», вказано 14360570, необхідно - ;

- підпунктів 168.1.2. 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 176.2. статті 176 Податкового кодексу України: Комунальне підприємство «Архітектура і кадастр» Краматорської міської ради несвоєчасно перерахований до бюджету податок на доходи фізичних осіб у сумі 72545,85 грн.

За підсумками проведеної перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №/12891/10/05-15-13-04 від 08.09.2016 року про визначення позивачу суми грошового зобов'язання податків і зборів у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені та штрафних санкцій у загальному розмірі 154800,91 грн., з яких 74421,69 грн. за податковим зобов'язанням, 67072,36 грн. за штрафним (фінансовими) санкціями та 13306,86 грн. сума пені.

Позивачем факт наявної заборгованості по податку на доходи фізичних осіб за вересень 2014 року - лютий 2016 року не заперечується, як і не заперечується факт несвоєчасного перерахування податку на доходи з фізичних осіб у період з січня 2013 року по вересень 2014 року, проте вказується на протиправність проведеної перевірки з огляду на приписи статті 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669 .

Проте, суд не приймає посилання позивача на норми Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо мораторію на перевірки у спірних правовідносинах з огляду на таке.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VІІ органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V.

Згідно зі статтю 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 2 зазначеного Закону дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів, зокрема, контролю органами державної фіскальної служби.

Таким чином, стаття 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо мораторію на проведення перевірок не розповсюджується на здійснення контролю органами державної фіскальної служби, в тому числі й шляхом проведення планових документальних виїзних перевірок.

Порядок оподаткування податком на доходи фізичних осіб врегульовано розділом IV Кодексу, відповідно до п.163.1 ст.163 якого об'єктом оподаткування платника податку є, зокрема загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, який складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент (нерезидент), яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, та податковий агент (п. 162.1 ст. 162 Кодексу).

Порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету встановлено ст.168 Податкового кодексу України.

Згідно із пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Кодексу податковий агент, поняття, якого визначено пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену п. 167.1 ст. 167 Кодексу.

Особи, які відповідно до Податкового кодексу України мають статус податкових агентів, зобов'язані подавати у строки, встановлені Податковим кодексом України для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування (пп. «б» п. 176.2 ст. 176 ПКУ).

Отже, податковий агент, зобов'язаний нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV Податкового кодексу України, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються їй, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм у порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV ПКУ.

Відповідно п. 127.1. ст. 127 Податкового кодексу України, правила нарахування, утримання та сплати (перерахування) податків ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податків, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов'язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента.

Крім цього, у п. 31.1 ст. 31 Податкового кодексу України передбачено, що строком сплати податку та збору визначається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податків із сплати податку і завершується останнім днем строку, протягом якого податок повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплачений своєчасно.

Пунктом 57.1. ст. 57 Податкового кодексу України передбачено, що податковий агент зобов'язаний сплатити суму податного зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені Податковим кодексом.

В силу п.176.2. ст.176 Податкового Кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані, серед іншого, своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду.

Відповідно до п.п.168.1.5. п.168.1. ст.168 Податкового кодексу України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

У відповідності до п.п.49.18.1. п.49.18. ст.49 Податкового Кодексу України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 57.1 ст.57 Податкового Кодексу України передбачено що, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.31.1. ст.31 Податкового кодексу України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Разом із цим, ст.126 Податкового кодексу України, встановлено відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податків.

Так, згідно вимог п.126.1. цієї статті, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Положеннями пп.54.3.5. п.54.3. ст.54 Податкового Кодексу України передбачено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Судом під час розгляду справи встановлено, що при перевірці повноти та своєчасності перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб встановлено, що позивачем у порушення п.п.168.1.2 п.168.1 ст. 168, п.п. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України станом на 31.03.2016 року не сплачений (не перерахований) до бюджету податок на доходи фізичних осіб у сумі 74421,69 грн. з вересня 2014 року по лютий 2016 року.

Також у порушення п.п. 168.1.2., 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України позивачем несвоєчасно перерахований до бюджету податок на доходи фізичних осіб у сумі 72545,85 грн. з січня 2013 року по вересень 2014 року.

Відповідно до п. 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України позивачу нараховано пеня визначена відповідно до п.п129.1.3 п.129.1 ст. 129 Податкового кодексу України у день настання строку погашення податкового зобов'язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платника податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виплати (нарахування) доходів на користь платників податків - фізичних осіб у сумі 13306,86 грн.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що Державною податковою інспекцією у м. Краматорську правомірно визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, пені та штрафних санкцій у загальному розмірі 154800,91 грн.

Відповідно до п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України платники податку зобов'язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи наявний сертифікат №7046 Донецької торгово-промислової палати України від 29 листопада 2016 року, яким Комунальному підприємству «Архітектура і кадастр» засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) щодо обов'язку сплати податків і зборів у розмірах встановлених нормативно-правовими актами, а саме: сплати податку на доходи фізичних осіб за березень - травень 2014 року, виконання якого наступило: 30.04.2015 року, 30.05.2014 року, 30.06.2014 року.

При цьому, згідно вказаного сертифікату, період дії форс-мажорних обставин настав для позивача з 30 квітня 2014 року та закінчився 12 липня 2014 року, проте Комунальним підприємством «Архітектура і кадастр» після спливу встановленого сертифікатом строку податок на доходи фізичних осіб за березень - травень 2014 року було перераховано до бюджету лише у 2015 році.

Таким чином, позивачем навіть з врахуванням терміну протягом якого діяли форс-мажорні обставини порушені строки сплати більш як на 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, тому сума штрафних санкцій є незмінною та складає 20 відсотків, як то визначено відповідачем.

Крім того, доказів надання такого сертифікати до податкового органу позивачем не надано.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позовних вимогу у частині скасування податкового повідомлення-рішення №/12891/10/05-15-13-04 від 08.09.2016 року.

Відповідно до частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 2-15, 17-18, 33-35, 45-46, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Податковим кодексом України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Комунального підприємства «Архітектура і кадастр» Краматорської міської ради до Державної податкової інспекції у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області про скасування рішення №000089130/12893/10/05-15-13-04 від 08.09.2016 року та податкового повідомлення-рішення №/12891/10/05-15-13-04 від 08.09.2016 року - задовольнити частково.

Скасувати рішення Державної податкової інспекції у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області №000089130/12893/10/05-15-13-04 від 08.09.2016 року про застосування до Комунального підприємства «Архітектура і кадастр» Краматорської міської ради штрафу у розмірі 56289,58 грн. за період з 22.05.2014 року по 23.03.2016 року та пені у розмірі 14432,05 грн., а всього 70721,63 грн.

В інший частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м.Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області на користь Комунального підприємства «Архітектура і кадастр» Краматорської міської ради (84313, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Машинобудівників, буд. 22, ) судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Повний текст постанови складено та підписано 10 липня 2017 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кониченко О.М.