Справа № 750/11492/16-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

04 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Скаленку Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.05.2017 у справі за заявою Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про ухвалення додаткової постанови у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправними дій Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України з приводу утримання з його пенсії податку в розмірі 15 % як з працюючого пенсіонера;

- зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України відшкодувати безпідставно утриману з пенсії суму податку, з урахуванням пені та інфляційних за весь період його утримання, відповідно до вимог статей 106, 107 Закону України від 09.07.2003 № 1058.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.01.2017, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017, позов задоволено частково: визнано протиправними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо утримання з нарахованої суми пенсії ОСОБА_2 податку розмірі 15 % суми нарахованої пенсії як з працюючого пенсіонера в період з квітня 2015 року по грудень 2016 року включно; зобов'язано Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України нарахувати і виплатити ОСОБА_2 на безпідставно утриманий в період з квітня 2015 року по грудень 2016 року включно з нарахованих сум пенсії податок розмірі 15% пеню, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України; у задоволенні решти вимог відмовлено.

До суду першої інстанції відповідачем подано заяву про прийняття додаткового рішення на підставі ст. 168 КАС, в якій він просить зазначити яким чином нараховувати пеню і яку облікову ставку НБУ застосовувати з огляду на те, що облікова ставка з квітня 2015 року до грудня 2016 року змінювалася з 30 % до 14% річних; яким чином проводити нарахування - всю утриману суму множити на облікову ставку, чи помісячно, та яку при цьому застосовувати облікову ставку.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.05.2017 у задоволенні заяви про прийняття додаткового рішення відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.05.2017 відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та прийняти нову ухвалу про задоволення заяви про прийняття додаткового рішення.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається із даних вимог норм процесуального права, якими керуються суди адміністративної юрисдикції, таких підстав для ухвалення додаткового рішення по справі, як зазначення яким чином нараховувати пеню і яку облікову ставку НБУ застосовувати та яким чином проводити нарахування немає.

При цьому, колегія суддів зазначає, що резолютивна частина постанови чітко визначає спосіб її виконання, а поставлені відповідачем питання стосуються методики розрахунку пені, визначення якої не віднесено до компетенції суду.

Крім того, статтею 255 КАС України встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оскаржуватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 257 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб'єктів владних повноважень можуть бути покладені обов'язки щодо забезпечення виконання рішення. Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Так, порядок встановлення способу і порядку виконання судового рішення визначений статтею 263 КАС України, якою, зокрема, передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

В свою чергу, підставою для визначення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Враховуючи ту обставину, що відповідачем не надано суду жодного належного доказу, який би свідчив про наявність обставин, які ускладнюють виконання судового рішення, колегія суддів вважає, що доводи апелянта щодо не визначення в рішенні суду способу виконання є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було прийнято вірне рішення, з дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належні докази, що підтверджують факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.05.2017 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений ___________________.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.