Справа № 242/795/17
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Черков В.Г.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року справа №242/795/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів: Гайдара А.В., Компанієць І.Д.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 31 травня 2017 року у справі № 242/795/17 за позовом ОСОБА_2 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

01.03.2017 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі Слов'янське ОУПФУ), в якому просила: визнати неправомірними дії щодо припинення виплати призначеної пенсії; зобов'язати поновити виплату раніше призначеної пенсії з 1 червня 2015 року (а.с. 3-4).

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 31 травня 2017 року зазначений позов ОСОБА_2 задоволений частково, а саме: зобов'язано Селидівське ОУПФУ поновити ОСОБА_2 виплату раніше призначеної пенсії з 01 червня 2015 року (а.с. 42-44).

Відповідач не погодився з судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує порушенням судом норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить постанову суду скасувати, ухвалити нову, якою відмовити у задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на норми Законів Україну «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 24.12.2015 №911 -VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VІІI, відповідно до яких особам, яким призначено пенсії за Законом України «Про державну службу», які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ «Про державну службу», пенсії не виплачують (а.с. 47-48).

Сторони в судове засідання не прибули, відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги і дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.07.2017 позов ОСОБА_2 до Селидовського ОУПФУ про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії в частині вирішення позовних вимог за період з 01.06.2015 до 30.08.2016 включно залишено без розгляду.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Селидівському ОУПФУ та з 24.05.2012 отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; з 27.05.2015 на підставі рішення Селидівського міського суду Донецької області від 01.10.2015 у справі №242/2729/15-а призначено пенсію згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (а.с. 18, 34).

З 1 червня 2015 року відповідачем виплату вказаної вище пенсії позивачу припинено з посиланням на вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII.

На момент припинення виплати пенсії та подачі позову позивач працювала на посаді завідувача Новогродівської державної нотаріальної контори (а. с. 3).

Листом УПФУ в м.Селидове Донецької області від 16.02.2017 №1514-К/02.01-01 на звернення позивача повідомлено, що з 27 травня 2015 року їй перераховано пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу». Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02.03.2015 визначено, що з 1 квітня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», призначені пенсії не виплачуються. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774 поновлення виплати пенсії здійснюється з 01.01.2017 працюючим особам, яким призначено пенсію згідно до законів України «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», Положення про помічника консультанта народного депутата України. Дія зазначеного закону не поширюється на працюючих пенсіонерів, якім призначена пенсія на підставі Закону України «Про державну службу». Також зазначено, що у позивача відсутнє право на поновлення виплати пенсії, оскільки остання продовжує працювати на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» (а.с. 5).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі, з урахуванням ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.07.2017 про залишення частини позовних вимог без розгляду, є наявність (відсутність) підстав для поновлення виплати позивачеві пенсії за віком з 01.09.2016, призначеної відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що з 01.06.2015 посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим з 1 червня 2015 року

відпали, передбачені ч.1 ст.47, ст.54 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підстави для невиплати пенсії позивачеві, призначеній відповідно до цього Закону.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

З 1 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIIІ від 02.03.2015 (далі - Закон № 213-VIIІ), яким внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV та визначено,

що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Пунктом п'ятим «Прикінцевих положень» Закону № 213-VIIІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Оскільки Закон №213-VIIІ не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу».

З огляду на аналіз наведених норм закону, колегія суддів дійшла висновку, що з 1 червня 2015 року позивач, яка працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», втратила право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного закону.

З 01.01.2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 911-VIII від 24.12.2015 (далі - Закон №911-VIIІ), яким внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV та визначено,

що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах та умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії /щомісячне грошове утримання/ не виплачуються.

З 01.01.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016, яким внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV та визначено, що тимчасово, по 31 грудня 2017 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Тобто, з 01.01.2016 тимчасово на період 2016-2017 років почали діяти обмеження щодо виплати пенсії позивачеві з огляду на ту обставину, що вона працює на посаді, передбаченої Законом України «Про державну службу», що виключає виплату призначеної пенсії.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у позивача права на поновлення виплати пенсії за віком з 01.09.2016, призначеної відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», у зв'язку з чим позовні вимоги про зобов'язання Селидівське ОУПФУ поновити ОСОБА_2 виплату раніше призначеної пенсії з 1 вересня 2016 року не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що внаслідок порушення норм матеріального закону суд першої інстанції невірно вирішив справу за суттю вимог, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

Керуючись ст.195 ч.1, ст.197, ст.198 ч.1 п.3, ст.202 ч.1 п.4, ст.205 ч.2, ст. 207, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області задовольнити.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 31 травня 2017 року у справі № 242/795/17 за позовом ОСОБА_2 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

У задоволені позову ОСОБА_2 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії з 01.09.2016 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий Л.А.Василенко

Судді А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць