Справа № 813/1076/17
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/6730/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А. І.,

суддів - Багрія В. М., Старунського Д. М.,

з участю секретаря - Андрушківа І. Я.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року про закриття провадження у справі № 813/1076/17 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо нездійснення перевірки достовірності даних наведених у зареєстрованій 16 жовтня 2015 року декларації за № ЛВ 02 про готовність об'єкта до експлуатації, який належить до І-ІІІ категорії складності на об'єкт «Будівництво зблокованого житлового будинку на АДРЕСА_1» при проведенні позапланової перевірки за його скаргою від 14 листопада 2016 року, визнати протиправною та скасувати вказану декларацію.

Позовні вимоги обґрунтовував посиланням на те, що ОСОБА_4 здійснив будівництво житлового будинку АДРЕСА_1, з істотним відхиленням від проекту, на частині належної йому земельної ділянки, без його згоди, що порушує його права, як власника земельної ділянки, а Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області не вжив належних заходів реагування за результатами розгляду його скарг, в яких він вказував на ці порушення.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року закрито провадження у даній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що предметом оскарження у цій справі є дії (бездіяльність) суб'єкта владних повноважень, пов'язані з виконанням ним своїх владних управлінських функцій, зокрема щодо нездійснення перевірки достовірності даних, наведених у декларації про готовність об'єкта до експлуатації та вжиття відповідних заходів реагування на подані ним скарги, а, відтак, спір належить до юрисдикції адміністративного суду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, посилаючись на викладені в ній обставини, просив її задовольнити.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального і процесуального права, просив відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча відповідача належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, що відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача та третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_3 являється власником земельної ділянки площею 0.35 га кадастровий № НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Власником суміжної земельної ділянки площею 0.025 га кадастровий НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд являється, ОСОБА_4

На звернення ОСОБА_3 ПП «Кайлас-К» було виконано план топографічного знімання території в межах вулиці Яворницького в смт. Рудне. Відповідно до вказаного плану існуюча межа поділу суміжних земельних ділянок (кадастровий № НОМЕР_1 і кадастровий НОМЕР_2) не відповідає плану кадастрового поділу земельних ділянок, внаслідок чого у фактичному користуванні ОСОБА_4 перебуває частина належної ОСОБА_3 земельної ділянки кадастровий № НОМЕР_1, загальною площею 0.0012 га (12 м?), з яких 0.0008 га (8 м?) займає частина житлового будинку НОМЕР_3.

14 листопада 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області зі скаргою щодо незаконності будівництва ОСОБА_4 зблокованого житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в якій просив провести перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності при будівництві цього будинку.

Листом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 28 листопада 2016 року № 1013-6/7811-16 позивачу повідомлено, що за результатами розгляду його скарги посадовою особою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності при будівництві житлового будинку, по АДРЕСА_1, відповідно до якої змін в конфігурації цього будинку чи виконання будь - яких підготовчих та будівельних робіт виявлено не було. Крім цього зазначено, що реєстрація права власності на об'єкт містобудування є останньою стадією будівництва, а отже після реєстрації права власності об'єкт містобудування перестає бути об'єктом будівництва.

17 січня 2017 року ОСОБА_3 повторно звернувся із скаргою до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, в якій просив скасувати реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт на будівництво зблокованого житлового будинку на АДРЕСА_1, замовником якого є ОСОБА_4 від 29 вересня 2015 року № ЛВ 40 та реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об'єкта, будівельні роботи на якому виконувалися на підставі повідомлення про початок їх виконання від 16 жовтня 2015 року № ЛВ 02, та надати йому засвідчені копії вказаних документів.

Листом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 16 лютого 2017 року № 1013-6/1011-15 позивачу надано відповідь на його звернення аналогічну попередній. Крім цього зазначено, що в запитуваних ним документах містяться персональні дані ОСОБА_4, а відтак такі документи не можуть бути йому надані.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки такий стосується не стільки правомірності дій відповідача при реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, скільки правомірності набуття права власності ОСОБА_4 на житловий будинок.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з частиною першою статті 17 вказаного Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

З матеріалів справи видно, що 29 вересня 2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт на будівництво зблокованого житлового будинку на АДРЕСА_1 № ЛВ 40, замовником якого є ОСОБА_4

16 жовтня 2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації щодо цього ж будинку № ЛВ 02.

27 листопада 2015 року ОСОБА_4 зареєстровано право власності на вказаний будинок.

Таким чином, з виникненням права власності - спір виходить за межі адміністративної юрисдикції, оскільки такий стосується не стільки правомірності дій відповідача при реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, скільки правомірності набуття права власності ОСОБА_4 на об'єкт нерухомості, створений за результатами проведення будівництва.

З огляду на викладене, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не призведе до поновлення порушених, на його думку, прав, оскільки оскаржувана декларація про готовність об'єкта до експлуатації вичерпала свою дію (ОСОБА_4 здійснив державну реєстрацію права власності на житловий будинок) і подальше оспорювання правомірності набуття ОСОБА_4 права власності на об'єкт нерухомості має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про право.

Відтак висновок суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у даній справі є правильним.

За наведених обставин, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року про закриття провадження у справі № 813/1076/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А. І. Рибачук
судді В. М. Багрій
Д. М. Старунський

Повний текст судового рішення виготовлено 10 липня 2017 року.