Справа № 712/10319/16-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року м. Київ К/800/584/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Єрьоміна А. В., Стрелець Т. Г.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до старшого державного інспектора Державної інспекції сільського господарства Дрозденка Володимира Ілліча про визнання дій неправомірними та скасування припису та постанови, касаційне провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з адміністративним позовом до старшого державного інспектора Державної інспекції сільського господарства Дрозденка Володимира Ілліча (далі - державний інспектор), в якому просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо винесення 08 серпня 2016 року припису про звільнення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 71 кв. м в АДРЕСА_1;

- визнання припису № 000354 від 08 серпня 2016 року щодо усунення ОСОБА_3 порушень вимог земельного законодавства протиправним;

- визнати протиправною та скасувати постанову № 000222 від 23 серпня 2016 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170,00 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що державним інспектором Дрозденком В. І. сформовано припис № 000354 щодо усунення ОСОБА_1 порушень земельного законодавства від 08 серпня 2016 року та прийнято постанову № 000220 від 23 серпня 2016 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням штрафу в сумі 340,00 грн. за правопорушення, яке полягає в невиконанні попереднього припису від 13 липня 2016 року про усунення порушень земельного законодавства, що зумовлено самовільним зайняттям земельної ділянки, площею 71 кв. м, із земель Золотоніської міської ради Черкаської області по АДРЕСА_1, внаслідок чого унеможливлено користування проїзною частиною вищевказаної дороги.

Вважаючи, що сформований припис та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем здійснено без законних підстав та з порушенням передбаченої законом правової процедури, позивач звернувсь до суду з вимогою про визнання припису незаконним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постановою Соснівського районного суду міста Черкаси від 25 жовтня 2016 року задоволено.

Визнано протиправним припис старшого державного інспектора сільського господарства Державної інспекції сільського господарства у Черкаській області Дрозденка Володимира Ілліча № 000354 від 08 серпня 2016 року про усунення порушень земельного законодавства та неправомірними дії по його внесенню.

Скасовано постанову № 000222 від 23 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 188-5 КУпАП.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року постанову Соснівського районного суду міста Черкаси від 25 жовтня 2016 року скасовано, та прийнято нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У своїй касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його рішення, а постанову суду першої інстанції - залишити в силі.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в порядку спадкування після смерті своєї матері ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04 квітня 2016 року ОСОБА_1 набуто у власність житловий будинок з надвірними спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1

Згідно з технічним паспортом вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами знаходиться на земельній ділянці площею 496 кв. м, в тому числі 71 кв. м було виділено попередньому власнику рішенням Виконкому Золотоніської міської ради Черкаської області № 1042 від 26 грудня 1996 року "Про встановлення межі по фактичному користуванню домоволодіння АДРЕСА_1, яке в свою чергу, скасовано рішенням Виконкому Золотоніської міської ради Черкаської області від 19 грудня 2002 року № 7-9-24.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 листопада 2004 року відмовлено у задоволенні позову Золотоніської міської ради Черкської області про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки.

В подальшому, Золотоніською міською радою Черкаської області прийнято рішення 20 березня 2006 року № 51-53-4 "Про скасування рішення Золотоніської міської ради від 19 грудня 2002 року № 7-9-24 "Про скасування рішення Виконкому Золотоніської міської ради від 26 грудня 1996 року № 1042"", згідно з пунктом 2 якого вирішено рахувати за будинковолодінням по АДРЕСА_1 присадибну ділянку площею 561 кв. м у відповідності до рішення № 1042 від 26 грудня 1996 року.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2015 року, у справі № 2306/1280/12 за позовом Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_5 до Виконкому Золотоніської міської ради Черкаської області, судами визнано незаконним та скасовано рішення № 1042 від 26 грудня 1996 року "Про встановлення межі по фактичному користуванню домоволодіння № 16 по проїзду Театральному, 16".

Відповідно до наданого відповідачем акту про знесення огорожі від 12 березня 2016 року паркан, що перекривав проїзд Театральний був демонтований, проте позивачем відновлено самовільне перекриття парканом проїзду, про що складено акт від 23 березня 2016 року.

Так, 03 червня 2016 року позивач звернувсь до Золотоніської міської ради Черкаської області із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації щодо приватизації ділянки 496 кв. м, однак вказана заява повернута позивачу без розгляду листом від 15 липня 2016 року.

В липні 2016 року посадовою особою Державної інспекції сільського господарства проведено перевірку щодо дотримання ОСОБА_6 вимог земельного законодавства, внаслідок чого складено акт обстеження від 13 липня 2016 року, в якому зафіксовано порушення, яке полягає у самовільному зайняттю ділянки площею 71 кв. м. із земель Золотоніської міської ради Черкаської області загального користування, що перегороджена парканом до домоволодіння по АДРЕСА_1, в результаті чого унеможливлено користування проїзною частиною дороги.

Разом з цим, 13 липня 2016 року відповідачем сформовано припис № 000353 про усунення порушень у вигляді самовільного зайняття земельної ділянки в строк до 29 липня 2016 року.

При повторній перевірці стану додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, внаслідок невиконання припису № 000353 державним інспектором сформовано аналогічний припис № 000354 від 08 серпня 2016 року про усунення порушень законодавства та прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення № 000222 від 23 серпня 2016 року, у відповідності до якої притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 188-5 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що державним інспектором не було об'єктивно встановлено, яка саме площа та конфігурація ділянки перебувала у фактичному користуванні позивача на момент перевірки, а тому відповідачем протиправно складено оскаржувані припис та постанову № 000222 від 23 серпня 2016 року.

Київський апеляційний адміністративний суд, скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, прийшов до висновку про правомірність прийняття оскаржуваних рішень у зв'язку з наявністю порушень вимог земельного законодавства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначені висновки суду апеляційної інстанції вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначає правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 459/2011 затверджено Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, у пункті 1 та 6 якого вказано, що Державна інспекція сільського господарства України (Держсільгоспінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Держсільгоспінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи - державні інспекції сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах.

Згідно з пунктом "а" статті 6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належить здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, зокрема в частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Відповідно до положень статті 244 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням законодавства у сфері використання та охорони земель і порядку та умов ведення насінництва та розсадництва, правил технічної експлуатації самохідних сільськогосподарських машин і правил техніки безпеки під час їх експлуатації (статті 52 - 534, 54 - 56, 1041, 108 та 1885).

Від імені зазначеного органу розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право, зокрема, старші державні інспектори сільського господарства, державні інспектори сільського господарства - штраф на громадян до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу пункту 4 Положення про Держсільгоспінспекцію України, відповідно до покладених завдань Держсільгоспінспекція України, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Стаття 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначає повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель. У відповідності до зазначеної статті, державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень.

За змістом статті 188-5 КУпАП невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов'язків тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від дев'яти до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових - від п'ятнадцяти до сорока п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, згідно з технічним паспортом житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по провулку Театральному, 16 у місті Золотоноша Черкаської області, знаходиться на земельній ділянці площею 496 кв. м, в тому числі 71 кв. м, які було виділено попередньому власнику рішенням Виконкому Золотоніської міської ради Черкаської області № 1042 від 26 грудня 1996 року "Про встановлення межі по фактичному користуванню домоволодіння АДРЕСА_1.

Однак, постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2015 року, у справі № 2306/1280/12 за позовом Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_5 до Виконкому Золотоніської міської ради Черкаської області, судами визнано незаконним та скасовано вищевказане рішення № 1042 від 26 грудня 1996 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем оскаржено постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2015 року до Вищого адміністративного суду України, яким в свою чергу, відкрито касаційне провадження.

Відповідно до акту про знесення огорожі від 12 березня 2016 року, що міститься в матеріалах справи, паркан, який перекривав проїзд Театральний був демонтований, проте, позивачем відновлено самовільне перекриття парканом проїзду, про що 23 березня 2016 року складено акт.

13 липня 2016 року посадовою особою Державної інспекції сільського господарства проведено перевірку щодо дотримання ОСОБА_6 вимог земельного законодавства, внаслідок якої складено акт обстеження, в якому зафіксовано порушення, що полягає у самовільному зайняттю ділянки площею 71 кв. м. із земель Золотоніської міської ради Черкаської області загального користування, що перегороджена парканом до домоволодіння по АДРЕСА_1, в результаті чого унеможливлено користування проїзною частиною дороги.

За результатами перевірки відповідачем сформовано припис № 000353 про усунення порушень у вигляді самовільного зайняття земельної ділянки в строк до 29 липня 2016 року, який в подальшому ОСОБА_1 не виконано, внаслідок чого державним інспектором сформовано аналогічний припис № 000354 від 08 серпня 2016 року про усунення порушення законодавства та прийнято оскаржувану постанову № 000222 від 23 серпня 2016 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 188-5 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 гривень.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач обґрунтовує незаконність припису та постанови відсутністю будь-якого повідомлення його про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак в матеріалах справи містяться повідомлення про розгляд справи, які направлені на адресу ОСОБА_1 М В., зворотні рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, що свідчать про отримання позивачем відповідного листа, а також реєстр відправленої кореспонденції за серпень 2016 року, в якому зазначено вихідний номер документа, що збігається з вихідним номером повідомлення від 09 серпня 2016 року, який також підтверджує повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України зауважує, що спростування обставин, які відображено в акті обстеження від 13 липня 2016 року, на підставі якого й сформовано оскаржуваний припис та постанова про накладення адміністративного стягнення № 000222 від 23 серпня 2016 року, позивачем не надано.

З урахуванням наведеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суб'єкт владних повноважень діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків суду та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 222-224, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис) М. І. Смокович

Судді (підписи) А.В. Єрьомін

Т.Г. Стрелець

З оригіналом згідно

В. о. помічника судді Ю. П. Петриченко