Справа № 822/361/17
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 липня 2017 року м. Київ К/800/22437/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області, ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що після звільнення зі служби в поліції йому було встановлено ІІІ групу інвалідності, причиною якої є захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ України, у зв'язку з чим ним було подано заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності, проте у такій виплаті йому відмовлено. Посилаючись на наведені обставини, просив визнати протиправною бездіяльність ГУ НП в Хмельницькій області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту) висновку щодо виплати грошової допомоги разом з підтверджуючими документами, які додані до заяви; зобов'язати ГУ НП в Хмельницькій області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо нарахування та виплати грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990р. №565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015р. №850.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року визнано протиправною бездіяльність ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ Україна у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви висновку щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги разом з підтверджуючими документами, які додані до заяви; зобов'язано ліквідаційну комісію УМВС України в Хмельницькій області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України необхідні документи для призначення та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію», а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області щодо нерозгляду у п'ятнадцятиденний строк заяви (рапорту) ОСОБА_1 про призначення виплати одноразової грошової допомоги; зобов'язано Головне управління Національної поліції України в Хмельницькій області розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 про призначення виплати одноразової грошової допомоги.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління Національної поліції у Хмельницькій області подало касаційну скаргу, в якій просило їх скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Судами встановлено, що наказом ГУНП Хмельницькій області від 12.02.2016 року №16 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції на підставі п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 04.03.2016 року серії АВ 0687666 позивачу встановлено IIІ групу інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби.

У подальшому позивач звернувся до Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області та ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області із заявами про виплату йому одноразової грошової допомоги в зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності із втратою працездатності 50%, пов'язаної з проходженням служби в ОВС, додавши довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанову відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; сторінку паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документ, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків.

Листом від 13.12.2016р. №29/з-209 ГУ НП в Хмельницькій області повідомило ОСОБА_1, що відповідно ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015 року, передбачено що ОГД призначається поліцейському у разі отримання інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок зазначених причин; призначення ж ОГД працівникам міліції згідно Закону України «Про міліцію» та Порядку, затвердженого постановою №850, не входить до компетенції ГУ НП в Хмельницькій області.

У листі від 14.12.2016р. №29/з-217 голова ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області зазначив, що він (ОСОБА_1) був звільнений зі служби в міліції у зв'язку з переходом у встановленому порядку з 06.11.2015р. на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) та 07.11.2015р. прийнятий на службу в поліцію згідно його заяви, тобто на момент звільнення він втратив право на грошову допомогу як працівник міліції, а отже дія постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2016р. не поширюється на працівників поліції, тому підстав для направлення до МВС України висновку щодо виплати йому грошової допомоги згідно п.8 постанови немає.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 23 Закону України від 20 грудня 1990 року N 565-XII «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).

Згідно з п. 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги, є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктами 7 - 9 Порядку №850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги. МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Водночас, 07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України від 2 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон №580-VIII), яким визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Підстави призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, визначено статтями 97-101 Закону №580-VIII.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону № 580-VIII, одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Згідно з частиною 2 статті 97 Закону №580-VIII порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону №580-VIII, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

За правилами пункту 1 розділу ІІ Порядку №4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до відомостей довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0687666 ОСОБА_1 04.03.2016 року встановлено IIІ групу інвалідності в результаті захворювання, пов'язаного з проходженням служби, тобто протягом шести місяців після звільнення його з Національній поліції, а тому, як правильно зазначено судами попередніх інстанцій, він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.97 Закону України «Про Національну поліцію».

Пунктом 3 Розділу ІІІ Порядку № 4 визначено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (п. 3 р. ІІІ Порядку №4).

Для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу заяву (рапорт) із документами (а також копії, які звіряються з оригіналом документа), що визначені цим пунктом (п. 5 р. ІІІ Порядку №4).

Фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2 (п.1, р. IV Порядку №4).

Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови (п. 2 р. IV Порядку № 4).

Отже, для підготовки висновку про призначення одноразової грошової допомоги та прийняття рішення щодо призначення виплати ОГД є відповідна заява (рапорт) за формою, встановленою додатком 1 Порядку №4, що подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського або до підрозділів фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції, фінансових підрозділів головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ГУ НП у Хмельницькій області (останнім місцем служби) із заявою (рапортом) про виплату йому одноразової грошової допомоги, проте вказана заява, в порушення Порядку №4, не була розглянута відповідачем та разом з копіями доданих до неї документів повернула позивачу без розгляду, а тому суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про протиправність дій ГУ НП у Хмельницькій області щодо повернення заяви позивача та, як наслідок, обґрунтовано зобов'язав відповідача розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 про призначення виплати одноразової грошової допомоги.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності прийнятих судами попередніх інстанцій рішень, а тому, з врахуванням наведених приписів пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області, ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України С.С. Пасічник