Справа № 596/1004/17
Суддя: Лисюк І. О.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 596/1004/17
У Х В А Л А

"06" липня 2017 р.

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Гусятинського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

До Гусятинського районного суду Тернопільської області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Гусятинського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України та просить зобовязати відділ ДВС зняти обмеження щодо його виїзду за межі України.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви зясовує чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що на виконанні у Відділі ДВС знаходиться виконавчі листи № 596/514/14-ц від 05.05.2014 року, який виданий Гусятинським районим судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 25335,99 грн. та 253,36 грн судового збору.

Ухвалою Гусятинського районого суду Тернопільської області від 04 вересня 2014 року подання було задоволено та встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку від 18.06.2017 року прийнято рішення про відмову у перетинанні державного кордону на виїзд з України громадянину України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ухвали Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04.09.2014 року за цивільною справою № 596/514/14-ц.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В силу ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною першою статті 181 КАС передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Дана норма за своєю суттю є бланкетною (відсилочною) і передбачає розгляд позовної заяви про оскарження рішення, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби в порядку адміністративного судочинства, якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2016 року №808/3666/15.

Згідно до ст. 368 Цивільного процесуального кодексу України питання, пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

Статтею 383 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 2 статті 384 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

З аналізу вказаних норм, суд дійшов до висновку, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори про оскарження дій органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал районних судів у цивільних справах.

На підставі викладеного, у відкритті провадження слід відмовити.

Крім того, суд вважає необхідним розяснити наступне.

Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства внутрішніх справ України від 07 лютого 2014 року №288/5/102 затверджено Порядок взаємодії органів державної виконавчої служби та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, який розроблений з метою узгодження дій при застосуванні щодо осіб заходів тимчасового обмеження в'їзду в Україну або права виїзду з України з використанням бази даних Державної прикордонної служби України про осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в'їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Відповідно до п.3 розділу ІІІ наведеного Порядку інформація про встановлення тимчасового обмеження права особи виїзду з України вилучається ГЦОСІ з бази даних на підставі отриманої, засвідченої судом копії судового рішення, що набрало законної сили, про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України або постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), про закінчення виконавчого провадження або про скасування тимчасового обмеження в праві виїзду особи з України, у якій вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду з України. У разі надходження до органу державної виконавчої служби рішення суду про скасування обмеження особи у праві виїзду за межі України державний виконавець не пізніше наступного дня пересилає зазначене рішення до ГЦОСІ.

Згідно п.4 розділу ІІІ цього Порядку (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особа, стосовно якої діє тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, знімається з контролю ГЦОСІ в разі винесення постанови про:

повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), на підставі частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»;

закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1 - 6, 8 - 9, 11 - 14 частини першої статті 49 Закону;

скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі належного виконання особою зобов'язань щодо сплати періодичних платежів.

Постанова затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і протягом трьох робочих днів надсилається державним виконавцем до ГЦОСІ.

Таким чином, у випадку ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець наділений повноваженнями звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням та такі обмеження знімаються у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.п.1-6, 8-9, 11-14 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись, Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року, ст. ст. 15 ЦПК України, ст.ст. 17, 107, 109 КАС України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом до Гусятинського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України.

Розяснити позивачу, що з вказаними вимогами вона може звернутись до суду в порядку цивільного судочинства.

Повторне звернення з тією самою позовною заявою Гусятинського районного суду Тернопільської області в порядку адміністративного судочинства не допускається.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу невідкладно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк