Справа № 135/220/17
Суддя: Патраманський І. О.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 135/220/17
Провадження № 2-а/135/34/17
ПОСТАНОВА

іменем України

29.06.2017 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Патраманського І.О.,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Бершадського обєднаного управління пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2017року ОСОБА_2 звернулася до Ладижинського міського суду з цим позовом і просила визнати дії відповідача неправомірними про відмову перерахувати їй пенсію з урахуванням інших видів заробітної плати; зобовязати відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії у розмірі 82% від суми заробітної плати з часу її призначення (квітень 2010 року) з урахуванням «інших виплат», а саме: 2008р.-2394,16грн., 2009р. -8544,02грн., 2010р. -17030,32грн. всього 27968,50грн. Із них: матеріальна допомога на оздоровлення складає 1810грн., матеріальна допомога на вирішення соціально побутових питань 4196,43 грн., індексація заробітної плати 3055,03грн., відпускні 7556,67грн., компенсація за невикористану відпустку 7107,11грн., грошова винагорода за сумлінну, безперервну працю- 4243,26грн. з урахуванням усіх викладених нею чинників; зобовязати відповідача виплатити їй різницю між перерахованою та фактично виплаченою пенсією з дня призначення(квітень 2010 року).

На обґрунтування позову зазначила, що із 20.04.2010 року є пенсіонером за віком згідно із Законом України «Про державну службу». 22.02.2017 року вона звернулася до управління пенсійного фонду щодо перерахунку призначеної їй пенсії. Їй була призначена пенсія державного службовця, але без урахувань інших виплат, що містяться у довідці від 21.02.2017 року № 04-42/113.

Вказана довідка містить колонку «інші виплати», а саме: 2008р.-2394,16грн., 2009р. -8544,02грн., 2010р. -17030,32грн. всього 27968,50грн. Із них: матеріальна допомога на оздоровлення складає 1810грн., матеріальна допомога на вирішення соціально побутових питань 4196,43 грн., індексація заробітної плати 3055,03грн., відпускні 7556,67грн., компенсація за невикористану відпустку 7107,11грн., грошова винагорода за сумлінну, безперервну працю- 4243,26грн. Відповідач своїм листом від 28.02.2017 року № 170/06-31/02 відмовив у проведенні перерахунку її пенсії з урахуванням «інших виплат».

У судове засідання позивачка ОСОБА_2 не зявилася, однак подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а справу розглядати за її відсутності.

Ухвалою суду від 12.04.2017 року залучено до участі у справі Бершадське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області, як правонаступника первісного відповідача.

Представник Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області у судове засідання не зявився, однак від представника управління ОСОБА_3 до суду надійшла заява, відповідно до якої вона просить розглядати справу за її відсутності, подані раніше заперечення підтримує повністю.

Згідно поданих заперечень представник відповідача вважає, що позовні вимоги позивачки є безпідставними, правових підстав для перерахунку пенсії не було, оскільки, звернення за перерахунком пенсії ОСОБА_2 надійшло 22.02.2017, відповідно де чинного законодавства, були відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсійної виплати позивача. Пенсії, призначені згідно із Законом України „Про державну службу" від 16.12.1993 №3723, перераховуються тільки у випадку якщо складові пенсійної виплати (надбавки, підвищення, доплати визначаються залежно від розміру прожиткового мінімуму. На момент призначення пенсії позивачу, розрахунок пенсійної виплати було проведено відповідного до чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про державну службу», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до частини 2 статті 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу», що діяв на час призначення (перерахунку) пенсії, передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності стажу державної служби не менше 10 років. Пенсія таким особам призначається в розмірі 80% від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі, розмір пенсії збільшується на один відсоток заробітку, але не більше як 90 відсотків заробітку.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «ІІро пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяли на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески па державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відтак, допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація входять до системи оплати праці державного службовця.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина 1 статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати, згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про оплату праці» та «Наказу Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5 «Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати, у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

Індексація є складовою заробітної плати. Ці виплати мають постійний характер і з них утриманий збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, індексація є складовою частиною заробітної плати, оскільки є додатковою заробітною платою та грошовим доходом населення, який згідно з статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" враховується при обчисленні пенсій.

Рішенням Конституційного суду України N 9-рп/2013 від 15.10.2013 року, у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, наголошено на тому, що держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 95 КЗпП, ст. 33,34 Закону України «Про оплату праці» № 108, такими заходами є індексація заробітної плати.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про оплату праці», у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці працівникам у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів (стаття 1, частина перша статті 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3 липня 1991 року N 1282-XII зі змінами).

Щодо складу заробітної плати, то у рішенні Конституційного суду України № 8-рп/2013 від 15.10.2013 року у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці", судом наголошено на тому, що згідно зі статтею 1 Конвенції Міжнародної організації праці "Про захист заробітної плати" N 95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін "заробітна плата" означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_2 є пенсіонеркою за віком із 20.04.2010 року.

22.02.2017 року позивачка звернулася із заявою до управління Пенсійного фонду України в м. Ладижин щодо перерахунку нарахованої пенсії із врахуванням усіх виплат, але отримала відмову, яку вважає неправомірною і такою, що суперечить чинному законодавству.

Дані факти підтверджуються сукупністю доказів, що не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Із довідки № 21.02.2017 року № 04-42/113 видно, що вона видана на імя ОСОБА_2 про надбавки, премії та інші виплати(індексація, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально побутових питань, компенсація за невикористану відпустку) за період із 01.05.2008 року до 30.04.2010 року. На всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, аз 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Із відповіді № 1701/06-31/02 від 28.02.2017 року, що надана управлінням пенсійного фонду України в м. Ладижин видно, що ОСОБА_2 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у звязку з тим, що згідно із пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889, Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. за №3723, крім статті 37, що застосовується для осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 Закону № 889, визнано таким, що втратив чинність.

Ці докази суд приймає до уваги, оскільки вони зібрані із дотриманням вимог законів, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються.

Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача щодо відсутності правових підстав для перерахунку пенсії з огляду на те, що після набуття чинності Законом № 889-УІІІ, положення Закону № 3723-ХІІ втратили чинність, окрім ст. 37, оскільки вони спростовані даними доказами.

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено право ОСОБА_2 на перерахунок пенсії без відповідних на те законних підстав, рішення відповідача є неправомірним, а тому позов підлягає до задоволення, як такий, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства та не спростований належними та допустимими доказами відповідачем.

Призначення (перерахунок) пенсії здійснюється Пенсійним органом на підставі поданої особою, яка звернулась за призначенням (перерахунком) пенсії, довідки про заробітну плату у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" від 31 травня 2000 року № 865.

Статтею 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначені строки призначення (перерахунку) та виплат пенсій.

Так, частиною 4 цієї статті визначено, що перерахунок призначеної пенсії в даному випадку проводиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Частиною 2 статті 99 КАС України встановлено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пенсія позивачу виплачувалася кожного місяця, а тому про недоотримання сум пенсії, він повинен був дізнаватися кожного місяця після її отримання.

Позивач пропустив строк звернення до суду та звернувся з позовом лише 01 березня 2017 року, при цьому не ставив вимогу про поновлення строку звернення до суду, тому позов підлягає задоволенню у межах строку позовної давності, тобто з 01.09.2016 року.

Керуючись ст. ст.19, 22, 46 Конституції України, ст. ст.2, 7-9, 11, 17, 18, 71, 94, 99, 104, 105, 121, 128, 153, 158-163, 167, 170 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Бершадського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати дії Бершадського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про відмову перерахувати ОСОБА_2 пенсії з урахуванням інших видів заробітної плати неправомірними.

Зобов'язати Бершадське обєднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 як державного службовця з 01.09.2016 року у розмірі 82% від суми заробітної плати з урахуванням «інших виплат», а саме: 2008р.-2394,16грн., 2009р. -8544,02грн., 2010р. -17030,32грн. всього 27968,50грн. Із них: матеріальна допомога на оздоровлення складає 1810грн., матеріальна допомога на вирішення соціально побутових питань 4196,43 грн., індексація заробітної плати 3055,03грн., відпускні 7556,67грн., компенсація за невикористану відпустку 7107,11грн., грошова винагорода за сумлінну, безперервну працю- 4243,26грн. з урахуванням усіх викладених нею чинників.

Зобовязати відповідача виплатити ОСОБА_2 різницю між перерахованою та фактично виплаченою пенсією, починаючи з 01 вересня 2016 року і по день набрання рішенням законної сили.У решті позовні вимоги ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Ладижинський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя