Справа № 201/13464/16-а(2а/201/47/2017)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 липня 2017 року справа № 201/13464/16-а(2а/201/47/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2017 року по справі № 201/13464/16-а (№ 2а/201/47/2017) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 7 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпро Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними і скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до інспектора 7 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпро Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просив скасувати постанову серії АР № 240395 від 18.09.2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Постанову серії АР № 240395 від 18 вересня 2016 року, винесену інспектором 7 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпро Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасовано.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_3 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрито.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпро на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, Управління патрульної поліції у місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції звернулося з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення в повній мірі підтверджено даними з відеозапису з нагрудної камери поліцейського. Крім того, зазначено, що з Управління патрульної поліції у місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції судом першої інстанції безпідставно було стягнуто судовий збір, адже по даній категорії справ останній не сплачується.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 197 КАС України.

Клопотання позивача про відкладення розгляду справи колегією суддів апеляційного суду визнається безпідставним, оскільки вказане клопотання обґрунтоване необхідності ознайомлення з матеріалами справи та подачі заперечень, разом з тим, станом на 12.07.2017 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами адміністративної справи, що підтверджується його підписом, та подав відповідні заперечення на апеляційну скаргу.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 18.09.2016 року інспектором поліції 7 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпро ОСОБА_2 було зупинено автомобіль «Шевроле Авео», державний номер НОМЕР_1, під керуванням позивача ОСОБА_1, який начебто здійснив зупинку в районі дії дорожнього знаку, чим порушив правила пункту 3.34 Правил дорожнього руху України, у зв'язку з чим було винесено постанову серії АР № 240395 від 18.09.2016 року.

Скасування вказаної постанови і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що допущення порушення ПДР України позивачем - не встановлено.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, з постанови, що є предметом судового оскарження вбачається, що 18 вересня 2016 року о 14 годині 20 хвилин ОСОБА_1 здійснив зупинку по вулиці С. Хороброго біля будинку 21, в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим допустив порушення вимог пункту 3.34 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого інспектором поліції 7 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпро ОСОБА_2 складено постанову серії АР № 240395 від 18.09.2016 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП в вигляді штрафу в дохід держави в сумі 255 грн. Вказану постанову АР № 240395 по справі про адміністративне правопорушення відразу в той же день було вручено особі, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Виходячи зі змісту п.1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР), ці Правила відповідно до ОСОБА_4 України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.п. 3.34 п.33.3 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306 (далі ПДР) визначено, що дорожній знак "Зупинку заборонено" забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Також, ч. 1 ст. 122 КУпАП України визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів..

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

За приписами статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачених частинами 1, 2, 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, відповідачем до суду апеляційної інстанції було надано відеозапис з нагрудної камери поліцейського на підтвердження доводів відносно правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Із вказаного відеозапису вбачається, що позивач дійсно здійснив зупинку належного йому транспортного засобу «Шевроле Авео», державний номер НОМЕР_1, в межах дії знаку «Зупинку заборонено», при цьому на вказаному відеозаписі чітко видно місцезнаходження автомобіля ОСОБА_1

При цьому колегія суддів апеляційного суду зазначає, що згідно відомостей вказаного відеозапису позивачем фактично не заперечувався факт порушення пункту 3.34 Правил дорожнього руху України.

З огляду на вказані обставини, посилання ОСОБА_1 на протиправність дій відповідача в повній мірі спростовано, натомість останній діяв з дотриманням приписів ст. ст. 268, 280, 283-285 КУпАП.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для скасування постанови суду першої інстанції та винесення нової про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Також колегія суддів зазначає, що висновок суду першої інстанції про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є помилковим, тому як адміністративний суд, що розглядає справу, у відповідності до ст. 105 КАС України не наділений відповідними повноваженнями.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з Управління патрульної поліції у місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції на користь держави судового збору в розмірі 551,20 грн. з огляду на наступне.

У справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, статей 2, 3, 4 ОСОБА_4 № 3674-VI позивач звільняється від сплати судового збору. КУпАП дає вичерпний перелік осіб, які можуть мати статус позивача у справах про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення і на цій підставі не повинні сплачувати судовий збір при зверненні до суду першої інстанції.

У випадку незгоди із судовим рішенням, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, позивач вправі оскаржити його в апеляційному порядку. Однаковою мірою це стосується й відповідача у спірних правовідносинах, оскільки він як рівноправна сторона в адміністративній справі також має право на апеляційне/касаційне оскарження судового рішення.

Необхідними умовами для обчислення та сплати судового збору за подання апеляційної/касаційної скарги у цій категорії справ є встановлення і віднесення предмета оскарження до обєктів справляння судового збору; ставка цього платежу, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. Розгляд позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення провадиться з урахуванням положень статей 287, 288 КУпАП, які передбачають звільнення від сплати платежу за судовий перегляд цих рішень. ОСОБА_4 № 3674-VI не містять положень щодо підстав, умов, розміру та порядку сплати судового збору за подання позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, а відтак і за подання апеляційної/касаційної скарги.

У звязку з цим за подання позивачем або відповідачем субєктом владних повноважень позову, апеляційної/касаційної скарги на рішення адміністративного суду у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у поряду і розмірах, встановлених ОСОБА_4 № 3674-VI, сплаті не підлягає.

Вказана правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 13.12.2016 року (справа № 21-1410а16), що у відповідності до ст. 244-2 КАС України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції помилково стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпрі судового збору в розмірі 551,20 грн., що спростовує твердження позивача відносно не можливості надання останнім апеляційної скарги з урахуванням приписів ст. 185 КАС України, як особи, яка не брала участі у справі, однак суд вирішив питання про її обовязки, а відповідно постанова суду в цій частині також підлягає скасуванню.

Також, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу суду першої інстанції, що положення частини 2 статті 171-2 КАС України, втратили чинність, як такі, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно з рішенням Конституційного Суду № 3-рп/2015 від 08.04.2015 року, у звязку з чим зазначення судом першої інстанції про остаточність прийнятої постанови та відсутність можливості її оскаржити є таким, що суперечить нормам процесуального права.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 161, 195, 198, 202, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2017 року по справі № 201/13464/16-а (№ 2а/201/47/2017) скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили у порядку ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко