Справа № 815/5942/13-а
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року м. Київ К/800/15336/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Усенко Є.А.,

суддів: Бухтіярової І.О., Веденяпіна О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2014

у справі № 815/5942/13-а Одеського окружного адміністративного суду

за позовом Приватного підприємства "Кардіган"

до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2013 відмовлено в задоволенні позову Приватного підприємства (ПП) «Кардіган» до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 08.08.2013 № та № про збільшення сум грошових зобов'язань з податку на прибуток на 58514,00 грн. за основним платежем і на 29957,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), а також з податку на додану вартість на 55727,00 грн. за основним платежем і на 27864,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову вмотивований тим, що задекларовані ПП «Кардіган» за 2-й, 3-й квартали 2012 року витрати в загальній сумі 278637,00 грн. та податковий кредит за червень 2012 року в сумі 55727,43 грн. за операціями з придбання товарно-матеріальних цінностей у ТОВ «Пріма-Торг» не підтверджені первинними документами та документами податкового обліку, в тому числі податковими накладними.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2014 постанову суду першої інстанції скасовано, а позов задоволено: апеляційний суд виходив з того, що суми витрат та податкового кредиту, які задекларовані ПП «Кардіган» та стосовно яких виник спір, підтверджені первинними документами та податковими накладними.

У касаційній скарзі ДПІ просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, зокрема пункту 138.2 ст. 138, пункту 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПК), ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Заперечуючи проти касаційної скарги, ПП «Кардіган» просить залишити скаргу без задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин у справі, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що фактичною підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень, з приводу правомірності яких виник спір, що є предметом судового вирішення у цій адміністративній справі, слугували висновки ДПІ, викладені в акті « Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Кардіган», код за з питання підтвердження господарських взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Пріма-Торг», код за , за червень 2012 року, їх реальності та повноти відображення в обліку за відповідні податкові періоди» від 25.07.2013 №691/15-53-22-6/36612624, щодо завищення ПП «Кардіган» в податковому обліку суми витрат за 2-й, 3-й квартали 2012 року на загальну суму 278637,00 грн. та суми податкового кредиту за червень 2012 року на 55727,43 грн. Такий висновок обґрунтований посиланням на не підтвердження ПП «Кардіган» витрат та податкового кредиту у вище зазначених сумах податковими накладними з огляду на не відповідність вказаного в податкових накладних, виписаних від імені ТОВ «Пріма-Торг», індивідуального податкового номера продавця, а саме: 79, індивідуальному податковому номеру ТОВ «Пріма-Торг», яким є 65. ДПІ на підставі даних інформаційних баз ДПС України, акту Індустріальної ОДПІ м. Харкова Харківської області ДПС від 23.12.2012 № 602/22-207/37998414 «Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Пріма-Торг», , щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за квітень, травень, червень 2012 року» (згідно з цим актом ТОВ «Пріма-Торг» відсутнє за місцезнаходженням, звітує за формою 1ДФ щодо 1 особи як працівника, не декларує наявність основних засобів (власних чи орендованих приміщень, транспортних засобів тощо); не надало ліцензій та відповідних дозвільних документів для здійснення фінансово-господарської діяльності, на підставі чого зроблено висновок, що це товариство здійснювало діяльність, спрямовану на надання незаконної податкової вигоди іншим суб'єктам господарювання) дано оцінку господарським операціям між ПП «Кардіган» та ТОВ «Пріма-Торг» як безтоварним (а.с. 12-15).

Відповідно до абзацу першого пункту 138.2 ст. 138 ПК у редакції Закону України від 02.12.2010 № 2755 VI, чинній до 01.01.2015 (дата набрання чинності Законом України від 28.12.2014 № 71-VІІІ, яким статтю 138 викладено в новій редакції) витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з підпунктом «а» пункту 198.1 ст. 198 ПК право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 цієї статті ( в редакції Закону України від 02.12.2010 № 2755-VІ, чинній до 1 січня 2017 року ( дата набрання чинності Законом України від 21.12.2016 № 1797-VІІІ, яким статтю 198 викладено в новій редакції)) встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу) (підпункт 198.6 цієї статті).

Згідно з пунктом 201.1 ст. 201 ПК ( в редакції Закону України від 02.12.2010 № 2755-VІ) платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити, зокрема податковий номер платника податку (продавця та покупця) (підпункт «г» цього пункту).

За змістом наведених норм право платника податків на збільшення сум валових витрат, витрат та податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання платником податку у інших платників цього податку товарів (послуг), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку; підтвердження податковою накладною, виписаною постачальником - платником податку, митною декларацією (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 ПК) суми нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг); відповідність документів первинного обліку та податкового обліку вимогам, встановленим щодо їх форми та змісту правовими нормами, зокрема податкової накладної вимогам пункту 201.1 ст. 201 ПК.

При цьому законодавцем презумується реальність оподатковуваних операцій та витрат платника податку, достовірність документів первинного обліку та податкового обліку.

На підставі оцінки доказів у справі, а саме: договору поставки від 20.04.2012 № 200412 між ПП «Кардіган» (покупець) та ТОВ «Пріма-Торг» (постачальник), специфікацій до цього договору, видаткових накладних, платіжних доручень, податкових накладних (а.с. 39-55), - суд апеляційної інстанції встановив факт поставки товарів (спецодяг, засоби особистого захисту) від ТОВ «Пріма-Торг» на адресу позивача, оплати, оприбуткування останнім придбаних товарів. Оцінка цих доказів апеляційним судом зроблена з дотриманням правил оцінки доказів, встановлених нормами ст. 86 КАС, зокрема з врахуванням не надання ДПІ доказів на спростування достовірності первинних облікових документів, наданих позивачем, окрім як посилання на податкову інформацію щодо дотримання ТОВ «Пріма-Торг» законодавства, зафіксовану в акті Індустріальної ОДПІ м. Харкова Харківської області ДПС від 23.12.2012 № 602/22-207/37998414, та індивідуальної відповідальності платника податків за порушення податкового законодавства.

Стосовно підтвердження податкового кредиту в сумі 55727,00 грн. податковими накладними, то в судовому процесі встановлено, що ця сума підтверджена податковими накладними, виписаними ТОВ «Пріма-Торг», які відповідають вимогам пункту 201.1 ст. 201 ПК, в тому числі і щодо індивідуального податкового номера зазначеного продавця 65. Такий індивідуальний податковий номер ТОВ «Пріма-Торг» зазначений як в податкових накладних № 39 від 04.06.2012, № 40 від 05.06.2012, № 41 від 14.06.2012, № 42 від 15.06.2012, № 43 від 25.06.2012, № 44 від 26.06.2012, завірені копії яких приєднані до матеріалів справи, так і в реєстрі виданих та отриманих податкових накладних за червень 2012 року (а.с. 45-50, 108-117). Доводи позивача щодо помилки в зазначенні індивідуального податкового номера ТОВ «Пріма-Торг» в податкових накладних та її виправленні до перевірки в судовому процесі не спростовані. Відповідно ж до положень частини другої ст. 71 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності останніх покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд апеляційної інстанції, на відміну від суду першої інстанції, правильно застосував цю норму процесуального права, визнавши протиправними податкові повідомлення-рішення, яких стосується спір.

Керуючись статями 210, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2014 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, в порядку та строк, встановлені статями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписІ.О. Бухтіярова
підписО.А. Веденяпін