Справа № 751/2193/17
Суддя: Цибенко І. В.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/2193/17
Провадження №2-а/751/187/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Цибенко І.В.,

при секретарі Крохмальна Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та про зобовязання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в :

18.04.2014 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії з 09.07.2011, з урахуванням його грошової одноразової допомоги при звільненні з органів внутрішніх справ. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є пенсіонером МВС, який отримує пенсію за віком з 2011 року, стоїть на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, те деяких інших осіб». Він випадково дізнався про порушення його прав, оскільки у наданій в 2013 році МВС України в Чернігівській області довідці не було вказано у складі його грошового забезпечення складову одноразову виплату при звільненні, а, тому відповідно, даний вид грошового забезпечення не було взято до уваги при призначенні пенсії. 31.03.2017 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням одноразової виплати при звільненні відповідно до довідки № 21/к-92-1 від 27.03.2017, виданої УМВС України в Чернігівській області, однак відповідач відмовив йому у перерахунку пенсії. Просить врахувати, що на час призначення йому пенсії ч. 3 ст. 43 ЗУ«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, те деяких інших осіб» діяла в редакції, де вимоги до сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування були відсутні.

Ухвалою судді від 05.01.2017 було відкрито скорочене провадження у адміністративній справі.

Відповідач, у встановлений десятиденний строк з дня отримання ухвали, надав письмові заперечення проти позову, відповідно до яких просить в задоволенні позову відмовити повністю. Відповідач також надав клопотання про розгляд справи за загальними правилами КАС України, з викликом учасників процесу в судове засідання ( а.с. 12).

Ухвалою суду від 31.05.2017 справу було призначено до розгляду в судовому засіданні.

Позивач в судове не зявився, надавши заяву про неможливість бути присутнім у судовому засіданні та слухання справи у його відсутність.

В судове засідання представник відповідача не зявився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач є пенсіонером МВС, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст. 12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 52 % грошового забезпечення.

Відповідно до довідки № 21/к-92-1 від 27.03.2017, виданої УМВС України в Чернігівській області, ОСОБА_1 була нарахована одноразова грошова допомога при звільненні з органів внутрішніх справ та виплачена в сумі 28830,98 грн., єдиний соціальний внесок з одноразової допомоги при звільненні не сплачувався ( а.с. 6).

31.03.2017 позивач звернувся до ГУ ПФ України в Чернігівській області із заявою, у якій просив здійснити перерахунок його пенсійного забезпечення з урахуванням одноразової допомоги при звільненні ( а.с. 4), але листом № 570/03/К-12 від 12.04.2017 отримав відмову ( а.с. 7-8).

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою цієї ж статті Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, згідно з положеннями пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (далі - Порядок № 393) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (Законом України № 2011-ХІІ»).

Військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою КМУ від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (Постанова № 1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону № 2011-ХІІ.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що одноразова допомога при звільненні відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого обчислюється пенсія, лише у тому разі, якщо з неї було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10 березня 2015 року у справі №21-70а15, на яку посилається позивач.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, у довідці № 21/к-92-1 від 27.03.2017, виданої УМВС України в Чернігівській області, яку позивачем було надано до Головного управління Пенсійного фонду України, що єдиний соціальний внесок з одноразової допомоги при звільненні не сплачувався.

Більш того, згідно Переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 2010 року №1170, з одноразової допомоги військовослужбовцям при звільненні з військової служби не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

За правилами ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

З урахуванням наведених норм та обставин справи, суд приходить до висновку, щоу завдоволенні позовних вимог ОСОБА_1М.м необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 79, 86, 128, 158, 162, 163, 167 КАС України, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 Миколайовича- відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.В. Цибенко