Справа № 803/746/17
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року Справа № 803/746/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шафранюк І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Володимир-Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Володимир-Волинська ОДПІ) звернулася з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 178 686,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач зареєстрований суб'єктом господарювання, взятий на облік як платник податків в Володимир-Волинській ОДПІ та зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України (далі - ПК України). За відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 178 686,10 грн., а саме з податку на доходи фізичних осіб - у сумі 171 047,54 грн., з військового збору - у сумі 7 564,64 грн. та з податку на додану вартість - у сумі 73,92 грн., які відповідач в добровільному порядку не сплатив. Відповідачем не погашено податковий борг у визначені законодавством терміни, тому позивач просить стягнути з ФОП ОСОБА_1 податковий борг в сумі 178 686,10 грн. в примусовому порядку.

Від позивача 11.07.2017 року за вх. №7264/17 надійшло до суду письмове клопотання в якому просять розгляд справи проводити у відсутності їх представника.

Відповідач в судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини неприбуття, заперечення на позов не надав, хоча повістка була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою місця реєстрації, проте поштове відправлення повернулося 06.07.2017 року на адресу суду із відмітками відділення поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання», тобто зазначена повістка про виклик до суду не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин, а тому відповідно до частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) слід вважати, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У зв'язку з цим, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача або його представника, оскільки судом вжиті всі передбачені заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Разом з тим, частиною 1 статті 41 КАС України визначено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням наведеного, справу вирішено у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та Законами України.

Пунктом 15.1 статті 15 ПК України (далі - ПК України) встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований 17.01.2006 року як суб'єкт підприємницької діяльності про що свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.05.2017 року.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

З матеріалів справи слідує, що за ФОП ОСОБА_1 рахується податковий борг на загальну суму 178 686,10 грн., а саме з податку на доходи фізичних осіб - у сумі 171 047,54 грн., з військового збору - у сумі 7 564,64 грн. та з податку на додану вартість - у сумі 73,92 грн.

За ФОП ОСОБА_1 рахується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб - у сумі 171 047,54 грн., який виник в результаті нарахування грошового зобов'язання за податковими повідомленнями - рішеннями №000852319 від 21.11.2016 року з врахуванням переплати становить 119 800,05 грн., №000853319 від 21.11.2016 року в сумі 30 430,78 грн.

Внаслідок несвоєчасної сплати податкових зобов`язань нарахована пеня в сумі 15 861,63 грн.

Також податковий борг виник в результаті самостійного нарахування платником грошового зобов'язання за податковою декларацією № від 08.02.2017 року в сумі 4 955,08 грн.

Таким чином, загальна сума непогашеного податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, становить 171 047,54 грн.

За позивачем рахується податковий борг з військового збору - у сумі 7 564,64 грн., який виник в результаті нарахування грошового зобов'язання за податковим повідомленням - рішенням №000856319 від 21.11.2016 року в сумі 5 973,95 грн. основного платежу та 1 493,49 грн. штрафних санкцій.

Внаслідок несвоєчасної сплати податкових зобов`язань нарахована пеня в сумі 0,71 грн.

Також податковий борг виник в результаті самостійного нарахування платником грошового зобов'язання за податковою декларацією № від 08.02.2017 року в сумі 412,92 грн.

Таким чином, загальна сума непогашеного податкового боргу з військового, становить 7 564,64 грн.

За позивачем також рахується податковий борг з податку на додану вартість - у сумі 73,92 грн., який виник в результаті самостійного нарахування платником грошового зобов'язання за податковою декларацією № від 19.04.2017 року та з врахуванням наявної переплати становить 79,92 грн.

Таким чином, загальна сума непогашеного податкового боргу з податку на додану вартість, становить 79,92 грн.

Судом встановлено, що відповідачем у встановленому законом порядку податкові повідомлення-рішення не оскаржувались.

Наявність податкового боргу підтверджується податковими деклараціями, податковими повідомленнями-рішеннями, розрахунком сум податкового боргу та зворотнім боком облікової картки платника податків.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Штрафні санкції не сплачені відповідачем у визначеній статтею 57 ПК України строк.

Сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визнається податковим боргом.

Таким чином, визначені податковим органом і узгоджені, однак не сплачені суми штрафних санкцій набули статусу податкового боргу.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Станом на день розгляду справи податковий борг у сумі 178 686,10 грн. залишається непогашеним. Про наявність суми податкового боргу свідчать податкові декларації, податкові повідомлення-рішення, розрахунок сум податкового боргу та зворотній бік облікової картки платника податків.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Позивачем вживалися заходи з метою погашення податкового боргу, що були передбачені статтею 59 ПК України, а саме: відповідачу була направлена перша податкова вимога №7006-03 від 21.02.2017 року. Вказаний захід не спричинив погашення платником податків податкового боргу.

Відповідно до пунктів 95.2, 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органом, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Оскільки за відповідачем рахується податковий борг, вжиті податковим органом заходи не призвели до його погашення, на час розгляду справи доказів про сплату вказаної заборгованості в добровільному порядку відповідачем суду не надано, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги Володимир-Волинської ОДПІ про стягнення податкового боргу в сумі 178 686,10 грн. підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 17, 41, 71, 128, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Податкового кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід Державного бюджету України податковий борг в сумі 178 686,10 грн. (сто сімдесят вісім тисяч шістсот вісімдесят шість гривень) 10 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 16 липня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф. Костюкевич