Справа № 164/171/17
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/4994/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Довгополова О.М., Шинкар Т.І.

за участі секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 17 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії,-,-

В С Т А Н О В И В:

07 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, в якому просила: визнати протиправними дії щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язати відповідача починаючи з 23 січня 2017 року, провести перерахунок та здійснювати виплату пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад мінімальний стаж роботи 15 років, але не вище 75% заробітку.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При призначенні їй пенсії, збільшуючи пенсію на 1% понад мінімальний трудовий стаж, відповідач керувався тільки Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто порушив її право на пільговий характер розрахункової величини, визначений ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 17 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 зі збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад мінімальний стаж 15 років, але не вище 75% заробітку, починаючи з 01 січня 2017 року.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що при наявності у пенсіонерів, які постраждали від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, права на тотожні пенсійні виплати застосуванню підлягають положення Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погодившись з прийнятою постановою, Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що з 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким з 12 січня 2015 року було встановлено доплату за понаднормативний стаж шляхом збільшення розміру пенсії на 1% мінімальної пенсії за віком за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років для жінок. В прикінцевих положеннях Закону встановлено, що дія статті поширюється на пенсіонерів, яким пенсію призначено до набрання чинності цим законом.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Маневицькому районі, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 31.10.2003 року.

Позивачу з 28.08.1992 року призначена пенсія згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пенсію призначено зі зниженням пенсійного віку у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Станом на лютий 2017 року загальний страховий стаж позивача становить 43 рік 05 місяці 07 днів.

10.01.2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад встановлений мінімальний стаж роботи 15 років.

20.01.2017 року Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області листом № 17/П-01 відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно до Закону № 796-ХІІ, у тому числі за частиною 2 статті 56 цього Закону, мотивуючи це тим, що до набрання чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до 01 січня 2004 року розмір пенсії обчислювався із збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу для чоловіків і 15 років стажу для жінок згідно з ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» . Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», чинний з 01 січня 2004 року, не містив норми, яка б передбачала доплату за понаднормовий стаж. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 23 грудня 2004 року №2291- IX внесено зміни в ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст.27 цього Закону, але не більше як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». П.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовується лише при обчисленні розміру пенсії за нормами п.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто для обчислення розміру пенсії за першою складовою. Іншого чинним законодавством не передбачено. З 1 жовтня 2011 року набрав чинності прийнятий 8 липня 2011 року Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яким внесено зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в тому числі до статті 28. Так, абзацами першим і другим частини першої цієї статті передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності в чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам та 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст.27 цього Закону, але не більше як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Норми щодо збільшення страхового стажу для визначення мінімального розміру пенсії не поширюється на пенсіонерів, яким пенсію призначено до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», за винятком тих, кому пенсія перераховуватиметься відповідно до п.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням заробітної плати за період страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Таким чином, оскільки позивач отримує пенсію, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», то і її збільшення повинно проводитись відповідно до цього ж Закону, а тому відсутні правові підстави для перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 % заробітку.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, обрала умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, встановлені Законом України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (понад 15 років - для жінок) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад цей стаж, але не вище 75 % заробітку.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Із цим конституційним правом громадян кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» і цього Закону.

П.13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що у разі, якщо особа має право на отримання пенсії, зокрема відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», їй призначається одна пенсія за її вибором.

Згідно з ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, відповідно до цього Закону.

Тобто, нормами законодавства надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки 10 років і більше, жінки 7 років 6 місяців і більше не вище 85 відсотків заробітку.

У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст.27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія з врахуванням положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років для жінок і 20 років для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище 75 % заробітку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням пільг наданих позивачу як громадянину, потерпілому від наслідків Чорнобильської катастрофи, згідно з вимогами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскільки позивач обрав умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, встановлені Законом України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище 75 % заробітку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України: постанова від 20 вересня 2016 року у справі № 1601/12900/12, від 07 липня 2015 року у справі № 21-727а15, а відповідно до ст.244-2 КАС України мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись, ч. 3 ст. 160, ст.ст. 41, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області провести залишити без задоволення, а постанову Маневицького районного суду Волинської області від 17 лютого 2017 року у справі № 164/171/17- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді О. М. Довгополов
Т. І. Шинкар
Повний текст судового рішення

виготовлено 13.07.2017 року.