Справа № 826/10882/16
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року м. Київ К/800/31475/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Калашнікової О.В.,

Суддів: Єрьоміна А.В.,

Кравцова О.В.

секретар судового засідання - Головко О.В.

за участю

представника позивача - Бартащук Л.П.

представника відповідача - Запорожець Л.П.

представників третьої особи - Ковіня М.В., Сиклітенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю „Юрія-Фарм" на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 1 листопада 2016 року по справі №826/10882/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Юрія-Фарм" до Державної служби інтелектуальної власності України, правонаступником якої є Міністрерство економіки, розвитку та торгівлі України, третя особа Компанія „Баєр Фарма АГ (Акцієнгезельштат)" про визнання неправомірними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 р. товариство з обмеженою відповідальністю „Юрія-Фарм"(далі - ТОВ „Юрія-Фарм") звернулося в суд з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України, третя особа Компанія „Баєр Фарма АГ (Акцієнгезельштат)", в якому просило:

- визнати протиправними дії Державного департаменту інтелектуальної власності(правонаступник - Державна служба інтелектуальної власності України) при прийнятті рішення від 18 червня 2004 року про продовження строку дії патенту України на винахід НОМЕР_1 (далі - патент НОМЕР_1);

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного департаменту інтелектуальної власності(правонаступник - Державна служба інтелектуальної власності України) від 18 червня 2004 року про продовження строку дії патенту НОМЕР_1;

- зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести відомості про скасування рішення Державного департаменту інтелектуальної власності (правонаступник - Державна служба інтелектуальної власності України) від 18.06.2004р., про продовження строку дії патенту України на винахід № НОМЕР_1, до державного реєстру патентів України на винаходи та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені „Промислова власність".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення Державного департаменту інтелектуальної власності (правонаступник - Державна служба інтелектуальної власності України) від 18 червня 2004 року про продовження строку дії патенту НОМЕР_1 є протиправним і таким, що порушує права позивача.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2016 року позовні вимоги задоволені. Визнані протиправними дії Державного департаменту інтелектуальної власності, правонаступником якого є Державна служба інтелектуальної власності України, щодо прийняття рішення від 18 червня 2004 року про продовження строку дії патенту України на винахід НОМЕР_1. Визнане протиправним та скасоване рішення Державного департаменту інтелектуальної власності, правонаступником якого є Державна служба інтелектуальної власності України, від 18 червня 2004 року про продовження строку дії патенту України на винахід НОМЕР_1. Зобов'язано Державну службу інтелектуальної власності України внести відомості про скасування рішення Державного департаменту інтелектуальної власності від 18 червня 2004 року про продовження строку дії патенту України на винахід НОМЕР_1 до Державного реєстру патентів України на винаходи та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені „Промислова власність".

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 1 листопада 2016 року скасоване рішення суду першої інстанції та відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленим по справі рішенням ТОВ „Юрія-Фарм" звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу Компанія „Баєр Фарма АГ (Акцієнгезельштат)" просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судового рішення, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 16 квітня 1993р. Баєр Фарма АГ (Німеччина) через представника у справах інтелектуальної власності ОСОБА_7 звернулася до Департаменту, правонаступником якого є Державна служба інтелектуальної власності України, із заявкою № 93002762 на одержання патенту на винахід, пріоритет на який встановлено за датою подання попередньої заявки в іноземній державі від 10 січня 1992 року №Р4200414.4.

За результатами кваліфікаційної експертизи, відділом Департаменту встановлено, що заявлений винахід відповідає умовам патентоздатності, у зв'язку з чим, Департаментом прийняте рішення про видачу патенту України на винахід.

На підставі вказаного рішення, в офіційному бюлетені „Промислова власність" №3 за 2001р. Департаментом опубліковані відомості про видачу патенту НОМЕР_1 та опис до нього, здійснена його державна реєстрація та виданий заявнику патент НОМЕР_1.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 6 Закону України „Про охорону прав на винаходи і корисні моделі", у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, строк дії патенту України на винахід становить 20 років від дати подання заявки до Установи. Таким чином, 20-річний строк дії патенту НОМЕР_1 обмежений - до 16 квітня 2013 року.

ТОВ „Пахаренко і Партнери" 3 березня 2004р. звернулося до голови Департаменту із клопотанням від 2 березня 2004р. вих. №2079, підписаним патентною повіреною ОСОБА_8, про продовження строку дії патенту НОМЕР_1, об'єктом якого є засіб, використання якого потребує дозволу компетентного органу, у якому викладене прохання продовжити строк дії патенту НОМЕР_1 на 5 років. До зазначеного клопотання були додані: нотаріально засвідчена копія реєстраційного посвідчення від 31 січня 2001р. №Р.01.01/02696; копія довіреності від 22 січня 2001р.

Листом від 2 квітня 2004р. №16-11/1434 управління державної реєстрацій та інформаційного забезпечення в сфері інтелектуальної власності Департаменту звернулося до патентної повіреної ОСОБА_8 ТОВ „Пахаренко і Партнери", у якому зазначило про необхідність надати документи, які підтверджують надання дозволу на використання лікарського засобу, що є об'єктом винаходу по патенту НОМЕР_1.

Листом від 19 травня 2004р. вих. №2408, підписаним патентною повіреною ОСОБА_8 ТОВ „Пахаренко і Партнери", надані відповідні роз'яснення, а саме до клопотання про продовження строку дії патенту НОМЕР_1, об'єктом якого є засіб, використання якого потребує дозволу компетентного органу, додане реєстраційне посвідчення від 31 січня 2001 р. №Р.01.01/02696 лікарського засобу „ІНФОРМАЦІЯ_6". Під зареєстрованим лікарським засобом, торговельною назвою якого є „ІНФОРМАЦІЯ_3 розуміють активну речовину моксифлоксацин у формі гідрохлориду. Моксифлоксацин є міжнародною непатентованою назвою похідних хінолон-і нафтиридонкарбонової кислоти.

Згідно з міжнародною практикою, непатентовані назви використовуються у фармацевтичній галузі та документах у сфері охорони здоров'я як загальновживані чіткі терміни для активних речовин, в той час, як одні і ті ж самі активні речовини можуть пропонуватися різними виробниками під різними торговельними назвами.

До зазначеного листа додані додаткові документи, а саме: витяг із німецького довідника „Rоеmрр" та його нотаріально завірений переклад на українську мову; стаття із журналу „Клінічна мікробіологія і антимікробна хіміотерапія", Москва, том 3, №3, 2001; витяг із опису до патенту НОМЕР_1.

Державне підприємство „Укрпатент" листом від 8 червня 2004р. №925/01 надало відповідь на лист начальника управління державної реєстрацій та інформаційного забезпечення в сфері інтелектуальної власності Департаменту від 1 червня 2004р. №16-12/2280, що діюча речовина лікарського засобу „ІНФОРМАЦІЯ_6" - моксифлоксацин гідрохлорид 436,8 мг у перерахуванні на 400 г моксифлоксацину є об'єктом винаходу, захищеного патентом № НОМЕР_1.

За результатами розгляду клопотання про продовження строку дії патенту НОМЕР_1, 18 червня 2004 р. Департаментом прийняте рішення про продовження строку дії патенту НОМЕР_1 до 16 квітня 2018 р. та про внесення відповідних відомостей до Державного реєстру патентів і деклараційних патентів України на винаходи.

Міністерством охорони здоров'я України здійснена державна реєстрація лікарського засобу „ІНФОРМАЦІЯ_3 активною діючою речовиною якого є моксифлоксацин гідрохлорид, за №UA/4071/01/01, №UA/4071/02/01.

Крім того, судами встановлено, що лікарський засіб "ІНФОРМАЦІЯ_1 діючою речовиною якого є моксифлоксацин гідрохлорид, охороняється іншим патентом, а саме патентом Сполучених Штатів Америки (далі - США) від 05 січня 1991 року НОМЕР_2.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що наказом № 540 від 30.08.2011р. Міністерством охорони здоров'я України здійснена державна реєстрація лікарського засобу „ІНФОРМАЦІЯ_2", активною діючою речовиною якого є моксифлоксацина гідлохлорид за ТОВ „Юрія-Фарм".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21 червня 2016 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12 жовтня 2016 року по справі № 910/10512/14 позов Bayer Pharma AG [Aktiengesellschaft] (Баєр Фарма АГ [Акціенгезельшафт] до ТОВ „Юрія-Фарм" та Міністерства охорони здоров'я України, треті особи: Державна фіскальна служба України та державне підприємство „Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України" про припинення порушення прав власника патенту України НОМЕР_1 на винахід задоволений.

Зобов'язано ТОВ „Юрія-Фарм" припинити використання у будь-який спосіб, зокрема, виготовлення, пропонування для продажу, в тому числі, через Інтернет, продаж, імпорт (ввезення) та інше введення в цивільний оборот або зберігання в зазначених цілях, винаходу „Похідні хінолон-І нафтиридонкарбонової кислоти у вигляді суміші ізомерів або окремих ізомерів, фармацевтична композиція, що має антибактеріальну активність і проміжні сполуки", який охороняється патентом України № НОМЕР_1 і належить Bayer Pharma AG [Aktiengesellschaft] (Баєр Фарма АГ [Акціенгезельшафт].

Визнаний недійсним наказ Міністерства охорони здоров'я України від 30.08.2011 №540 „Про державну реєстрацію (перереєстрацію) лікарських засобів та внесення змін у реєстраційні матеріали" у частині державної реєстрації лікарського засобу „ІНФОРМАЦІЯ_2 (концентрат для приготування розчину для інфузій, 20мг/мл по 20 мл у флаконах № 1; по 20 мл у флаконі у комплекті з розчинником у контейнері по 100 мл у контурній чарунковій упаковці в пачці №1).

Визнаний недійсним наказ Міністерства охорони здоров'я України від 19.05.2014 №340 „Про державну реєстрацію (перереєстрацію) лікарських засобів та внесення змін у реєстраційні матеріали" у частині державної реєстрації лікарського засобу „ІНФОРМАЦІЯ_2 (концентрат для приготування розчину для інфузій, 20мг/мл по 20 мл у флаконах № 1; по 20 мл у флаконі у комплекті з розчинником у контейнері по 100 мл у контурній чарунковій упаковці в пачці №1).

Визнане недійсним реєстраційне посвідчення № НОМЕР_4 на лікарський засіб „ІНФОРМАЦІЯ_2 (концентрат для приготування розчину для інфузій, 20мг/мл по 20 мл у флаконах № 1; по 20 мл у флаконі у комплекті з розчинником у контейнері по 100 мл у контурній чарунковій упаковці в пачці №1).

Зобов'язано вилучити з цивільного обороту та знищити лікарський засіб „ІНФОРМАЦІЯ_2 (концентрат для приготування розчину для інфузій, 20мг/мл по 20 мл у флаконах № 1; по 20 мл у флаконі у комплекті з розчинником у контейнері по 100 мл у контурній чарунковій упаковці в пачці №1) виробник ТОВ „Юрія-Фарм".

В задоволенні зустрічного позову ТОВ „Юрія-Фарм" до Компанії та Державної служби інтелектуальної власності України про визнання недійсним патенту України НОМЕР_1 на винахід - відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що патент НОМЕР_1, об'єктом якого є винахід - діюча речовина моксифлоксацин гідрохлорид, зареєстрований в Україні, та патент НОМЕР_2 на лікарський засіб "ІНФОРМАЦІЯ_1 діючою речовиною якого є моксифлоксацин гідрохлорид, зареєстрований у США, не входять до одного сімейства патентів, подані на основі різних пріоритетних заявок, дати подачі яких відрізняються більше ніж на 12 місяців, тому Державний департамент інтелектуальної власності повинен був звернутися із повідомленням про невідповідність поданих документів розділам 1, 2 Інструкції №298 до заявника та/або із запитом про надання додаткових документів, необхідних для прийняття рішення, та/або винести відповідно до п. 3.7. Інструкції №298 рішення про відмову у продовженні строку.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив з того, що рішенням Господарського суду міста Києва від 21 червня 2016 року, яке набрало законної сили по справі № 910/10512/14 задоволені позовні вимоги Bayer Pharma AG [Aktiengesellschaft] (Баєр Фарма АГ [Акціенгезельшафт]. Зобов'язано ТОВ „Юрія-Фарм" припинити використання у будь-який спосіб, винаходу „Похідні хінолон-І нафтиридонкарбонової кислоти у вигляді суміші ізомерів або окремих ізомерів, фармацевтична композиція, що має антибактеріальну активність і проміжні сполуки", який охороняється патентом України № НОМЕР_1 і належить Bayer Pharma AG [Aktiengesellschaft] (Баєр Фарма АГ [Акціенгезельшафт]. Визнані недійсними накази МОЗ від 30.08.2011 № 540 „Про державну реєстрацію (перереєстрацію) лікарських засобів та внесення змін у реєстраційні матеріали" у частині державної реєстрації лікарського засобу „ІНФОРМАЦІЯ_2 та від 19.05.2014 №340 „Про державну реєстрацію (перереєстрацію) лікарських засобів та внесення змін у реєстраційні матеріали" у частині державної реєстрації лікарського засобу „ІНФОРМАЦІЯ_2. Визнане недійсним реєстраційне посвідчення № НОМЕР_4 на лікарський засіб „ІНФОРМАЦІЯ_2. Зобов'язано вилучити з цивільного обороту та знищити лікарський засіб „ІНФОРМАЦІЯ_2 виробник ТОВ „Юрія-Фарм". Таким чином станом на момент звернення з даним позовом позивач не мав відношення до винаходу - лікарського засобу „ІНФОРМАЦІЯ_3 що свідчить про відсутність порушених прав та інтересів позивача.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Згідно обставин справи предметом спору в даній справі є правомірність дій відповідача при прийнятті рішення від 18.06.2004р. про продовження строку дії патенту України на винахід НОМЕР_1.

На підставі п. 1.2. Інструкції „Про порядок продовження строку дії патенту на винахід, об'єктом якого є засіб, використання якого потребує дозволу компетентного органу", затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України 13.05.2002 № 298, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.05.2002 № 453/6741 (далі - Інструкція) строк дії патенту на винахід, об'єктом якого є засіб, використання якого потребує дозволу відповідного компетентного органу, може бути продовжено на строк, що дорівнює періоду між датою подання заявки на винахід та датою одержання такого дозволу, але не більше ніж на 5 років.

Згідно п. 3.2 Інструкції, у разі відповідності клопотання та документів, що додаються до нього, вимогам, зазначеним у розділах 1 і 2 цієї Інструкції, Державна служба приймає рішення про продовження строку дії патенту.

Вичерпний перелік підстав відмови в продовженні строку дії патенту визначений у п.3.7 Інструкції: клопотання та документи, що додаються до нього, не відповідають вимогам, зазначеним у розділах 1 і 2 Інструкції, пропущено строк, установлений п. 1.5 або п. 3.6 Інструкції, патент визнано недійсним, дію патенту припинено.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що документи, подані разом з клопотанням відповідали вимогам Закону та Інструкції, були подані в межах встановленого законодавством строків, патент не визнано недійсним, та його дія не припинена.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, щодо правомірності оскаржуваного рішення відповідача від 18.06.2004 року про продовження дії патенту України № НОМЕР_1 на 5 років.

Відповідно до ст. 65 Цивільного кодексу Української PCP, довіреність на укладення угод, що потребують нотаріальної форми, а також на вчинення дій щодо державних, кооперативних та інших громадських організацій повинна бути нотаріально посвідчена, за винятком випадків, передбачених у цьому Кодексі, та інших випадків, коли спеціальними правилами допущена інша форма довіреності.

Пунктом 16.4 правил складання і подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених наказом Міністерством освіти і науки України 22.01.2001р. №22 встановлено, що форма і строк дії довіреності, виданої поза межами України, визначаються за законом країни, де була видана довіреність.

Пунктом 16.4 правил складання і подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених наказом Міністерством освіти і науки України 22.01.2001р. №22 встановлено що, у довіреності зазначається: повне ім'я особи, якій вона видана; обсяг повноважень, які надаються особі, на ім'я якої видано довіреність; дата її вчинення, без якої довіреність вважається недійсною.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вище реквізити містяться в довіреності. Оригінал цієї довіреності був поданий до установи, яка розглядала заяву про продовження строку дії патенту, відповідно до п. 16.4 правил складання і подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених наказом Міністерством освіти і науки України 22.01.2001р. №22, де зазначено, що якщо довіреність видано на ведення справ за декількома заявками, то до кожної заявки додається копія довіреності. Клопотання про продовження строку дії патенту НОМЕР_1 складено на бланку ТОВ „Пахаренко і Партнери", при цьому його подано та підписано уповноваженою на те особою - патентним повіреним ОСОБА_8, яка зазначена як представник в довіреності.

З наведеного вбачається що судом апеляційної інстанції обґрунтовано зазначено про помилковість висновків суду першої інстанції, щодо неналежності довіреності, на підставі якої діяв представник особи, що подала заяву про продовження строку дії патенту України на винахід.

Згідно ч. 4 ст. 6 Закону України „Про охорону прав на винаходи і корисні моделі", строк дії патенту на винахід, об'єктом якого є лікарський засіб, засіб захисту тварин, засіб захисту рослин тощо, використання якого потребує дозволу відповідного компетентного органу, може бути продовжено за клопотанням власника цього патенту на строк, що дорівнює періоду між датою подання заявки та датою одержання такого дозволу, але не більше ніж на 5 років.

Судами встановлено, що датою подання заявки № 93002762, на основі якої був отриманий патент України № НОМЕР_1, є 16.04.1993. Компанією Байєр АГ, яка являлась власником патенту України НОМЕР_1, отримано реєстраційне посвідчення № Р.01.01/02696 від 31.01.01 р. на лікарський засіб „ІНФОРМАЦІЯ_4", діючою речовиною якого є „моксифлоксацин" у формі гідрохлориду.

Отже, з дати подання заявки (16.04.1993) до дати видачі реєстраційного посвідчення на лікарський засіб (31.01.2001) минуло 7 років і 9 місяців.

За наведених обставин колегія суддів вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції, що патентовласник мав право на максимальне продовження строку дії свого патенту, передбачене законом, тобто на 5 років.

Колегія суддів враховує подані касатором письмові пояснення до пунктів 6, 7, касаційної скарги за вих. юф/02-307 від 04.05.2017 та зазначає наступне.

Посилання касатора на те, що із реєстраційного посвідчення від 31 січня 2001 року №Р.01.01/02696, доданого заявником до клопотання про продовження строку дії патенту НОМЕР_1, вбачається, що дане посвідчення видано саме на готовий лікарський засіб „ІНФОРМАЦІЯ_4", а не на діючу речовину, спростовуються наступним.

Згідно от. 2 Закону України „Про лікарські засоби" в редакції від 01.01.2000 року лікарські засоби - речовини або їх суміші природного, синтетичного чи біотехнологічного походження, які застосовуються для запобігання вагітності, профілактики, діагностики та лікування захворювань людей або зміни стану і функцій організму.

До лікарських засобів належать: діючі речовини (субстанції); готові лікарські засоби (лікарські препарати, ліки, медикаменти); гомеопатичні засоби; засоби, які використовуються для виявлення збудників хвороб, а також боротьби із збудниками хвороб або паразитами; лікарські косметичні засоби та лікарські домішки до харчових продуктів.

Згідно ст. 2 Закону України „Про лікарські засоби" в діючій редакції під останніми розуміють будь-яку речовину або комбінацію речовин (одного або декількох АФІ допоміжних речовин), що має властивості та призначена для лікування або профілактики захворювань у людей, чи будь-яка речовина або комбінація речовин (одного або декількох АФІ та допоміжних речовин), яка може бути призначена для запобігання вагітності, відновлення, корекції або зміни фізіологічних функцій у людини шляхом здійснення фармакологічної, імунологічної або метаболічної дії або для встановлення медичного діагнозу.

Отже під лікарським засобом розуміється саме речовина або їх комбінація.

Це дає підстави стверджувати, що об'єктом патенту України на винахід № НОМЕР_1 є саме лікарський засіб.

Таким чином, патент України НОМЕР_1 на винахід захищає діючу речовину, що входить до складу лікарського засобу „ІНФОРМАЦІЯ_4".

Щодо посилань касатора на п.п. A. - (1), C. - (1), (2) Паризької конвенції "Про охорону промислової власності" від 20 березня 1883 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.п. A. - (1), C. - (1), (2) Паризької конвенції "Про охорону промислової власності" від 20 березня 1883 року будь-яка особа, що належним чином подала заявку на патент на винахід, корисну модель, промисловий зразок чи товарний знак в одній з країн Союзу, чи правонаступник цієї особи користується для подання заявки в інших країнах правом пріоритету протягом строків, зазначених нижче. Згадані вище строки пріоритету складають дванадцять місяців для патентів на винаходи та для корисних моделей і шість місяців для промислових зразків і товарних знаків. Відлік цих строків починається з дати подання першої заявки; день подання до строку не включається.

У зв'язку з цим суд першої інстанції дійшов висновку, що патент НОМЕР_1 не входить до вказаного сімейства патентів, оскільки Баєр Фарма АГ втрачено конвенційний пріоритет, який складає 12 місяців із дати подачі першої заявки на винахід, а саме заявку №93002762 на видачу патенту НОМЕР_1 подано 16 квітня 1993 року, та вона посилається на пріоритет попередньої заявки в іноземній державі від 10 січня 1992 року №Р4200414.4 (Німеччина).

Тобто, патент НОМЕР_1 та патент НОМЕР_2 не входять до одного сімейства патентів, подані на основі різних пріоритетних заявок, дати подачі яких відрізняються більше ніж на 12 місяців.

При цьому, як зазначає суд першої інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону, винахід відповідає умовам патентоздатності, якщо він є новим, має винахідницький рівень і є промислово придатним.

За таких умов, суд першої інстанції дійшов висновку, що лікарський засіб "ІНФОРМАЦІЯ_6" не є об'єктом винаходу за патентом НОМЕР_1 та, відповідно, не може бути об'єктом його охорони, оскільки патент повинен відповідати, зокрема, таким умовам патентоздатності як новизна та винахідницький рівень, чого Департаментом у ході розгляду клопотання про продовження строку дії патенту НОМЕР_1 досліджено та враховано не було.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що рішенням Господарського суду міста Києва від 21 червня 2016 року, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову ТОВ „Юрія-Фарм" про визнання недійсним патенту НОМЕР_1 на підставі відсутності таких умов патентоздатності як новизна та винахідницький рівень.

Даний патент є чинним і право власності на об'єкт його охорони не оспорюється.

Крім того, колегія суддів наголошує, що предметом даного спору являється правомірність дій та рішення відповідача про продовження строку дії патенту України на винахід НОМЕР_1, а тому висновки суду першої інстанції про невідповідність НОМЕР_3 умовам патентоздатності є безпідставними та не стосуються предмету спору.

Разом з тим, колегія суддів вважає обгрунтованими висновки суду апеляційної інстанції про відсутність порушених прав позивача з огляду на наступне.

ТОВ „Юрія-Фарм" в обґрунтування позову зазначило, що на ім'я позивача, наказом № 540 від 30.08.2011р. Міністерством охорони здоров'я України здійснена державна реєстрація лікарського засобу „ІНФОРМАЦІЯ_5 активною діючою речовиною якого є моксифлоксацина гідрохлорид, натомість Міністерством охорони здоров'я України здійснена державна реєстрація лікарського засобу ІНФОРМАЦІЯ_6, активною діючою речовиною якого є моксифлоксацина гідрохлорид, за №UA/4071/01/01.

Активно діючою речовиною зазначених лікарських засобів є моксифлоксацина гідрохлорид.

В господарському суді м. Києва знаходиться справа № 910/10512/14 за позовом Компанії Баєр Фарма АГ (Акціенгезельшафт) до ТОВ „Юрія-фарм" про припинення порушення прав власника патенту України НОМЕР_1 на винахід. Компанія Баєр Фарма АГ (Акціенгезельшафт) стверджує, що ТОВ „Юрія-фарм" здійснює дії, спрямовані на використання винаходу, який охороняється патентом України на винахід НОМЕР_1, шляхом подання документів щодо державної реєстрації лікарських засобів та отримання реєстраційних посвідчень на лікарські засоби, до складу яких входить речовина моксифлоксацин гідохлорид.

Таким чином, Позивач не має можливості в повній мірі реалізовувати свої права як власника державної реєстрації лікарського засобу ІНФОРМАЦІЯ_7.

Згідно 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Як вже зазначалось вище та вірно встановлено судом апеляційної інстанції, рішенням Господарського суду міста Києва від 21 червня 2016 року, яке набрало законної сили по справі № 910/10512/14, зобов'язано ТОВ „Юрія-Фарм" припинити використання винаходу, який охороняється патентом України № НОМЕР_1 і належить Bayer Pharma AG [Aktiengesellschaft] (Баєр Фарма АГ [Акціенгезельшафт]. Визнані недійсними накази МОЗ від 30.08.2011 № 540 „Про державну реєстрацію (перереєстрацію) лікарських засобів та внесення змін у реєстраційні матеріали" у частині державної реєстрації лікарського засобу „ІНФОРМАЦІЯ_2 та від 19.05.2014 №340 „Про державну реєстрацію (перереєстрацію) лікарських засобів та внесення змін у реєстраційні матеріали" у частині державної реєстрації лікарського засобу „ІНФОРМАЦІЯ_2. Визнане недійсним реєстраційне посвідчення № НОМЕР_4 на лікарський засіб „ІНФОРМАЦІЯ_2. Зобов'язано вилучити з цивільного обороту та знищити лікарський засіб „ІНФОРМАЦІЯ_2 виробник ТОВ „Юрія-Фарм".

У відповідності до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ч.2 ст.255 КАС України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, станом на момент прийняття оскаржуваного рішення, а також за результатом розгляду справи №910/10512/14 встановлено, що позивач не мав відношення до винаходу - лікарського засобу „ІНФОРМАЦІЯ_3 що свідчить про відсутність порушених прав та інтересів позивача.

В решті доводи касаційної скарги не спростовують висновки суду апеляційної інстанції, які ґрунтуються на всебічному аналізі фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Юрія-Фарм" - залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 1 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: