Справа № П/811/1839/16
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2017 рокусправа № П/811/1839/16
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Богданенка І.Ю.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2017 року у справі № П/811/1839/16 за позовом ОСОБА_1 до Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Олександрійської обєднаної ДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області (далі по тексту відповідач), в якому, просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 27.10.2016 року № 18896-13, № 18899-13, № 18897-13, № 18898-13.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.01.2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що підставою для винесення оскаржуваного рішення є договір купівлі-продажу частини нежитлової будівлі, будівля розташована на земельній ділянці, площею 1000,00 кв.м, однак це не є підставою для нарахування земельного податку з фізичних осіб. Земельний податок є обовязковим платежем, що справляється з власників земельних ділянок, а також постійних землекористувачів, апелянт вказував, що він не є ні тим, ні іншим, земельна ділянка, за яку нараховано земельний податок не перебуває у його власності чи користуванні. Апелянт вказував, що платниками земельного податку також є власниками земельних ділянок, та землекористувачі. Власником земельної ділянки за яку податковою інспекцією нараховано податок згідно інформації Державного земельного кадастру є територіальна громада м. Олександрії в особі Олександрійської міської ради.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що використання землі є платним, об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону, землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди. Суд першої інстанції вказував, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені. Особа - власник нежилого приміщення (його частини) є платником земельного податку з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Суд першої інстанції вказував, що платниками земельного податку є, зокрема, землекористувачі, яким є ОСОБА_1, який є власником будівлі загальною площею 201,8 кв.м, що розташована на земельній ділянці 1000,0 кв.м. Незважаючи на те, що позивач не зареєстрував право власності чи користування земельною ділянкою під належними йому на праві власності нежитловими приміщеннями, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у п. 5.2 ст. 5 ПК, обов'язок зі сплати земельного податку виник у ОСОБА_1 з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені із врахуванням розміру земельної ділянки та 1095 днів. Суд першої інстанції визначив, що за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у власності позивача, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території.

Матеріалами справи встановлено, що між ЗАТ Кіровоградське підприємство «Техносервіс» (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) 14.10.2011 року укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна будівлі магазину продовольчих та непродовольчих товарів, загальною площею 201,8, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вулиця Садова, буд. 56б, земельна ділянка площею 1000,00 кв.м, кадастровий номер :11:502:0016. Згідно договору, нотаріусом розяснено покупцю ОСОБА_1 обовязок оформити право власності або право користування на земельну ділянку.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 18.10.2016 року № 1040, наданому Управлінням Держгеокадастру у Олександрійському районі Кіровоградської області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1000,00 кв.м за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вулиця Садова, буд. 56б, становить 640662,49 грн.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на 2015 рік від 25.10.2016 року № 1060, наданий Управлінням Держгеокадастру у Олександрійському районі Кіровоградської області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1000,00 кв.м за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вулиця Садова, буд. 56б, на 2015 рік становить 447080,00 грн.

Поряд з тим, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на 2014 рік від 25.10.2016 року № 1061, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1000,00 кв.м за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вулиця Садова, буд. 56б, на 2014 рік становить 357952,00 грн. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на 2013 рік від 25.10.2016 року № 1062 нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1000,00 кв.м за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вулиця Садова, буд. 56б, на 2013 рік становить 357952,00 грн.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 51808768 від 20.01.2016 року, власником будівлі магазину продовольчих та непродовольчих товарів площею 201,8 кв.м, площа земельної ділянки 1000,00 кв.м, є ОСОБА_2

Рішенням Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 23.01.2015 року № 1528 встановлено розміри податку на землю. Рішенням Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 13.12.2015 року № 1590 внесено зміни до рішення від 23.01.2015 року № 1528 та додатку до нього, встановлено розмір земельного податку - 3% від нормативної грошової оцінки.

Відповідно до матеріалів справи, Олександрійською обєднаною ДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області 27.10.2016 року прийнято податкові повідомлення-рішення; № 18896-13 яким ОСОБА_1 визначено розмір земельного податку з фізичних осіб за 2013 рік у розмірі 645,49 грн. (з урахуванням 1095 днів); № 18899-13, яким ОСОБА_1 визначено розмір земельного податку з фізичних осіб за 2014 рік у розмірі 3579,52 грн.; № 18897-13, яким ОСОБА_1 визначено розмір земельного податку з фізичних осіб за 2015 рік у розмірі 13412,40 грн.; № 18898-13, яким ОСОБА_1 визначено розмір земельного податку з фізичних осіб за 2016 рік у розмірі 19219,87 грн.

Відповідно до довідки про обчислення земельного податку за 2013-2016 роки, наданої податковою інспекцією, розмір земельного податку визначено з розрахунку 3% від суми нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти.

Згідно п. 10.1 ст. 10 ПК України до місцевих податків належать: податок на майно.

Згідно пп. 12.31. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради обєднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору. Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів. Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно п. 265.1.3 п. 265 п. 1 ст. 265 ПК України податок на майно складається у тому числі з плати за землю.

Відповідно п. 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 ПК України у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада обєднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обовязковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються, виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Таким чином, за відсутності рішення міської ради про встановлення плати за землю такий податок стягується за правилами Податкового кодексу України.

Згідно п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Згідно пп. 271.1.1 та п. 271.1.2 п. 271.1 ст. 271, п. 274.1 ст. 274, п. 285.1 ст. 285 ПК України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено. Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки. Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Відповідно до п. 286.1, п. 286.5, п. 286.6 ст. 286 ПК України центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Відповідно до п. 287.1, п. 287.5, п. 287.6 ст. 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі, відповідно до договору купівлі-продажу нежитлової будівлі та витягу з реєстру прав власності. Фізичні особи нормами ПК України визначаються платниками земельного податку, в тому числі землекористувачі.

Колегія суддів враховує, що податковою інспекцією розраховано земельний податок за 2013 рік для ОСОБА_1 з урахуванням 1095 днів, передбачених ст. 102 ПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2017 року у справі № П/811/1839/16 залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України відповідно до статей 211 212 КАС України.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: І.Ю. Богданенко