Справа № 236/2442/16-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ткачов О.М.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року справа №236/2442/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді:Шишова О.О.,суддів Сіваченко І.В., Чебанова О.О., розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Краснолиманського міського суду Донецької області від 16 травня 2017 р. у справі № 236/2442/16-а (головуючий І інстанції Ткачов О.М.) за позовом ОСОБА_2 до Виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі Філія "Енергозбут" про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

28.09.2016 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до Краснолиманського міського суду Донецької області з адміністративним позовом до Виконавчої дирекції обласного відділення Фонду з тимчасової втрати працездатності, Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» філія «Енергозбут» щодо відмови у підготовці та направленні до Фонду соціального страхування довідки - розрахунку на отримання грошових коштів у зв'язку із вагітністю та пологами на підставі наявних лікарняних листів;

- визнати протиправною бездіяльність Виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду з тимчасової втрати працездатності щодо відмови у виплаті грошових коштів у зв'язку із вагітністю та пологами на підставі наявних лікарняних листів;

- зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» філія «Енергозбут» підготувати та направити до Виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду з тимчасової втрати працездатності довідку - розрахунок на отримання грошових коштів у зв'язку із вагітністю та пологами на підставі наявних лікарняних листів;

- зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» філія «Енергозбут» здійснити підготовку та направлення довідки - розрахунку на отримання грошових коштів у зв'язку із вагітністю та пологами на підставі наявних лікарняних листів із врахуванням розміру посадового окладу на момент звернення до суду.

- зобов'язати Виконавчу дирекцію Донецького обласного відділення Фонду з тимчасової втрати працездатності прийняти до виконання довідку - розрахунок на виплату грошових коштів у зв'язку із вагітністю та пологами підготовлену та направлену на їх адресу ПАТ «Українська залізниця» філії «Енергозбут» на підставі лікарняних листів, наданих Позивачем.

- зобов'язати Виконавчу дирекцію Донецького обласного відділення Фонду з тимчасової втрати працездатності здійснити нарахування, та виплату грошових коштів у зв'язку із вагітністю та пологами на підставі наданих лікарняних листів.

- стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» філія «Енергозбут» на користь відшкодування нанесення моральної шкоди в розмірі 50 000,00(п"ятдесят тисяч) гривень.

- стягнути із Відповідачів в рівних долях на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551(п'ятсот п'ятдесят одну) грн.20 коп.

- перерахування зазначених коштів здійснити на особисту банківську карточку Позивачки, яка використовується Донецьким регіональним відділенням філії «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця» для перерахування заробітної плати та інших виплат позивачці.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона з 2002 року працювала електромеханіком Краснолиманського лінійного відділу СП «Енергозбут» ДП «Донецька залізниця», була зареєстрована, проживала та проживає в АДРЕСА_1. Підприємство, на якому вона працювала, виконуючи свої функціональні обов'язки, знаходилось та знаходиться за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна (Кірова),33. Відповідно до лікарняних листів серія АЕУ №257555, АЕУ №278117 виданих Державним закладом «Відділкова лікарня» станції Красний Лиман ДП «Донецька-залізниця», позивачкою була тимчасово втрачена працездатність у зв'язку із вагітністю та пологами та надана на підприємстві відпустку на 140 днів з 05.05.2015 р. по 07.09.2015 р. та з 08.09.2015 р. по 21.09.2015 р., але допомога їй не була сплачена, оскільки на той час органи фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності покинули території Донецької та Луганської області, які були не підконтрольні Україні, у зв'язку з чим керівництво служби, яке знаходилось в м.Донецьк, не мало можливості направити заяву-розрахунок за призначенням. Зазначений лікарняний лист був повернуто позивачці для отримання грошових коштів на території України. В подальшому вона неодноразово зверталась і до відповідача, і до інших державних органів із вимогою здійснити виплату допомоги по лікарняному листу. Вважає, що відповідачем порушені її права, тому вона вимушена звернутися до суду і просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови їй у наданні матеріальної допомоги по вагітності та пологах, та зобов'язати відповідача здійснити фінансування для надання їй матеріального забезпечення і стягнути на її користь суму сплаченого судового збору.

Постановою Краснолиманського міського суду Донецької області у задоволенні позовних вимог відмовлено. Суд першої інстанції посилався на те, що Донецьке обласне відділення фонду соціального страхування не відповідачем, оскільки наказом від 07.09.2016, № 265-а його припинено у зв'язку із утворенням відповідного робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України шляхом злиття відповідних робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та відповідних робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та його відділень(а.с.58).

З постановою суду першої інстанції не погодився позивач та звернувся з апеляційною скаргою у якій послалась на доводи які, викладені в позовній заяві. Також зазначила, що у разі, якщо суд першої інстанції дійшов до висновку про неналежність відповідача по цій справі він міг відповідно ст. 52 КАС України вирішити питання про заміну відповідача.

Просила скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом встановлено,що з 2002 року позивачка ОСОБА_2 працювала електромеханіком Краснолиманського лінійною відділу СП «Енергозбут» ДП «Донецька залізниця»(а.с.18).

Відповідно до паспорту громадянина України позивачка ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

Згідно до лікарняних листів серія АГУ №257555, АГУ №278117 виданих Державним закладом «Відділкова лікарня» станції Красний Лиман ДП «Донецька-залізниця», позивачкою була тимчасово втрачена працездатність у зв'язку із вагітністю та пологами та надана на підприємстві відпустку на 140 днів з 05.05.2015 р. по 07.09.2015 р. та з 08.09.2015 р. по 21.09.2015 р.(а.с.14,15).

Позивачка неодноразово зверталась до державних органів із вимогою здійснити виплату допомоги по лікарняному листу, зверталась за роз'ясненнями до Урядової гарячої лінії на що отримала відповіді про можливість отримання належних їй виплат лише після повернення під контроль органів державної влади територій, які тимчасово не підконтрольні Україні (а.с.16-17).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV роботодавець зобов'язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.

При цьому, відповідно до п.2 ч. 1 ст. 16 Закону України № 1105 застраховані особи мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.30 Закону України № 1105 матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), призначаються та надаються за основним місцем роботи (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомоги по вагітності та пологах, які надаються за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України). У разі ліквідації (реорганізації) підприємства, установи, організації матеріальне забезпечення за страховими випадками, які настали до їх ліквідації (реорганізації), виплачується застрахованим особам їх правонаступником, а в разі відсутності правонаступника - робочим органом Фонду за місцем здійснення обліку ліквідованого підприємства, установи, організації як страхувальника.

Пунктом 2 «Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності», затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 22.12.2010 N 26, передбачено, що Фінансування страхувальників- роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду (робочі органи Фонду).

Підставою для фінансування страхувальників-роботодавців робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами.

Пунктами 5, 6 Порядку № 26 передбачено, що для отримання коштів Фонду на виплату матеріального забезпечення застрахованим особам, нарахованого страхувальником, страхувальник звертається до робочого органу Фонду за місцем обліку в органі Фонду або за місцем обліку, зазначеним в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування (для зареєстрованих після 01.01.2011), із заявою-розрахунком за підписом керівника та головного бухгалтера, засвідченою печаткою підприємства. Заява-розрахунок готується у двох примірниках,один з яких разом із наданими застрахованими особами документами, на підставі яких призначається матеріальне забезпечення, зберігається у страхувальника, а другий подається до робочого органу Фонду.

З наведеного вбачається, що для отримання коштів Фонду на виплату допомоги по пологам роботодавець повинен звернутися до робочого органу Фонду із заявою-розрахунком.

Тобто, колегія суддів вважає, що вимоги ОСОБА_2 до Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у виплаті грошових коштів у зв'язку із вагітністю та пологами на підставі наявних лікарняних листів; зобов'язання прийняти до виконання довідку - розрахунок на виплату грошових коштів у зв'язку із вагітністю та пологами підготовлену та направлену на їх адресу ПАТ «Українська залізниця» філії «Енергозбут» на підставі лікарняних листів, наданих Позивачем та зобов'язати відповідача здійснити нарахування, та виплату грошових коштів у зв'язку із вагітністю та пологами на підставі наданих лікарняних листів є передчасними, оскільки ще не вирішений спір про отримання довідки-розрахунку.

В цьому випадку при відсутності звернення роботодавця до Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (або до будь-якого іншого відділення) з довідкою-розрахунком, у Фонду не має підстав приймати будь-які рішення, а тому і немає підстав вважати що на теперішній час будь-якими діями або бездіяльністю Фонд порушує права позивача.

При таких обставинах колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Щодо вимог ОСОБА_2 до ПАТ «Укрзалізниця» в особі філії «Енергозбут», колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви №№ 29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, тоді як визначальним принципом цивільного судочинства є змагальність сторін.

Позов ОСОБА_2 до ПАТ «Укрзалізниця» є спором між фізичною особою та юридичною особою, яка не є суб'єктом владних повноважень. Рішенням суду прийнятим в порядку адміністративного судочинства не може бути розв'язаний спір за відсутності владних управлінських функцій з боку відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень.

При таких обставинах колегія суддів вважає, що справа в частині заявлених вимог до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» філія «Енергозбут» про визнання протиправною бездіяльність щодо відмови у підготовці та направленні до Фонду соціального страхування довідки - розрахунку на отримання грошових коштів у зв'язку із вагітністю та пологами на підставі наявних лікарняних листів; зобов'язання підготувати та направити до Виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду з тимчасової втрати працездатності довідку - розрахунок на отримання грошових коштів у зв'язку із вагітністю та пологами на підставі наявних лікарняних листів; зобов'язання здійснити підготовку та направлення довідки - розрахунку на отримання грошових коштів у зв'язку із вагітністю та пологами на підставі наявних лікарняних листів із врахуванням розміру посадового окладу на момент звернення до суду підлягає закриттю відповідно вимог п.1 ч.1 ст.157 КАС України, як таку, що не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Рішення про закриття справи не обмежує позивача у реалізації захисту свого права в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 4 частини 1 статті 202 КАС України встановлено, що підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Частиною 1 статті 203 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції щодо вимог до Фонду з тимчасової втрати працездатності правильно відмовив у задоволенні позовних вимог, щодо вимог до ПАТ «Укрзалізниця» то в цій частині постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню а справа закриттю.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Краснолиманського міського суду Донецької області від 16 травня 2017 р. у справі № 236/2442/16-а - задовольнити частково.

Постанову Краснолиманського міського суду Донецької області від 16 травня 2017 р. у справі № 236/2442/16-а в частині відмови в задоволенні позовних вимог до Виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - залишити без змін.

Постанову Краснолиманського міського суду Донецької області від 16 травня 2017 р. у справі № 236/2442/16-а в частині відмови в задоволенні позовних вимог до Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі Філія "Енергозбут" - скасувати та в цій частині справу закрити.

Рішення набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий суддя: О.О.Шишов

Судді: І.В.Сіваченко

О.О.Чебанов