Справа № 333/2827/17
Суддя: Боровікова А. І.
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/2827/17-а
Провадження № 2-а/333/153/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2017 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді Боровікової А.І., при секретарі Носаченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача і зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є інвалідом ІІ групи, має статус учасника бойових дій та інваліда війни, отримує пенсію, перебуваючи на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя. 12 квітня 2017 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії з урахуванням усіх надбавок, підвищень чи збільшень, які передбачені інваліду ІІ групи відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Листом від 29 квітня 2017 р. відповідач відмовив у перерахунку, посилаючись на положення ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відмову відповідача у перерахунку пенсії позивач вважає незаконною, оскільки це суперечить Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», практиці Європейського суду з прав людини. З наведених підстав позивач просить суд визнати вказані дії відповідача протиправними, зобов'язати його призначити пенсію по інвалідності відповідно до ст.23 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням вимог ст.29 зазначеного Закону, в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, призначених відповідно до абз. 1 частини 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та врахувати всі відповідні надбавки, підвищення, збільшення, як інваліду війни 2 групи з 12 квітня 2017 р.

Представник відповідача надіслав до суду заперечення, в яких зазначив, що дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя повністю відповідають чинному законодавству України, просить суд відмовити позивачеві у задоволені позву.

Відповідно до ст.183-2 КАС України суд розглянув справу у скороченому провадженні.

Позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Наданими позивачем документами встановлено, що ОСОБА_1, є інвалідом ІІ групи внаслідок пошкодження здоров'я, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби, має статус учасника бойових дій та інваліда війни, перебуває на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України міста Запоріжжя, отримуючи пенсію за інвалідністю відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». (а.с. 8-9)

12 квітня 2017 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії з урахуванням усіх надбавок, підвищень чи збільшень, які передбачені інваліду ІІ групи відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення». (а.с.10)

Листом від 26 квітня 2017 р. відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії відповідно до ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення» посилаючись на те, що у зв'язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугою років, тобто пенсії по інвалідності згідно ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не призначаються. (а.с.11)

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що одним із видів пенсії є пенсія по інвалідності.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення», мінімальний розмір пенсії особам, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов'язку, а також громадянам, яких необґрунтовано було піддано політичним репресіям і в подальшому реабілітовано, інвалідність яких пов'язана з репресіями, встановлюється: інвалідам I та II груп - у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком; інвалідам III групи - у розмірі півтори мінімальних пенсії за віком.

У відповідності зі ст. 10, 28, 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: інвалідам I групи - 100 відсотків пенсії за віком; інвалідам II групи - 90 відсотків пенсії за віком; інвалідам III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону. За наявності у непрацюючих інвалідів II і III груп - у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу за їх вибором пенсія по інвалідності призначається в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28цього Закону.

Перехідними положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність з цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до ст. ст. 5, 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам 1 групи - у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, 2 групи - 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, 3 групи - 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» встановлено, що починаючи з 1 травня 2004 року, необхідно передбачати щомісячну виплату цільової грошової допомоги на прожиття: інвалідам війни II та III груп у розмірі 50 гривень, учасникам бойових дій у розмірі 40 гривень, незалежно від розміру пенсій та надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги та пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно зазначеного Закону.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до статті 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою встановлені розміри пенсії по інвалідності, а п. 16 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність з цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону, і положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років, то вимоги позивача про нарахування пенсійних виплат відповідно до статті 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є безпідставними, оскільки законодавством не встановлено іншого порядку нарахування пенсій інвалідам, так як пенсії по інвалідності, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення», не призначаються.

Судом встановлено, що позивач за переведенням на інший вид пенсії за нормами іншого закону згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до відповідача не звертався.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що доводи позивача не дають підстав для висновку про протиправність дій Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя.

Враховуючи, що судом відмовлено у задоволенні адміністративного позову судові витрати, пов'язані із наданням правової допомоги, не підлягають стягненню.

Керуючись ст. 159-163 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення, з подачею її копії до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя А.І. Боровікова