Справа № 295/10266/16-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Стрілецька О.В.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"04" липня 2017 р. Справа № 295/10266/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Франовської К.С.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "05" травня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах , -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати незаконними дії відповідача щодо відмови йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також просив зобов`язати відповідача призначити йому з 12.01.2016 року пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням стажу роботи зі шкідливими та важкими умовами праці за період з 04.05.1992 року по 03.03.1997 року, з 12.09.2008 року по час первинного звернення за пенсією (а.с. 81-82).

В обґрунтування позову вказав, що має достатній стаж роботи на посадах, які віднесені до Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад, зайнятість на яких дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, надав відповідачу необхідні документи, але йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пільгової пенсії на зазначених роботах, а саме 12 років 6 місяців. Також зазначив, що при зверненні до відповідача з заявою про призначення пенсії позивач подав трудову книжку, записи в ній відповідають вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Надати будь-які документи з АТЗТ «Житомирська хутрова фабрика» позбавлений, оскільки дане підприємство за місцем свого знаходження відсутнє, органи його управління відсутні, документи до архіву не передавались.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 05.05.2017 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано Рішення Комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 26/1 від 24.06.2016 року про відмову ОСОБА_3 в призначенні пенсії за віком по Списку № 2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи (12 років 6 місяців).

Зобов'язано Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_3 пільгову пенсію за віком по Списку № 2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 11.01.2016 року.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь позивача судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. В апеляційній скарзі зазначив, що позивач не має необхідного стажу 12 років та 6 місяців роботи із шкідливими і важкими умовами праці для призначення пільгової пенсії.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Позивач вважає судове рішення законним та просить відхилити апеляційну скаргу відповідача.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не належить до задоволення.

Судом встановлено, що 04.04.2016 року позивач звернувся до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.32).

24.06.2016 року Рішенням Комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення ОСОБА_3 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи (12 років 6 місяців) (а.с. 33).

Листом від 02.07.2016 року за № 5176/04 Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 8).

Не погоджуючись із рішенням та діями відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову. При цьому суд відмовив позивачу у зарахуванні до пільгового стажу період роботи з 12.09.2008 року на посаді електрозварника на ПАТ «Житомирський комбінат силікатних виробів» та зарахував до пільгового стажу період роботи позивача з 04.05.1992 по 03.03.1997 на АТЗТ «Житомирська хутрова фабрика».

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Призначення і виплата пенсії в Україні здійснюється згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами ( угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення. Якщо міжнародним договором України встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюватиметься згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту "б" ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ (в редакції, що діяла на момент подання заяви про призначення пенсії), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок.

Згідно матеріалів справи позивачу відповідачем зараховано до пільгового стажу періоди роботи за Списком №2 11 років 1 місяць 1 день:

- з 01.09.1983 р. по 25.07.1984 р. навчання в технічному училищі №2 м. Житомира по спеціальності електрогазозварник - 10 місяців 25 днів;

- з 01.08.1984 р. по 29.11.1991 р. в Облспоживспілці «Виробничий комбінат» - 7 років 3 місяці 28 днів;

- з 05.10.2005 р. по 11.09.2008 р. в ПАТ «Житомирський комбінат силікатних виробів» зараховано за фактично відпрацьований час згідно довідок № 445,446,449 від 29.03.2016 р., оскільки підприємство працювало не ритмічно 2 роки 11 місяців 6 днів.

Період роботи на даному підприємстві з 12.09.2008 року по дату звернення за призначенням пенсії - 04.04.2016 року не зарахований до пільгового стажу, оскільки посада, на якій працював позивач, за результатами проведених атестацій в 2008 та 2013 роках не була атестована.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України N 383 від 18.11.2005 р. (надалі - Порядок № 383) визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Зі змісту висновку Державної експертизи умов праці №10-204 від 22.09.2008 року (а.с.70-72) та висновку Державної експертизи умов праці №10-183 від 05.08.2013 року (а.с.73-74) про результати експертизи якості атестації робочих місць, проведеної на ПАТ «Житомирський комбінат силікатних виробів», електрозварнику ручного зварювання атестаційною комісією підприємства не підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 (а.с. 70-72).

З огляду на те, що за результатами проведеної атестації робочих місць робота на посаді, на якій працював позивач в ПАТ «Житомирський комбінат силікатних виробів», не було підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення зі зниженням пенсійного віку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач діяв у спосіб та в межах повноважень, передбачений законом, та правомірно відмовив позивачу в зарахуванні до пільгового стажу період роботи з 12.09.2008 року на посаді електрозварника на даному підприємстві.

Позивач судове рішення в частині відмови у задоволенні позову за зазначений період не оскаржував.

Щодо не зарахування до пільгового стажу роботи позивача в АТЗТ «Житомирська хутрова фабрика», колегія суддів зазначає наступне.

Встановлено, що відповідачем при обрахуванні позивачу пільгового стажу, який би давав йому право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, не було зараховано період роботи на даному підприємстві, оскільки позивач не надав жодних підтверджуючих документів, що б свідчили, що він виконував роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (а.с. 58).

Зі змісту п.10 Порядку № 383 вбачається, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 N 637.

Відповідно до п. 20 Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 20.08.1993 року у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до записів з трудової книжки позивача вбачається, що у період з 04.05.1992 р. по 03.03.1997 р. він працював на посаді електрогазозварника в Житомирській хутряній фабриці (30.09.1994 року Житомирську хутряну фабрику перейменовано на Акціонерне товариство закритого типу «Житомирська хутрова фабрика» ) (а.с.14).

Встановлено, що позивач працював в АТЗТ "Житомирська хутрова фабрика" на посаді електрогазозварника, яка включена до Списку № 2, з 04.05.1992 року по 03.03.1997 року.

Період роботи позивача в АТЗТ «Житомирська хутрова фабрика», який підлягає зарахуванню до пільгового стажу, підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку відсутня необхідність підтвердження пільгового стажу позивача уточнюючими довідками підприємства.

Крім того судом встановлено, що позивач позбавлений можливості надати будь-які уточнюючі довідки з АТЗТ «Житомирська хутрова фабрика», оскільки встановити місцезнаходження таких документів неможливо, що не є виною позивача.

При цьому судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що АТЗТ «Житомирська хутрова фабрика» з 02.04.2015 року перебуває в стані припинення, реєстраційна справа знаходиться у Виконавчому комітеті Житомирської міської ради Житомирської області ( а.с. 60-63).

Відповідно до листа №01-39/235 від 30.11.2016 року Архівного відділу Житомирської міської ради на зберігання в архівний відділ документи з кадрових питань АТЗТ «Житомирська хутрова фабрика» не надходили (а.с.84).

Згідно листа Державного архіву Житомирської області №07-12/1012 від 30.11.2016 року документи АТЗТ «Житомирська хутрова фабрика» за 1992-1997 року на зберігання до архіву не надходили (а.с.86).

Зі змісту відповіді Головного управління ДФС у Житомирській області вбачається, що інформація про засновників товариства відсутня (а.с. 108).

З пояснень свідка наданих в ході розгляду справи встановлено, що АТЗТ «Житомирська хутрова фабрика» не здійснювало господарську діяльність з 2000 року, організаційно-розпорядчі документи та документи по особовому складу до архіву не передавались, де знаходяться вказані документи йому також невідомо.

Що стосується проведення атестації на підприємстві, де працював позивач, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. 4.2. Порядку № 383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

В пункті 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. №442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Частиною 2 пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємств, організацій.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що обов'язок проведення атестації робочих місць на підприємствах, в організаціях та установах виник з 21 серпня 1992 року, тобто з моменту набуття чинності постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, і проводиться (як вперше проведеної, так і чергової) не рідше одного разу на 5 років.

Таким чином, вперше атестацію робочих місць необхідно було провести на протязі 5 років, а саме: з 21 серпня 1992 року до 21 серпня 1997 року.

Законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення або несвоєчасне проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист при вирішенні питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно дост.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивач працював в АТЗТ «Житомирська хутрова фабрика» з 04.05.1992 року, тому в період його роботи на вказаній посаді до 21.08.1992 року взагалі не потребував підтвердження результатами проведеної атестації.

Відповідно до пояснень позивача така атестація протягом періоду його роботи в АТЗТ "Житомирська хутрова фабрика" вперше проводилась, посада на якій він працював була атестована.

Державною експертизою умов праці на його запит було повідомлено, що відомості про проведення атестації на АТЗТ «Житомирська хутрова фабрика» відсутні, пояснили, що до 2000 року всі документи щодо проведення атестацій зберігались на підприємстві, де проводилась така атестація, копії до Державної експертизи умов праці не передавались, а їх облік ведеться, починаючи з 2000 року.

Слід також зазначити, що у контексті пункту 4 Порядку проведення атестації (періодичність проведення атестації робочих місць), законодавець не вимагає проведення атестації робочих місць у перший же рік після виникнення такого обов'язку. А тому вимагати від позивача надати докази проведення атестації його робочого місця за перший рік після виникнення такого обов'язку, є безпідставним.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11.12.2104 року (справа № 2а/463210/13).

Відповідач, на якого відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України покладено обов'язок довести правомірність прийнятого ним рішення, не надав доказів які б підтверджували, що у період з 21.08.1992 року по 21.08.1997 року на АТЗТ «Житомирська хутрова фабрика» вперше не було проведено атестацію.

З урахуванням всіх обставин по справі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зарахування до пільгового стажу позивача період його роботи на посаді електрогазозварника у АТЗТ «Житомирська хутрова фабрика».

Відтак, встановлено, що позивач має відповідний вік 55 років, стажі роботи не менше 25 років 6 місяців, з них не менше 12 років 6 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, що дає йому право на призначення пільгової пенсії відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Судова колегія також вважає, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ч. 2 ст. 11 КАС України відновив порушене право позивача шляхом скасування Рішення Комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 26/1 від 24.06.2016 року про відмову в призначення ОСОБА_3 пенсії за віком по списку №2 відповідно дост.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З дотриманням вимог ст. 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" позивачу визначено право на призначення пенсії за віком з 11.01.2016 року.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанова суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак підстави для скасування чи зміни судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "05" травня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська

Повний текст cудового рішення виготовлено "07" липня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Перемоги,55, м.Житомир,10003

- ,