Справа № 554/2321/17
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 р. Справа № 554/2321/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 05.05.2017р. по справі № 554/2321/17

за позовом ОСОБА_1

до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка, ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 03.03.2017 року № 6 щодо відмови в перерахунку пенсії;

- зобов'язати Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити з 01.02.2016 року перерахунок та виплату її неповнолітній дочці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону №1789-XII) у разі втрати годувальника з розрахунку 90% від суми середньо - місячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, у зв'язку з підвищення заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчого працівника, виходячи із довідки прокуратури Полтавської області від 22.02.2017 року №18-73/вих17 без обмеження її максимального розміру та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 05.05.2017 р. по справі № 554/2321/17 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Полтавського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 03.03.2017 року № 6 щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

Зобов'язано Полтавське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити з 01.02.2016 року перерахунок та виплату неповнолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії відповідно до ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону №1789-XII) у разі втрати годувальника з розрахунку 60% від суми середньо - місячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, у зв'язку з підвищення заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчого працівника, виходячи із довідки прокуратури Полтавської області від 22.02.2017 року №18-73/вих17, без обмеження її максимального розміру та здійснити відповідні виплати, з урахуванням виплачених сум.

Відповідач, Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 09.06.2015р. по справі № 591/2196/15-а та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону про призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Відповідач вважає, що оскільки з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах Закону України «Про прокуратуру» не призначаються, то і перерахунок пенсії не передбачено. Крім того, зазначає, що довідка №18-73/вих17 від 22.02.2017 року не відповідає затвердженій Постановою правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04.09.2013 року формі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, оскільки не містить розшифровки виплат, зазначених під назвою «Інші виплати», а також не зазначено, чи були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування на всі виплати, що в неї включені.

Виходячи з приписів ст. 197 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 - пенсіонера органів прокуратури Полтавської області з відповідним стажем роботи більше 25 років, та перебувала на його утриманні (а.с.14-21).

З 09.03.2013 року ОСОБА_2 призначена пенсія у разі втрати годувальника на підставі ч.17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону №1789-XII).

22.02.2017 року позивачка звернулась до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області з заявою про перерахунок раніше призначеної її неповнолітній дочці ОСОБА_2 пенсії у зв'язку із втратою годувальника, призначеної відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, до якої додала довідку № 18-73/вих17 від 22.02.2017 р. про заробітну плату на посаді заступника прокурора району станом на 01.12.2015 року, але рішенням від 03.03.2017 року відповідач відмовив в перерахунку пенсії позивачки у зв'язку із відсутністю правових підстав.

Позивачка не погодилась з відмовою в проведенні перерахунку пенсії її доньки, звернулась з даним позовом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявністі з 01.02.2016 року у ОСОБА_2 права на перерахунок та виплату пенсії у разі втрати годувальника на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 22.02.2017 р. №18-73/вих17 в розмірі 60% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження її максимального розміру.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Станом на час призначення пенсії ОСОБА_2 умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих були визначені статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 р.

У відповідності до положень вищенаведеної статті Закону (в редакції, чинній на час призначення пенсії ОСОБА_2.), членам сімей прокурора або слідчого (батькам, дружині, чоловіку, дітям, які не досягли 18 років або старшим цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення ними 18 років, а тим, які навчаються, - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку), які були на його утриманні на момент смерті, призначається пенсія на випадок втрати годувальника, за наявності у нього стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 80 відсотків - на двох і більше членів сім'ї.

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, станом на момент призначення ОСОБА_2 пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України "Про прокуратуру", на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

15.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. №1697-VII та втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-XII, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури визначено статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. №1697-VII.

Згідно з ч.13 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. №1697-VII, пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Частиною 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. №1697-VII встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На час виникнення спірних правовідносин зазначені умови і порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено.

Підпунктом 1 пункту 13 розділу ХІІІ Перехідні положення Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. №1697-VII, Кабінету Міністрів України доручено у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.

Відповідно до положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. №1697-VII, держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування, але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Проте, неприйняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акта, який би визначав умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, на переконання суду апеляційної інстанції, не може бути підставою для відмови у такому перерахунку, що гарантований законом.

Отже, чинним на момент звернення позивача до уповноваженого органу (територіального органу Пенсійного фонду України) законодавством передбачено можливість перерахунку раніше призначених пенсій, а відтак встановлене право особи, яка отримує відповідно до законодавства про прокуратуру пенсію за вислугу років, на її перерахунок за певних умов та в порядку, які на даний час Урядом України не визначені.

Колегія суддів зазначає, що норми статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-XII, які безпосередньо визначали умови перерахунку пенсії, були виключені із цього Закону, а питання визначення умов та порядку перерахунку таких пенсій віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України - з набранням чинності Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року №76-VIII (набрав чинності 01.01.2015 р).

Пунктом 16 розділу III "Прикінцеві положення" вказаного Закону зобов'язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом, тобто до кінця січня 2015 року, забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.

За таких обставин, на час виникнення спірних правовідносин ОСОБА_2 мала право на перерахунок пенсії відповідно до умов та в порядку, які повинні бути визначені Кабінетом Міністрів України із січня 2015 року, однак не прийняті до моменту звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії.

Отже, маючи відповідне право, проте перебуваючи в стані невизначеності внаслідок тривалої бездіяльності компетентного органу, заявник не може реалізувати останнє.

На думку колегії суддів, відсутність затверджених Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку призначених пенсій не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

За принципом верховенства права, що визначений у частині четвертій статті 8 КАС України, забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Слід зазначити, що питання щодо неприйняття Урядом України рішень у визначений законом строк неодноразово було предметом розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Суханов та Ільченко проти України" Суд зазначив, що в період з квітня по грудень 2006 року Кабінет Міністрів України мав визначити розмір надбавки до пенсії, яка підлягала виплаті заявникам. Жодного рішення з цього питання не було прийнято. У цьому випадку відмова держави здійснити певні дії становила втручання в права заявників, передбачені статтею 1 Першого протоколу. Отже, було порушення права заявників, передбаченого статтею 1 Першого протоколу, за період з 2 квітня по 31 грудня 2006 року (пункти 54 - 56).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Будченко проти України" Суд також зазначив, що відповідне законодавство, яке звільняло заявника від певних виплат, було ухвалено у 1999 році та згідно з ним відповідний механізм мав бути запроваджений протягом чотирьох місяців. Проте його було запроваджено тільки через десять років. Для пояснення такої бездіяльності не було надано жодних доводів. Враховуючи тривалу бездіяльність держави та той факт, що заявник працював на державному підприємстві, Суд вважає, що через нездатність забезпечити звільнення його від оплати, на що заявник мав право за законом в розумні терміни, держава поклала на нього надмірний та неспіврозмірний тягар, порушивши таким чином свої зобов'язання за статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції (пункти 45 - 46).

Враховуючи висновки, викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, наведені вище обставини розцінюються колегією суддів як невиправдане втручання у право заявника.

Оскільки Кабінетом Міністрів України не вжито заходів на реалізацію вищенаведеної норми, виходячи із приписів частини першої статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, та статті 22, згідно з якою закріплені Конституцією України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, колегія суддів погоджується із висновком судом першої інстанції про те, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та при такому перерахунку мають застосовуватися норми, що визначали умови та порядок перерахунку пенсії, які діяли на момент її призначення.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист громадян України та визначав, що Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99,рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказував, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення, зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність у ОСОБА_2 права на перерахунок призначеної пенсії, у відповідності ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 60 % від суми заробітної плати без обмеження її максимального розміру.

Посилання заявника апеляційної скарги не та, що з 01.06.2015 року норми Закону України "Про прокуратуру", в тому числі ті, що регулюють порядок здійснення перерахунку пенсій прокурорським працівникам, скасовано на підставі Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у зв`язку з чим підстави для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 відсутні, колегія суддів вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Право на перерахунок пенсії надано ОСОБА_2 з моменту призначення пенсії і на підставі діючого на час призначення пенсії законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило ст.22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

Виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, положення п. 5 Прикінцевих положень зазначеного Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Крім цього, в тексті вказаного Закону чітко визначено, що з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України. При цьому, право на перерахунок пенсії виникло ще при призначенні пенсії, а отже з 01.06.2015 року перешкоди для перерахунку призначеної пенсії відсутні.

Крім того, з 15.07.2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. №1697-VII, яким врегульовано питання пенсійного забезпечення та перерахунку пенсій працівників прокуратури, а саме статтею 86 Закону.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що норми щодо пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури за Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. №1697-VII не могли бути скасовані пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", оскільки набрали чинності 15.07.2015 року, тобто після 01.06.2015 року.

Виходячи з вище зазначеного, колегія суддів прийшла до висновку, що відмовляючи позивачу у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Полтавської області №18-73/вих17 від 22.02.2017 року, відповідач дійшов до неправомірного висновку про відсутність у ОСОБА_2 права на такий перерахунок.

Між тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про здійснення перерахунку та виплати пенсії з 01.02.2016 року, з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

З матеріалів справи встановлено, що заяву про перерахунок пенсії ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 подала 22.02.2017 р.

Враховуючи викладене, перерахунок пенсії ОСОБА_2 має бути здійснено з першого числа наступного місяця, а саме - з 01.03.2017 р.

Між тим, суд першої інстанції не врахував зазначених приписів норм матеріального права та прийняв помилкове рішення про покладення на відповідача обов'язку здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії з 01.02.2016 р., а не з 01.03.2017 р.

Довід апеляційної скарги, що довідка №18-73/вих17 від 22.02.2017 року не відповідає затвердженій Постанові правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04.09.2013 року формі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, колегія суддів не приймає, оскільки Постанова правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04.09.2013 року, на яку посилається відповідач, втратила чинність на підставі Постанови Пенсійного фонду України від 17.01.2017 р. № 1-3. Крім того, колегія суддів зазначає, що рішенням №6 від 03.03.2017 року відповідач відмовив в перерахунку пенсії з причини відсутності правових підстав, без посилання на невідповідність довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії, визначеній формі.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, серед іншого, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм матеріального права, колегія суддів вважає, що постанова Октябрського районного суду м. Полтава від 05.05.2017 р. по справі № 554/2321/17 не відповідає вимогам ст.159 КАС України, а тому відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 202, ч.2 ст. 205 КАС України підлягає скасуванню в частині зобов'язання Полтавського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити з 01.02.2016 року перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону №1789-XII) у разі втрати годувальника з розрахунку 60%, з прийняттям нової постанови в цій частині.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задовольнити частково.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 05.05.2017р. по справі № 554/2321/17 скасувати в частині зобов'язання Полтавського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити з 01.02.2016 року перерахунок та виплату неповнолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії відповідно до ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону №1789-XII) у разі втрати годувальника з розрахунку 60% від суми середньо - місячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчого працівника, виходячи із довідки прокуратури Полтавської області від 22.02.2017 року №18-73/вих17, без обмеження її максимального розміру та здійснити відповідні виплати, з урахуванням виплачених сум.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою зобов'язати Полтавське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити з 01.03.2017 року перерахунок та виплату неповнолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії відповідно до ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону №1789-XII) у разі втрати годувальника з розрахунку 60% від суми середньо - місячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчого працівника, виходячи із довідки прокуратури Полтавської області від 22.02.2017 року №18-73/вих17, без обмеження її максимального розміру та здійснити відповідні виплати, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 05.05.2017 р. по справі № 554/2321/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Шевцова Н.В.