Справа № 826/22129/15
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року м. Київ К/800/20796/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Мороз Л. Л., Стрелець Т. Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНК-Індастріз Україна" до Харківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Харківської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 березня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ТНК-Індастріз Україна" (далі - ТОВ "ТНК-Індастріз Україна") звернулось до суду з адміністративним позовом до Харківської митниці ДФС, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 807000011/2015/000934/2 від 12 червня 2015 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 807121400/2015/0067.

В мотивування позову зазначає, що за результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, Харківською митницею ДФС відмовлено позивачу у прийнятті митної декларації та оформлено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 807121400/2015/0067.

Застосувавши інший метод визначення митної вартості товарів ніж заявлений ТОВ "ТНК-Індастріз Україна", контролюючим органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 807000011/2015/000934/2 від 12 червня 2015 року, підставою для прийняття якого орган доходів і зборів вважає те, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, не може бути прийнятий у зв'язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також у зв'язку з тим, що подані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вважаючи, що такі дії та рішення відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства стосовно порядку митного оформлення товарів та застосування методів визначення митної вартості товарів, позивач звернувсь до суду з вимогою про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови органу доходів і зборів.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2016 року, адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № 807000011/2015/000934/2 від 12 червня 2015 року та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 807121400/2015/0067 від 12 червня 2015 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці ДФС на користь позивача судовий збір у розмірі 2436,00 гривень.

У своїй касаційній скарзі орган доходів і зборів, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Представник ТОВ "ТНК-Індастріз Україна" у своїх запереченнях зазначає на необґрунтованість касаційної скарги і просить залишити її без задоволення, а судові рішення без змін.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що основним видом діяльності ТОВ "ТНК-Індастріз Україна" є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

30 жовтня 2014 року між позивачем та нафтовою компанією "Роснефть" (Росія) укладено зовнішньоекономічний контракт № 100014/1066ЗК щодо поставки бензинового та дизельного палива, у відповідності до якого позивач придбаває товар за кількістю, якістю, асортиментом, вартістю та умовами поставки, погодженими сторонами в додатках та/чи доповненнях до діючого контракту, які становлять його невід'ємну частину.

Відповідно до пункту 1.1. додатку № 031 від 26 травня 2015 року до контракту № 100014/1066ЗК від 30 жовтня 2014 року продавець передає, а покупець приймає на умовах СРТ залізнична станція Червоний хутір та/або станція Червоний Хутір експ., бензин Преміум Євро-95 вид ІІІ (АІ-95-К5), ДСТУ Р 51866-2002 та/або бензин неетилований марки АІ-95 екологічного класу К5 АІ-95-К5, ДСТУ 32513-2013, виробництва ЗАТ "РНПК", Росія, в подальшому іменовано товар.

Пунктами 3.1. та 4.1. додатку № 031 від 26 травня 2015 року передбачено, що поставка товару із заводу-виробника здійснюється з 01 червня 2015 року по 30 червня 2015 року. Вартість товару, що поставляється по цьому додатку, фіксується в доларах США за одну метричну тону та складає 657,70 доларів США.

На виконання вимог вищевказаного зовнішньоекономічного контракту згідно з інвойсом № від 10 червня 2015 року на адресу позивача надійшов товар, а саме: "бензин автомобільний неетильований марки АІ-95-К5 - 447300 кг, ГОСТ 32513-2013, клас випаровування В, лекий дистилят. Вміст свинцю відсутній, не містить етил-трет-бутилового ефіру (ЕТБЕ) та не містить біоенатол, октанове число за дослідницьким методом 95,0. Щільність при 15 град. С - 743,9 кг/куб.м. Масова частка сірки складає - 8,4 мг/кг (0,00084 мас %). Торговкльна марка відсутня. Виробник ЗАО "Рязанская нефтеперерабатывающая компания". Країна виробництва - RU (Росія)".

З метою здійснення митного оформлення товару ввезеного на територію України, 12 червня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Брок-Енерджі" (далі - ТОВ "Брок-Енерджі"), яке відповідно до умов договору доручення № 0018ПЦ від 01 січня 2015 року про надання комплексу митно-брокерських послуг, подано вантажну митну декларацію № 807120000/2015/000937 на партію товару вагою 447330 кг, в якій вказано митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору, а саме 294189,21 доларів США, що в національній валюті еквівалентно 6186062,14 гривень.

В підтвердження правильності визначення митної вартості декларантом надано органу доходів і зборів необхідні документи для митного оформлення, зокрема: зовнішньоекономічний контракт № 100014/1066ЗК від 30 жовтня 2014 року та додаток до нього № 031 від 26 травня 2015 року, інвойс № від 10 червня 2015 року, рахунок-проформу № 1084 від 04 червня 2015 року, договір про надання послуг митного брокера № 0018ПЦ від 01 січня 2015 року, сертифікат відповідності № UA1.185.0025122-15 від 14 травня 2015 року, паспорт якості № 11030 від 06 червня 2015 року, митну декларацію країни-відправлення № 10006120/050615/0001649 від 05 червня 2015 року.

У зв'язку з виникненням сумнівів щодо правильності застосування декларантом першого методу органом доходів і зборів запропоновано позивачу надати додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертизи організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 807000011/2015/000934/2 від 12 червня 2015 року, відповідно до якого митну вартість визначено за резервним методом.

Таким чином, прийняття Харківською митницею ДФС оскаржуваного рішення слугувало збільшенням митних платежів за товар, внаслідок чого бензин автомобільний неетильований марки АІ-95-К5, задекларований у сумі 294189,21 доларів США скориговано органом доходів і зборів та визначено на рівні 308637,00 доларів США.

Зі змісту оскаржуваного рішення контролюючого органу вбачається, що митна вартість не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій) у зв'язку з ненаданням додаткових документів на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також у зв'язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально.

Коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 807121400/2015/0067.

В подальшому, після отримання висновку ДП "Укрпромзовнішекспертиза" № 2273 від 12 серпня 2015 року на виконання запиту Харківської митниці ДФС позивачем надіслано лист № 00856 від 20 серпня 2015 року разом з додатковими документами, зокрема, акт приймання-передачі № 1, лист ВАТ "НК "Роснефть"" щодо порядку формування вартості товару № 6-37384 від 26 травня 2015 року, копії платіжних доручень в іноземній валюті № 71 від 31 липня 2015 року та № 74 від 07 серпня 2015 року, копію витягу з видання "Біржовий товарний ринок Росії" № 112 за 18-22 травня 2015 року та безпосередньо висновок ДП "Укрпромзовнішекспертиза" № 2273 від 12 серпня 2015 року.

Однак, листом від 26 серпня 2015 року відповідачем повідомлено ТОВ "ТНК-Індастріз Україна" про те, що надані додаткові документи не спростовують сумнівів щодо прийнятності задекларованого рівня митної вартості оцінюваного товару за ціно договору щодо товарів, що імпортуються та унеможливлює перегляд рішення про коригування митної вартості товарів № 807000011/2015/000934/2 від 12 червня 2015 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що органом доходів і зборів необґрунтовано витребувано у позивача додаткові документи в підтвердження заявленої ним митної вартості товару за основним методом, оскільки подані декларантом документи підтверджують числові значення складових митної вартості бензинового палива.

Зазначена позиція була підтримана і Київським апеляційним адміністративним судом, який переглянув постанову суду першої інстанції та залишив її без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначені висновки судів вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права.

Згідно із частиною восьмою статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості про митну вартість товарів та метод її визначення.

Відповідно до частини другої статті 264 Митного кодексу України митна декларація та інші документи подаються до органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Згідно із статтею 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є:

- декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур"" від 15 лютого 2011 року, якими запроваджено стандартні правила, а саме на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, гласності та прозорості.

В силу частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

За нормами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Так, контроль правильності визначення митної вартості товарів включає в себе контроль правильності обрання декларантом методу визначення митної вартості товарів.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Аналізуючи вищезазначені положення, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що орган доходів і зборів має право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковим, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає Митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

З матеріалів справи вбачається, що вартість задекларованого товару підтверджується інвойсом № від 10 червня 2015 року, рахунком-проформою № 1084 від 04 червня 2015 року, додатком № 031 від 26 травня 2015 року до зовнішньоекономічного контракту № 100014/1066ЗК від 30 жовтня 2014 року.

Разом з цим, в якості доказу правомірності заявленої декларантом вартості товару з митною декларацією № 807120000/2015/000937 від 12 червня 2015 року було додано митну декларацію країни експортера № 10006120/050615/0001649 від 05 червня 2015 року, що була оформлена на бензин неетилований марки АІ-95 екологічного класу К5 АІ-95-К5, в графах 22 та 46 якої зазначено суму 861587,00 доларів США на вагу товару з графи 38 (1310 т), тобто ціна за 1 тону складає 657,70 доларів США, що відповідає пункту 4.1. додатку № 031 від 26 травня 2015 року, який в свою чергу, є невід'ємною частиною укладеного договору № 100014/1066ЗК від 30 жовтня 2014 року.

Відповідно до поданої ТОВ "Брок-Енерджі" декларації, поставка товару ввезеного на митну територію України здійснювалася на умовах CPT RU ст. Красный Хутор згідно із Incoterms 2010, що відповідає пункту 1.1 додатку № 031 від 26 травня 2015 року до контракту № 100014/1066ЗК від 30 жовтня 2014 року та митній декларації країни-відправлення № 10006120/050615/0001649 від 05 червня 2015 року.

Так, пунктом 6 вищевказаного контракту обумовлено, що поставка товару здійснюється автотранспортом за умовою CPT місто Луцьк згідно з Incoterms-2010. Разом з цим, умови поставки можуть бути змінено за згодою сторін контракту.

Слід зауважити, що надані декларантом документи для митного оформлення товару не містять розбіжностей та мають всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (ціну, яка була фактично сплачена декларантом за товар, кількість, ціна за одиницю товару, найменування товару, вагу тощо).

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що митна вартість не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій) у зв'язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально.

Однак яких саме документів не вистачає контролюючим органом вказано не було.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відповідачем як суб'єктом владних повноважень недоведено факт надання декларантом документів з виявленими розбіжностями, які не дозволяють у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни, що свідчить про наявність об'єктивної можливості для визначення такої вартості за основним методом.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

За таких обставин, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що первинні документи, які були надані для митного оформлення товару підтверджують та відповідають заявленої позивачем митної вартості.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Харківської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 березня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді Л. Л. Мороз

Т. Г. Стрелець