Справа № 808/1843/17
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 року Справа № 808/1843/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О., при секретарі судового засідання Фесик А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за поданням Головного управління ДФС у Запорізькій області

до Приватного підприємства ВЄНОМЄТ МЕТАЛ

про стягнення коштів за податковим боргом у розмірі 11253,34 грн., -

ВСТАНОВИВ:

20.06.2017 о 16 год. 25 хв. до Запорізького окружного адміністративного суду надійшло подання Головного управління ДФС у Запорізькій області до Приватного підприємства ВЄНОМЄТ МЕТАЛ про стягнення коштів за податковим боргом у розмірі 11253,34 грн.

Ухвалою суду від 20.06.2017 подання залишено без руху та позивачу надано строк до 21.06.2017 року до 16 год. 00 хв. для усунення недоліків подання. Недоліки, зазначені в ухвалі суду, усунуті позивачем в строк.

Ухвалою суду від 21.06.2017 відкрито провадження в адміністративній справі №808/1843/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 23.06.2017.

Заявник у судове засідання не зявився, направив суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження. Згідно з поданням просить стягнути з відповідача податковий борг по миту на товари, що вивозяться субєктами підприємницької діяльності у сумі 11253,34 грн. Позовні вимоги обґрунтовує Податковим кодексом України та Митним кодексом України. Просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, письмові заперечення на позов не надавав, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст.41 КАС України, у звязку із неявкою у судове засідання сторін фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Оцінивши надані докази, суд вважає, що вимоги подання підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне підприємство ВЄНОМЄТ МЕТАЛ () зареєстровано як юридична особа 01.06.2000 за № 0012886, за адресою: 69071, м. Запоріжжя, вул. Чарівна, буд.50. Основний КВЕД: Оптова торгівля металами та металевими рудами.

Станом на 23.06.2017 відповідач має узгоджений податковий борг перед бюджетом по миту на товари, що вивозяться субєктами підприємницької діяльності у сумі 11253,34 грн.

Борг з податку на прибуток виник на підставі проведеної документальної невиїзної перевірки відповідача з питань державної митної справи в частині правильності класифікації товару за митною декларацією № 112050000/2014/020400 від 10.09.2014. В результаті перевірки складений акт № 033/08-01-14-10/30958428 від 14.02.2017.

Перевіркою встановлено заниження податкового зобовязання по сплаті виїзного (експортного) мита за МД № 112050000/2014/020400 від 10.09.2014 на суму 6910,28 грн. Нарахування податкового зобовязання з виїзного (експортного) мита (вид 040) здійснено на підставі ст. 273 Митного кодексу України.

На підставі якого винесено податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 28.02.2017, яким визначено суму грошового зобовязання у розмірі 8637,85 грн. за основним платежем у розмірі 6910,28 грн. та 1727,57 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Зазначене податкове повідомлення рішення направлено засобами поштового звязку на адресу відповідача та було отримано уповноваженою особою відповідача 09.03.2017.

В адміністративному та судовому порядку відповідачем оскаржено не було.

Статтею 543 Митного кодексу України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

Відповідно до ч.2 ст. 293 Митного кодексу України, особою, на яку покладається обов'язок із сплати донарахованих митних платежів - податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України визначено, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Частиною 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у ній декларації.

Відповідно до ч.2 ст.69 Митного кодексу України «...органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД...».

Відповідно до ч.4 ст.69 Митного кодексу України «...у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари...»

Відповідно до п.З ч.З, ч.б ст.345 Митного кодексу України, органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з

питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення. Результати перевірки оформлюються актоу (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов'язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Відповідно до ч.12, ч.14 ст.354 Митного кодексу України, податкове повідомлення- рішення приймається керівником органу доходів і зборів або особою, яка виконує його обов'язки, з урахуванням розгляду заперечень до акта (у разі їх наявності) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення або надіслання підприємству акта про результати перевірки у порядку, передбаченому По цатковим кодексом України для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень підприємства до акта про результати перевірки - приймається з урахуванням висновку за результатами розгляду заперечень до акта про результати перевірки протягом трьох робочих днів, наступних за днем ' розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді підприємству. В акті перевірки зазначаються факти заниження і факти завищення податкових зобов'язань підприємства. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки.

Відповідно до ч.1 ст. 303 Митного кодексу України, у разі несплати або неповної сплати митних платежів у встановлений строк такі платежі стягуються в порядку та строки, визначені і Податковим кодексом України.

У зв'язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов'язань, контролюючим органом вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України, де визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Платнику податків була направлена податкова вимога форми «Ю» № 22-17 від 10.04.2017р. на суму 11253,34 грн., яка була вручена уповноваженій особі 20.04.2017, про що свідчить підпис на корінці повідомлення про вручення рекомендованого відправлення.

Відповідно до п.п. 59.5 ст. 50 Податкового кодексу, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Таким чином, кодексом не передбачено надіслання податкових вимог на кожну суму боргу, а тому податкові вимоги на борг, що утворився після надіслання вимоги не надсилались.

Відповідно до п. 57.3. ст. 57 Податкового кодексу України «У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення. крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу

У свою чергу, відповідно до пункту 58.3 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення- рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб. їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із п. п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 56.11 статті 56 ПК України, визначено що не підлягає оскарженню грошове зобовязання, самостійно визначене платником податків.

Згідно із п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

При цьому відповідно до п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

П. 95.4 ст. 95 Податкового кодексу передбачає можливість стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Відповідно до ст. 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів, зокрема, щодо стягнення коштів за податковим боргом.

Окрім вищевикладеного слід вказати наступне: відповідно до п. 95.4 ст. 95 Податкового Кодексу - контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України, від 29.12.2010. № 1244 « Про Деякі питання реалізації статті 95 Податкового кодексу України» встановлений Порядок, яким визначений механізм стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу, а саме:

-згідно п. 2 - «Вилучення готівки у платника податків у рахунок погашення його податкового боргу здійснюється працівниками контролюючого органу (далі - працівники) з урахуванням вимог пунктів 95.2 - 95.4 статті 95 Податкового кодексу України».

-згідно п. З - «Під час вилучення готівки працівники рахують наявні кошти. У разі коли обсяг готівки у платника податків перевищує суму його податкового боргу, вилученню підлягає готівка на суму боргу».

-згідно п. 4. - «У рахунок погашення податкового боргу спрямовується також готівка, виявлена працівниками у касі платника податків, у тому числі в скриньці реєстратора розрахункових операцій, та в інших місцях зберігання коштів».

-згідно п. 5,6 - «За результатами вилучення готівки складається акт встановленої форми. Вилучена готівка в національній валюті вноситься працівником до банку для перерахування до відповідного бюджету в день її стягнення, а в разі неможливості такого внесення - на наступний робочий день. Готівка в іноземній валюті передається банку або іншій фінансовій установі, що має право на реалізацію іноземної валюти, у зазначений строк для її продажу відповідно до законодавства та подальшого перерахування згідно з вимогами абзацу першого цього пункту».

Зважаючи на вищевикладене. погашення податкового боргу згідно чинного законодавства здійснюється за рішенням суду, як з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника так і за рахунок готівки.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 1 ст. 1833 КАС України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів зокрема щодо стягнення коштів за податковим боргом.

Відповідно до п. 2 ст. 1833 КАС України подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Такою обставиною у цій справі є сплив шістдесяти календарних днів з дня надіслання відповідачу податкової вимоги.

Таким чином, 20.03.2017 р. - останній день, що дається платнику для самостійного погашення податкового боргу, в іншому разі у податкового органу з наступного робочого дня виникає право на стягнення коштів та на продаж майна такого платника.

Таке право у податкового органу виникло 20.06.2017 р., оскільки податкова вимога була вручена відповідачу 20.04.2017 року.

За правилами ч.ч. 1, 6 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідач доказів сплати заборгованості не надав.

На підставі викладеного, суд вважає подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. У звязку з чим, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 71,94,158 - 163,164,167,183-3 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання Головного управління ДФС у Запорізькій області - задовольнити.

Стягнути кошти з рахунків платника податків - Приватного підприємства ВЄНОМЄТ МЕТАЛ () у всіх банках, обслуговуючих такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків за податковим боргом по миту на товари, що вивозяться субєктами підприємницької діяльності у розмірі 11253 (одинадцять тисяч двісті пятдесят три) грн.. 34 коп. на р/р 5002, ЄДПРОУ 37941997, МФО 813015, банк отримувача ГУДКСУ у Запорізькій області, Державний бюджет м. Запоріжжя, код платежу 15020100.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Нестеренко