Справа № 607/6585/17
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2017 Справа №607/6585/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської областів складі:

головуючого судді: Кунцьо С.В.

з участю секретаря с/з: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції

про: скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі,--

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 461940 від 17.05.2017 року, та закриття провадження у справі.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що постановою інспектора роти 3 батальйону УПП в м. Тернополі ДПП ОСОБА_4 серії БР № 461940 від 17.05.2017 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП в розмірі 425 грн. Відповідно до даної постанови гр. ОСОБА_2 17 травня 2017 року о 09 год. 00 хв. керував автомобілем марки «Шкода Октавіа» державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Тернополі на перехресті вулиць ОСОБА_5 - Карпенка, здійснив рух на заборонений сигнал світлофора «червоний», чим порушив вимоги п.8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України. Із зазначеною постановою не згідний та вважає, що вказана постанова винесена незаконно, обставини відображені в постанові не відповідають дійсності, є надуманими та ніяким чином не підтвердженими.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав позов, та вказав, що рухався автомобілем по вул.С.Будного в м. Тернополі в крайній лівій смузі руху, попереду нього на середині перехрестя інший автомобіль намагався змінити траєкторію руху, у звязку із чим він та усі інші учасники дорожнього руху призупинилися. Вподальшому всі прямуючі автомобілі продовжили рух на миготливе зелене світло світлофора, відповідно він також продовжив рух, вже будучи на середині перехрестя засвітився жовтий після цього червоний сигнал, в такий спосіб виїжджаючи із перехрестя він перетнув його кордон на червоний сигнал світлофора. Вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, тому просить скасувати постанову якою на нього накладено адміністративне стягнення.

Представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6І в судовому засіданні позовні вимоги заперечує, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, оскільки він 17 травня 2017 року о 09 год. 00 хв. керував автомобілем марки «Шкода Октавіа» державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Тернополі на перехресті вулиць ОСОБА_5 - Карпенка, здійснив рух на заборонений сигнал світлофора «червоний». Просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши думку сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних міркувань.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти:

Постановою інспектора роти 3 батальйону УПП в м. Тернополі ДПП ОСОБА_4 серії БР № 461940 від 17.05.2017 року позивача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу 425 грн. за те, що він . 17 травня 2017 року о 09 год. 00 хв. керував автомобілем марки «Шкода Октавіа» державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Тернополі на перехресті вулиць ОСОБА_5 - Карпенка, здійснив рух на заборонений сигнал світлофора «червоний», чим порушив вимоги п.8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п.8.7.3 Правил дорожнього руху України, світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні, зокрема відповідно до п.8.7.3 «е» червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Так, частиною 2 статтею 122 КУпАП серед іншого передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду на заборонний сигнал світлофора.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У відповідності до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною 2 статті 258 КУпАП органи Національної поліції України звільнено від обовязку складати протокол про адміністративне правопорушення а посилання на належні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено у статтею 251 КУпАП, повинні міститися в постанові про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Незважаючи на вимоги КУпАП, всупереч вимога ч.2 ст.72 КАСУ, відповідачем не представлено суду жодних достатніх належних доказів на підтвердження викладених інспектором поліції у постанові обставин та спростування заперечень у позові ОСОБА_2 проти цього, а також не представлено доказів вчинення останнім адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Окрім цього судом встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови інспектором не було враховано вищезазначених вимог закону, оскаржувана постанова містить лише фабулу адміністративного проступку без посилання на докази, передбачені ст.251 КУпАП із наданням їх правової оцінки та обставини визначені у ст.280 КУпАП, тобто не має мотивування.

Згідно ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, всупереч вимогам ст. 283 КУпАП, відсутнє посилання на докази, які підтверджують факт порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху, зокрема у цій же постанові графа 8 «до постанови додаються…» не заповнена.

Так, під час судового розгляду не знайшов своє підтвердження той факт, що позивач порушував ПДР, оскільки на підтвердження викладених в оскаржуваній постанові обставин, відповідачем суду жодних доказів окрім постанови яка оскаржується не надано, що дає підстави стверджувати про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП., відтак субєкт владних повноважень не виконав покладеного на нього згідно вимог ч.2 ст.71 КАС України обов'язку доказування правомірності свого рішення.

Отже суд приходить до висновку, що постанова винесена без достатніх підстав, що вказують на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та без встановлення дійсних обставин справи, що виключає її законність.

Крім того, як стверджує позивач він розпочав рух вїжджаючи на регульоване перехрестя на зелений сигнал світлофора, однак через автомобіль, який на середині перехрестя міняв траєкторію руху, перетнув перехрестя на червоний сигнал, однак відповідно до п.16.8 ПДР України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62 він повинен керуватися сигналами кожного світлофора. Таким чином ОСОБА_2 при здійснені руху на регульованому перехресті керувався вимогами ПДР, а саме виїхав із перехрестя, де відсутня розмітка 1.12 та дорожній знак 5.62, у наміченому напрямку як того вимагає п.16.8 ПДР.

Окрім цього у своєму позові ОСОБА_2 просить закрити провадження у справі, однак суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до п.1 ст.247 КУпАП,- провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, але прийняття відповідного рішення про закриття провадження у справі відноситься до компетенції органу, які уповноважені законом на розгляд даної категорії справ про адміністративні правопорушення, тобто вирішується органом, що виносить таку постанову, а не при оскарженні постанови в адміністративному порядку. До компетенції суду не входить вирішення питання про закриття провадження у справі при розгляді відповідно до вимог ст.171-2 КАС України позовів з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки судом не вирішується питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності певної особи, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд має право визнати незаконними і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити в цьому, а зазначене свідчить про те, що адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження по справах про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши положення ПДР України, матеріали справи, суд дійшов до висновку, що постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки обставини викладеній у ній не підтверджені жодним доказом, а тому адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, зокрема постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі підлягає скасуванню, а вимога позивача щодо закриття провадження в справі - задоволенню не підлягає, оскільки на підставі п.1 ч.1 ст. 17 КАС України даний спір являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення та не є справою про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 122, 126, 247, 251, 258, 280, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 6, 7, 10, 11, 70, 71, 158, 159, 160-163, 167, 171-2, 186 КАС України, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 461940 від 17 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

В частині позовних вимог щодо закриття провадження у справі - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи

Головуючий суддяОСОБА_7