Справа № 826/12133/16
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 липня 2017 року № 826/12133/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного

управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій №000006/26-53-40/НОМЕР_1 від 16.06.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами фактичної перевірки позивача, що відбувалася з 16.05.2016 року по 17.05.2016 року відповідачем було складено акт фактичної перевірки № 0617/26/15/14/НОМЕР_1 від 17.05.2016 року та винесено рішення про застосування штрафних фінансових санкцій №000006/26-53-40/НОМЕР_1 від 16.06.2016 року у розмірі 10 000,00 грн. Позивач не погоджується з зазначеним рішенням, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, як винесене із порушенням норм чинного законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що рішення про застосування до позивача фінансових санкцій є правомірним, підстави для його скасування відсутні.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, з огляду на що розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку у Дніпровській районній в м. Києві державній адміністрації.

Посадовими особами відповідача на підставі наказу на перевірку №2597 від 27.04.2016 року було проведено фактичну перевірку позивача за адресою м. Київ вул. Миропільська буд.1. За результатами зазначеної перевірки відповідачем було складено Акт фактичної перевірки № 0617/26/15/14/НОМЕР_1 від 17.05.2016 року.

В акті перевірки №0617/26/15/14/НОМЕР_1 від 17.05.2016 року податковим органом встановлено факт роздрібної торгівлі тютюновими виробами (пачка із 10 сигар «Кафе Крем оріджинал», виробник - «Скандінавіан Тобак Груп Ерсель Бі Ві» Нідерланди) по ціні 115, 00 грн., що є вищим від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробником або імпортером таких тютюнових виробів (95 грн. за пачку).

На підставі акту перевірки ДПІ у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві було винесено рішення про застосування фінансових санкцій № 000006/26-53-40/НОМЕР_1 від 16.06.2016 року, яким на позивача накладені фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 10 000,00 грн.

Позивач не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями звернувся до суду із даним позовом.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п.14.1.106 п. 14.1 ст.14 ПК України максимальні роздрібні ціни - ціни, встановлені на підакцизні товари (продукцію з урахуванням усіх видів податків (зборів). Акцизний податок з реалізованих суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів не включається до максимальної роздрібної ціни. Максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію) встановлюються виробниками або імпортерами товарів (продукції) шляхом декларування таких цін у порядку, встановленому цим Кодексом. Продаж суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються максимальні роздрібні ціни, не може здійснюватися за цінами, вищими за максимальні роздрібні ціни, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів;

Згідно з пп.14.1.152 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року N 2755-VI, зі змінами та доповненнями (далі - ПКУ), тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування.

Відповідно до п.215.1 ст.215 ПКУ, тютюнові вироби відносяться до підакцизних товарів. Перелік підакцизних товарів, які описано та класифіковано згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД), та ставки акцизного податку, за якими обчислюється акцизний податок з таких товарів, встановлено п. 215.3 ст. 215 ПКУ.

Відповідно до пп.215.3.2 п.215.3 ст.215 ПКУ, сигарети без фільтру, цигарки та сигарети з фільтром класифікуються за кодами 2402 20 90 10 та 2402 20 90 20 УКТ ЗЕД відповідно, сигари, сигарили - за кодом 2402 10 00 00 УКТ ЗЕД, люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування - в товарній позиції 2403 УКТ ЗЕД.

Згідно з п.221.1 ст.221 ПКУ обчислення сум акцизного податку з тютюнових виробів здійснюється одночасно за адвалорними та специфічними ставками, а базою оподаткування таких товарів відповідно до п.214.5 ст.214 ПКУ є база, визначена відповідно до п. 214.1 та п.214.4 ст.214 ПКУ.

Пунктом 214.1 ст.214 ПКУ визначено, що у разі обчислення акцизного податку із застосуванням адвалорних ставок базою оподаткування є вартість реалізованого товару, виробленого на митній території України/ввезеного на митну територію України товару, за встановленими виробником/імпортером максимальними роздрібними цінами на товари (продукцію), з урахуванням податку на додану вартість та акцизного податку.

Адвалорна ставка на рівні 12 відсотків встановлена лише на сигарети, які класифікуються за кодами 2402 20 90 10 та 2402 20 90 20 УКТ ЗЕД (пп.215.3.2 п.215.3 ст. 215 ПКУ).

При цьому згідно з п.221.3 ст.221 ПКУ за наявності у місці торгівлі тютюновими виробами таких виробів одного найменування, на пачках, коробках та сувенірних коробках яких зазначені різні МРЦ, продаж таких тютюнових виробів здійснюється за цінами, не вищими ніж ті, що зазначені на відповідних пачках, коробках та сувенірних коробках, збільшеними на суму акцизного податку з реалізованих суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну.

Підпунктом 215.3.10 п.215.3 ст.215 ПКУ встановлено, зокрема, що для тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, реалізованих відповідно до пп. 213.1.9 п.213.1 ст. 213 ПКУ, ставка податку становить 5 відсотків. Базою оподаткування акцизним податком є вартість (з податком на додану вартість та без урахування акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до пп.213.1.9 п.213.1 ст.213 ПКУ (пп. 214.1.4 п.214.1 ст. 214 ПКУ).

Згідно з пп. 213.1.9 п.213.1 ст.213 ПКУ об'єктами оподаткування є операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Також, відповідно до п. 1 розділу 3 та пп. 1 п. 3 розділу 3 Порядку складання та подання Декларації про максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію), затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 25 березня 2015 року N359, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 квітня 2015 р. за N 413/26858, декларація складається із вступної частини, основної частини та заключної частини. Основна частина: у графі 2 "Код товару (продукції) за УКТ ЗЕД" вказується код підакцизних товарів (продукції), на які статтею 215 розділу VI Кодексу встановлено адвалорні ставки податку (до коду 2402 20 90 10 УКТ ЗЕД відносяться сигарети без фільтра, цигарки; до коду 2402 20 90 20 УКТ ЗЕД - сигарети з фільтром).

Отже, у роздрібній мережі продаж сигарет (з фільтром, без фільтру) здійснюється за цінами, не вищими за МРЦ, збільшеними на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Тобто до вартості пачки сигарет (з урахуванням податку на додану вартість та акцизного податку (крім акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів), не вищої за МРЦ (100 відсотків), додається акцизний податок з роздрібної торгівлі підакцизними товарами - 5 відсотків вказаної вартості. Вартість пачки сигарет, вище якої не дозволено її реалізацію, можна отримати помноживши МРЦ (вказану на пачці) на 1,05.

Продаж інших тютюнових виробів у роздрібній мережі здійснюється за цінами, рівень яких визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням податку на додану вартість та акцизного податку (крім акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що становить 5 відсотків вказаної вартості.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що реалізовуватися за ціною не меншою, ніж встановлені максимальні роздрібні ціни, можуть тільки сигарети з фільтром або без фільтру. До інших виробів з тютюну такі максимальні роздрібні ціни не встановлюються, отже відповідальність за продаж тютюнових виробів (крім сигарет з фільтром або без фільтру) за ціною, вищою, ніж вказана на пачці не може застосовуватися, оскільки така ціна не є максимальною роздрібною ціною в розумінні Податкового кодексу України.

Водночас, суд зазначає, що вказані в акті перевірки тютюнові вироби є сигарами, що підтверджується сертифікатом відповідності № UA1.187.0082682-15 від 15.10.2015 року. Також сертифікат відповідності містить інформацію про імпортера «Кафе Крем оріджинал» - Приватне підприємство «Табак Інтернешнл».

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, на лист Приватного підприємства «Табак Інтернешнл» про надання консультації з питань практичного застосування норм чинного законодавства, ДФС України надана податкова консультація №7151/6/99-99-19-03-03-15 від 06.04.15 року, в якій зазначено, що на тютюнові вироби, щодо яких невстановлена адвалорна ставка акцизного податку, а встановлено виключно специфічні ставки акцизного податку, не розповсюджуються вимоги щодо подання декларації про МРЦ, її зазначення та упаковці при реалізації через роздрібну торговельну мережу та відповідальність передбачена положеннями статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", щодо застосування фінансових санкцій у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від МРЦ. збільшеними на суми акцизного податку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх, належних та допустимих доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого рішення.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що рішення ДПІ у Дніпровському районі ГУДФС в м. Києві №000006/26-53-40/НОМЕР_1 від 16.06.2016 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, керуючись вимогами статей 69-71, 94,122, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення ДПІ у Дніпровському районі ГУДФС в м. Києві №000006/26-53-40/НОМЕР_1 від 16.06.2016 року

3. Присудити на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 551,21 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять одна копійка) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекція у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві ().

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа