Справа № 822/1895/17
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1895/17
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

06 липня 2017 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Салюк П.І., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житниця Поділля" до Приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Клімчук Алли Володимирівни , треті особи на стороні відповідача ТОВ "Агропартнер-1", ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання договору оренди землі недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Клімчук Алли Володимирівни, треті особи на стороні відповідача ТОВ "Агропартнер-1", ОСОБА_3 в якому просить:

- скасувати державну реєстрацію іншого речового права, скасування рішення приватного нотаріуса Клімчук Алли Володимирівни Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області індексний номер 20561338 від 19 травня 2017 року та номер 20561879 від 19 травня 2017 року;

- визнати недійсним Договор оренди землі б/н від 03 січня 2017 року на земельну ділянку площею 0,8865 га кадастровий номер НОМЕР_1 укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ "Агропартнер-1", зареєстрованого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Клімчук Аллою Володимирівною19 травня 2017 року та Договір оренди землі б/н від 03 січня 2017 року на земельну ділянку площею 0,8591 га кадастровий номер НОМЕР_2 укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ "Агропартнер-1", зареєстрованого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Клімчук Аллою Володимирівною19 травня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що 20 квітня 2011 року між ОСОБА_3 (як орендодавцями) та ТОВ "Житниця Поділля" (як орендарем) укладено договори оренди землі строком на 5 років.

Однак відповідач при проведенні 19 травня 2017 року державної реєстрації речового права за договорами оренди землі належним чином не перевірив, чи вже зареєстроване право оренди на дані земельні ділянки, внаслідок чого неправомірно здійснив повторну реєстрацію договорів оренди одних і тих самих земельних ділянок.

Позивач вважає, що реєстрацію права оренди земельних ділянок за договорами, укладеними між ТОВ "Агропартнер-1" та фізичними особами, відповідачем проведено із істотним порушенням вимог законодавства, чим порушуються законні права та інтереси ТОВ "Житниця Поділля" як орендаря спірних земель.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Предметом частини позовних вимог п.2 позовної заяви ТОВ "Житниця Поділля" є визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок ОСОБА_3 (орендодавця) із ТОВ "Агропартнер-1" (орендаря).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно зі статтями 1, 3, 15 ЦПК України завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають, зокрема, з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Стаття 2 КАС України завданням адміністративного судочинства визначає захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

З огляду на положення статей 3, 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цього суб'єкта, відповідно прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, до адміністративної відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників - суб'єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб'єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

Зазначена позиція міститься у рішенні Верховного суду України від 16 грудня 2015 року по справі №6-2510ц15.

Суд зазначає, що вимога про визнання рішення незаконним може розглядатись як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред'являтись до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи, що виникло в результаті та після реалізації рішення суб'єкта владних повноважень.

Отже, позовні вимоги фактично виникли із договірних правовідносин та спрямовані на захист прав позивача згідно вказаних договорів оренди землі, а повноваження відповідача щодо здійснення реєстрації прав в даному випадку спрямовані на виникнення чи припинення цивільних прав іншої юридичної особи - ТОВ "Агропартнер-1".

Таким чином, між цими особами (ТОВ "Житниця Поділля" та ТОВ "Агропартнер-1) існує спір про право, що стосується права користування (оренди) землі, тобто цивільного права, тому суд дійшов висновку щодо неможливості вирішення його в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна позиція зазначена у рішеннях Верховного суду України від 16 червня 2015 року по справі №200/3875/13-а, від 09 лютого 2016 по справі №0870/562/12, від 08 червня 2016 по справі №809/1841/15.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу (у вказаних справах - з підстави п.1), є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Суд також звертає увагу на те, що пунктом 17 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24 жовтня 2011 року "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" передбачено, що до компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах, зокрема, про оскарження суб'єктом господарювання дій (бездіяльності) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, іншого суб'єкта владних повноважень, їхньої посадової чи службової особи, що випливають з наданих їм владних управлінських функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не пов'язані з відносинами, у сфері господарювання.

Відповідно до ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім, зокрема, спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного суду України та адміністративних судів.

Таким чином, спір у цій справі в частині вказаних позовних вимог про розірвання господарського договору, врегульований Цивільним кодексом України, у зв'язку з чим та з урахуванням приписів ст.ст.1, 12 ГПК України, суд приходить до висновку про те, що зазначений спір в частині підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, зважаючи на те, що публічно-правовий спір відсутній, а наявний спір про право цивільне.

Відповідно до ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, даний позов в частині позовних вимог викладених у п.2 прохальної частини позовної заяви не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та має розглядатись господарським судом, тому у відкритті провадження слід відмовити.

Суд також зазначає, що відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 109 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житниця Поділля" до Приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Клімчук Алли Володимирівни , треті особи на стороні відповідача ТОВ "Агропартнер-1", ОСОБА_3 в частині позовних вимог про визнання недійсним Договору оренди землі б/н від 03 січня 2017 року на земельну ділянку площею 0,8865 га кадастровий номер НОМЕР_1 укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ "Агропартнер-1", зареєстрованого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Клімчук Аллою Володимирівною19 травня 2017 року та Договору оренди землі б/н від 03 січня 2017 року на земельну ділянку площею 0,8591 га кадастровий номер НОМЕР_2 укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ "Агропартнер-1", зареєстрованого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Клімчук Аллою Володимирівною19 травня 2017 року.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Житниця Поділля" сплачений судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. на підставі платіжного доручення № С8-7790 від 04 липня 2017 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами повернути позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя П.І. Салюк