Справа № 810/220/17
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/220/17 Головуючий у 1-й інстанції: Василенко Г.Ю. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

11 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Кузьмишиної О.М. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року позивач - Білоцерківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області звернулася до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в якому просила: стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 податковий борг перед бюджетом в сумі 16 588 грн. 74 коп.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі (за текстом апеляційної скарги).

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

У судове засідання не з'явилися особи, які беруть участь у справі, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова. З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено вимоги ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме здійснювалась реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби" від 04.11.2015 року №892 Кабінетом Міністрів України постановлено реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 2.

Так, зокрема, відповідно до Додатку 2 до вказаної Постанови було реорганізовано Тетіївську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області, шляхом її приєднання до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

Відповідно до ст. 55 КАС України встановлено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

З урахуванням вищезазначеного, суд першої інстанції замінив позивача у справі - Тетіївську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області, на її правонаступника - Білоцерківську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області.

ФОП ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець 31.01.2001 року.

Як платник податків та інших обов'язкових зборів взята на облік 02.02.2001 року за №695.

Відповідно до наказу від 30.01.2015 року №37 та направлень від 09.02.2015 року за №729 та №730 на проведення перевірки податковим органом проведено фактичну перевірку з питань дотримання ФОП ОСОБА_2 вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за результатами якої складено акт від 10.02.2015 року №0340/1000/22/НОМЕР_1.

В ході проведення перевірки було встановлено порушення ст.11 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року №481/95, а саме ФОП ОСОБА_2 здійснювалась реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

За результатами розгляду матеріалів перевірки та у відповідності до абз.15 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР податковим органом відносно платника податків було винесене рішення про застосування фінансових санкцій від 27.02.2015 року № на суму штрафних (фінансових) санкцій 17 000 грн.

Рішення було направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано відповідачем особисто. Однак відповідачем зобов'язання самостійно сплачене не було.

Відповідачем частково за рахунок переплати в сумі 680 грн. погашено зобов'язання, що підтверджується витягом із картки особового рахунку платника податків.

В зв'язку з тим, що у відповідача на обліковій картці платника податків обліковувався та не був повністю погашений податковий борг, податковим органом проведено нарахування пені в сумі 268 грн. 74 коп., що підтверджується витягом із зворотного боку облікової карти платника податків.

На виконання вимог п. 59.1 ст. 59 ПК України позивачем була виставлена відповідачу податкова вимога від 02.04.2015 року №465-23 про сплату податкового боргу за узгодженими податковими зобов'язаннями в розмірі 17 000 грн.

Вказана податкова вимога була направлена відповідачу та отримано відповідачем. Дана податкова вимога оскаржена відповідачем не була.

На час розгляду позову по суті доказів про сплату податкової заборгованості відповідачем суду не подано.

Таким чином, згідно з довідкою Білоцерківської ОДПІ від 28.11.2016 року №617/9/10/10-20-25-024 загальна сума податкового боргу відповідача перед бюджетом станом на 28.11.2016 року становить 16588 грн. 74 коп.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон України №481/95-ВР) визначені основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Пунктом 1 ст.16 Закону України №481/95-ВР встановлено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Указом Президента України від 03.03.2004 року №266/2004 «Про посилення державного контролю за виробництвом і обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, забезпечення захисту життя і здоров'я громадян» на Державну податкову адміністрацію України покладено обов'язок щодо активізації роботи із запобігання і боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, організації здійснення систематичного контролю у цій сфері.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України № 481/95 алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з п. 14.1.107. ст. 14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Пунктом 14.1.109. ст. 14 ПК України визначено, що маркуванням алкогольних напоїв є наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Згідно з п. 226.6. ст. 226 ПК України, маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об'ємних одиниць.

У відповідності до п. 226.9. ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Аналогічні приписи містяться у п. 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251.

Згідно з п. 226.11. ст. 226 ПК України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

Пунктом 228.9. ст. 228 ПК України визначено, що відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до законодавства.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством (ч.1 ст.17 Закону України №481/95-ВР).

За приписами абзацу 15 ч.2 ст.17 Закону України 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17 000 гривень.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 17 Закону України 481/95-ВР рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України. У разі невиконання суб'єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду

При цьому, суд звертає увагу відповідача, що законодавець розрізняє адміністративну відповідальність особи, яка безпосередньо здійснила реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку, та суб'єкта господарювання, від імені якого вчинено такі дії. Так, статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено адміністративно-господарську відповідальність саме суб'єкта господарювання, у господарській одиниці якого вчинено відповідні порушення.

З огляду на викладене, суд відхиляє довід відповідача про те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку на теперішній час закрито, а тому немає підстав для стягнення штрафу, оскільки штраф за скоєння адміністративного правопорушення та штраф як господарська санкція є різними видами юридичною відповідальності, які застосовуються незалежно один від одного.

Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідачем суду не надано.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до вимог КАС України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: О.М. Кузьмишина

С.Б. Шелест

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Шелест С.Б.

Кузьмишина О.М.