Справа № 800/208/17
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

03 липня 2017 року м. Київ справа № 800/208/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Рецебуринський Ю.Й. перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича, третя особа - Рада національної безпеки і оборони України, про визнання частково протиправним та часткове скасування Указу Президента України від 15 травня 2017 року №133/2017 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)",

В С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України із позовною заявою до Президента України Порошенка Петра Олексійовича, за участю третьої особи - Ради національної безпеки і оборони України, в якій просить: визнати частково протиправним та частково скасувати Указ Президента України Порошенка Петра Олексійовича від 15 травня 2017 року №133/2017 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" в частині введення в дію пунктів 275, 276, 422, 423, 424, 425 додатку №2 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 травня 2017 року та скасувати його у вказаній частині.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 травня 2017 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу необхідно було: привести позовні вимоги у відповідність до положень статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень статті 171-1 цього Кодексу, уточнити позовні вимоги, зазначити обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, вказавши конкретні порушені права позивача як суб'єкта правовідносин, у яких виник спір, та належним чином обґрунтувати позов з наданням відповідних доказів, а також подати до суду документ про сплату судового збору, у розмірі встановленому Законом України "Про судовий збір".

30 червня 2017 року на підставі проведення повторного автоматизованого розподілу, позовну заяву передано на розгляд судді Рецебуринському Ю.Й. у зв'язку із прийняттям рішення Вищої ради правосуддя «Про звільнення з посади судді Вищого адміністративного суду України у відставку» ОСОБА_3 від 20 червня 2017 року №1639/0/15-17.

Позивачем усунуто недоліки позовної заяви, проте, у відкритті позовного провадження у справі необхідно відмовити з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваний Указ виданий Президентом України з порушенням положень статтей 8, 9, 34, 106 Конституції України, статті 19 Загальної декларації прав людини, статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 19 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 цього Кодексу адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Згідно з частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частиною першою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори, що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановлені статтею 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, згідно з частиною першою вказаної статті правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) актів Вищої ради правосуддя; 3) дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя; 4) рішень, дій чи бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Гарантування верховенства Конституції України як Основного Закону держави на всій території України згідно зі статтею 2 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 16 жовтня 1996 року №422/96-ВР є завданням Конституційного Суду України.

Відповідно до статті 147 Конституції України Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених цією Конституцією випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до цієї Конституції.

Статтею 150 Конституції України визначено повноваження Конституційного Суду України, до яких, зокрема, належить вирішення питань про відповідність Конституції України (конституційність) актів Президента України.

Згідно з частиною першою статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Отже, відповідно до статті 152 Конституції України, статті 15 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 16 жовтня 1996 року №422/96-ВР виключно до юрисдикції Конституційного Суду України відносяться справи щодо конституційності законів та інших правових актів.

Повноваження Конституційного Суду України визначені у статті 13 Закону України "Про Конституційний Суд України", у пункті 1 якої зазначено, що Конституційний Суд України приймає рішення та дає висновки у справах щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

Відповідно до положень пункту першого статті 13 Закону України "Про Конституційний Суд України" Конституційний Суд України приймає рішення та дає висновки у справах щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

Згідно зі статтею 15 Закону України "Про Конституційний Суд України" підставами для прийняття Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності правових актів повністю чи в їх окремих частинах є: - невідповідність Конституції України; - порушення встановленої Конституцією України процедури їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності; - перевищення конституційних повноважень при їх прийнятті.

Отже, саме Конституційний Суд України згідно з Конституцією України наділений повноваженнями приймати рішення та давати висновки у справах щодо конституційності, зокрема, актів Президента України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, позов ОСОБА_1 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича, третя особа - Рада національної безпеки і оборони України, про визнання частково протиправним та часткове скасування Указу Президента України не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 2, 3, 17, 18, 109, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича, третя особа - Рада національної безпеки і оборони України, про визнання частково протиправним та часткове скасування Указу Президента України від 15 травня 2017 року №133/2017 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)".

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.Й. Рецебуринський