Справа № 806/7056/13-а
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року м. Київ К/800/5744/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Усенко Є.А.,

суддів: Веденяпіна О.А., Юрченко В.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (ОДПІ)

на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 19.12.2013

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2014

у справі № 806/7056/13-а Житомирського окружного адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тех-Авто-Дор»

до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.12.2013, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2014, позов задоволено: скасовано податкові повідомлення-рішення ОДПІ від 21.10.2013 № та № .

У касаційній скарзі ОДПІ просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення цими судами норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач не реалізував процесуальне право подати заперечення проти касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для збільшення у податковому обліку позивача грошового зобов`язання із ПДВ, застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та зменшення у його податковому обліку розміру від'ємного значення ПДВ згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, з приводу правомірності яких виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті документальної позапланової виїзної перевірки від 01.10.2013 за № 1036/22-01/35470461. Згідно з висновками акту від 01.10.2013 за № 1036/22-01/35470461 позивач порушив норми пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.2, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (ПК): завищив податковий кредит у податковому обліку за квітень 2011 року на 5378,52 грн., за травень 2011 року на 5189,80 грн. та за липень 2012 року на 180524,00 грн. за наслідками нікчемних правочинів із поставок від ТОВ «ІВЕКО Україна» та ТОВ «Авеста Трейд», у результаті чого занизив ПДВ за квітень 2011 року на суму 5378,00 грн., за травень 2011 року на суму 5190,00 грн., за липень 2012 року на суму 118114,00 грн.

Висновок про безпідставне віднесення позивачем до податкового кредиту сум ПДВ у липні 2012 року на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «ІВЕКО Україна», обґрунтовано відсутністю підтвердження оплати за придбані самоскиди «ІВЕКО» з посиланням на те, що в бухгалтерському обліку позивача (дані оборотно-сальдової відомості) рахується кредиторська заборгованість станом на 31.07.2012 перед ТОВ «ІВЕКО Україна»; відсутністю доказів поставки та оприбуткування автомобілів.

Нікчемність правочинів позивача із ТОВ «Авеста Трейд» обґрунтовано посиланням на стан платника в реєстраційних документах «припинено, але не знято з обліку» та на ознаки фіктивності його підприємницької діяльності у зв'язку з відсутністю за місцем реєстрації; відсутністю основних засобів та первинних документів, в тому числі підтверджуючих придбання, оприбуткування та транспортування щебеню гранітного.

За наслідками перевірки контролюючим органом стосовно позивача прийняті податкові повідомлення-рішення від 21.10.2013: № - про збільшення грошового зобов'язання із ПДВ на 128682,00 грн. за основним платежем та 32171,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); № - про зменшення розміру від'ємного значення податку на додану вартість на 180524,00 грн.

У судовому процесі встановлено, що за наслідками поставки позивачу від ТОВ «ІВЕКО Україна» двох самоскидів «ІВЕКО», а від ТОВ «Авеста Трейд» щебеню гранітного цими постачальниками на адресу позивача виписані видаткові та податкові накладні, на підставі яких позивач сформував податковий кредит за вказані вище податкові звітні періоди.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (в редакції до внесення змін Законом України від 04.07.2013 № 408-VІ).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу) (підпункт 198.6 цієї статті).

При цьому законодавцем презумується реальність оподатковуваних операцій та витрат платника податку, достовірність документів податкового обліку.

За змістом наведених норм право платника податків на включення сум ПДВ до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання цим платником податків товарів (послуг) або основних фондів (та/або будування, спорудження останніх), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; підтвердження обліковими, розрахунковими документами, зокрема податковою накладною, виписаною постачальником - платником ПДВ, митною декларацією суми витрат на придбання товару (послуг) та ПДВ, нарахованого (сплаченого) в ціні придбання товару (послуг).

Заперечуючи проти позову та обґрунтовуючи правомірність зменшення у податковому обліку позивача суми податкового кредиту та від'ємного значення ПДВ, ОДПІ посилається на обставини, які, за твердженням ОДПІ, спростовують реальний характер поставки позивачу від ТОВ «Івеко Україна» самоскидів, а саме: відсутність доказів оплати за поставлені автомобілі та їх оприбуткування.

Щодо зменшення у податковому обліку позивача суми податкового кредиту та від'ємного значення ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «Авеста Трейд», контролюючий орган посилається на акт ДПІ у Святошинському районі м. Києва від 27.03.2013 № 348/22-509/34295994, в якому відображено такі обставини, як відсутність вказаного постачальника за місцем реєстрації, відсутність у нього основних фондів (складських приміщень, транспортних засобів, тощо), об'єктивно необхідних для здійснення господарської діяльності.

Суди попередніх інстанцій на підставі оцінки доказів, приєднаних до справи, а саме: копій видаткових та податкових накладних, рахунків-фактур, товарно-транспортних накладних, свідоцтв про реєстрацію за ТОВ «Тех-Авто-Дор» самоскидів з присвоєнням їх реєстраційних номерів АМ 6184ВН та АМ 6186ВН від 31.07.2012 (а.с. 54-56), акту прийому-передачі самоскидів «Івеко» від 30.07.2012 (а.с. 54), первинних документів обліку щодо поставки позивачем щебеню іншим суб'єктам господарювання («ДЦ Арт-Салон», ТОВ «Шатро») (рахунки-фактури, видаткові накладні, довіреності, товарно-транспортні накладні)(а.с.93-180) - за відсутності з боку контролюючого органу доказів, які б беззаперечно підтверджували безтоварність господарських операцій з поставки позивачу від ТОВ «ІВЕКО Україна» та ТОВ «Авеста Трейд» товарів, зробили юридично правильний висновок про недоведеність з боку відповідача на виконання процесуального обов'язку, встановленого нормою частини другої ст. 71 КАС України, правомірності зменшення у податковому обліку позивача з податку на прибуток та ПДВ сум витрат та податкового кредиту відповідно. Оцінка доказів судами зроблена з дотриманням норм ст. 86 КАС України.

Вищенаведені норми ПК не ставлять у залежність право платника податку на податковий кредит від фактичної сплати сум податків до бюджету постачальниками товарів (послуг) по всьому ланцюгу поставки, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (послуг), призначених для використання у його господарській діяльності, сплатив ПДВ в ціні придбаних товарів (послуг), а реальність операцій з придбання ним товарів (послуг) у судовому процесі контролюючим органом не спростована. Порушення платником податку - постачальником податкового законодавства може бути підставою для позбавлення іншого платника податку - покупця права на отримання податкової вигоди у вигляді збільшення суми витрат та/чи податкового кредиту лише за встановленого факту їхніх сумісних дій щодо незаконної мінімізації податкових зобов'язань. Обставини, які б достовірно свідчили про наявність таких фактів, у справі не встановлені.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновку судів першої та апеляційної інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 19.12.2013 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: ПідписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підпис В.П. Юрченко