Справа № 804/3145/17
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2017 р. Справа № 804/3145/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ількова В.В.,
Позивач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог КАС України. 20.06.2017 року надав до канцелярії суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог КАС України. Жодних заяв, клопотань та заперечень проти позову до суду від відповідача не надходило.
Третя особа в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином відповідно до вимог КАС України. Надано до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області, із зазначенням про підтримання позовних вимог в повному обсязі.
За таких обставин суд вважає за можливе здійснити розгляд справи на підставі положень ст. 128 КАС України в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
Підпунктом 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 ПК України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Згідно п.п. 222.1.1 п. 222.1 ст. 222 ПК України суми податку перераховуються до бюджету платниками акцизного податку протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період.
Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
1. акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів в сумі - 7148,36 грн. виник на підставі:
- декларації № НОМЕР_2 від 19.01.2016 року, у якій самостійно визначено до сплати податкове зобовязання у розмірі 413,00 грн. (частково сплачено в розмірі 35,84 грн.) термін сплати 30.12.2015 року;
- декларації № НОМЕР_3 від 19.02.2016 року, у якій самостійно визначено до сплати податкове зобовязання у розмірі 410,00 грн. термін сплати 30.01.2016 року;
- декларації № НОМЕР_4 від 15.03.2016 року, у якій самостійно визначено до сплати податкове зобовязання у розмірі 397,00 грн. термін сплати 01.03.2016 року;
- декларації № НОМЕР_5 від 19.04.2016 року, у якій самостійно визначено до сплати податкове зобовязання у розмірі 474,00 грн. термін сплати 30.03.2016 року;
- декларації № НОМЕР_6 від 04.05.2016 року, у якій самостійно визначено до сплати податкове зобовязання у розмірі 420,00 грн. термін сплати 30.04.2016 року;
- декларації № НОМЕР_7 від 07.06.2016 року, у якій самостійно визначено до сплати податкове зобовязання у розмірі 434,00 грн. термін сплати 30.05.2016 року;
- декларації № НОМЕР_8 від 02.08.2016 року, у якій самостійно визначено до сплати податкове зобовязання у розмірі 314,00 грн. термін сплати 30.07.2016 року;
- декларації № НОМЕР_9 від 08.09.2016 року, у якій самостійно визначено до сплати податкове зобовязання у розмірі 517,00 грн. термін сплати 30.08.2016 року;
- декларації № НОМЕР_10 від 05.10.2016 року, у якій самостійно визначено до сплати податкове зобовязання у розмірі 513,00 грн. термін сплати 30.09.2016 року;
- декларації № НОМЕР_11 від 13.11.2016 року, у якій самостійно визначено до сплати податкове зобовязання у розмірі 477,00 грн. термін сплати 30.10.2016 року;
- декларації № НОМЕР_12 від 09.12.2016 року, у якій самостійно визначено до сплати податкове зобовязання у розмірі 518,00 грн. термін сплати 30.11.2016 року;
- декларації № НОМЕР_13 від 10.01.2017 року, у якій самостійно визначено до сплати податкове зобовязання у розмірі 541,00 грн. термін сплати 30.12.2016 року;
- декларації № НОМЕР_14 від 18.02.2017 року, у якій самостійно визначено до сплати податкове зобовязання у розмірі 510,00 грн. термін сплати 30.01.2017 року;
- декларації № НОМЕР_15 від 14.03.2017 року, у якій самостійно визначено до сплати податкове зобовязання у розмірі 469,00 гривень термін сплати 02.03.2017 року;
2. з податку на доходи з фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі - 4194,45 грн. та з військового збору - 671,24 грн. виник на підставі:
- податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік № НОМЕР_16 від 25.01.2016, в якій платником визначено податкове зобовязання з податку на доходи фізичних у розмірі 170,60 грн., з військового збору - 332,63 гривень;
- податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік № НОМЕР_17 від18.01.2017 року, в якій платником визначено податкове зобовязання з податку на доходи фізичних у розмірі 4063,28 грн., з військового збору - 338,61 грн.
ФОП ОСОБА_1 частково не сплачено податкові зобов'язання за декларацією за 2015 рік на загальну суму 463,80 грн. (в т.ч. податок на доходи - 131,17 грн.., військовий збір - 332.63 грн..) та повністю не сплачено за 2016 рік на суму 4401,89 грн. (в т.ч. податок на доходи - 4063,28 грн., військовий збір - 338,61 грн.).
Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст. 16 ПК України передбачено, що платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно до п.14.1.156 ст.14 Податкового Кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Стаття 36 Податкового кодексу України закріплює, що податковим обовязком платника податку визнається його обовязок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Такий обовязок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обовязків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Виконання податкового обовязку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.
Проте, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обовязку несе сам платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Пунктом 95.2 ст. 95 ПК України визначено, що стягнення коштів платника податків провадиться не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Згідно положень пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Так, Західно-Донбаською ОДПІ сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу від 30.05.2014 року №2995-25 на суму податкового боргу 8500,00 грн., яку вручено ОСОБА_1 особисто під підпис 10.06.2014 року.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг це сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.
Доказів сплати заборгованості відповідачем до суду надано не було.
З урахуванням наведеного, податкове зобовязання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, з податку на доходи з фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, з військового збору, з адміністративних штрафів на інших санкцій, з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати є узгодженим, і набули статусу податкового боргу платника податків.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України.
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).
Пунктом 95.3 цієї статті визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, у яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд, -
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням субєкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України.

Суддя В.В Ільков