Справа № 823/359/17
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/359/17 Головуючий у 1-й інстанції: Рідзель О.А.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Колос Чигиринщини" на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 19 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Колос Чигиринщини" до державного реєстратора Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області Грицаєнко Оксани Анатоліївни, Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до державного реєстратора Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області Грицаєнко Оксани Анатоліївни, Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", у якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області Грицаєнко Оксани Анатоліївни, номер запису про інше речове право 13793610, дата та час державної реєстрації 22 лютого 2016 року 17:11:06 год. про проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 1,9015 га, кадастровий номер НОМЕР_1, належної ОСОБА_3 за Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" на підставі Договору оренди землі серія та номер: б/н від 22 лютого 2010 року.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 19 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить зазначене рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити, при цьому вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції виходить із таких фактичних обставин.

З матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 1,9015 га, кадастровий номер НОМЕР_1, (державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2).

26 травня 2011 року між ОСОБА_3 (Орендодавець) та приватним підприємством "Колос Чигиринщини" (Орендар) укладено договір оренди землі №59 строком на 5 років, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Чигиринському районі Черкаської області 03 серпня 2011 року.

24 липня 2015 року між цими ж сторонами укладено додатковий договір до договору оренди землі від 26 травня 2011 року №59, відповідно до умов якого сторони погодили збільшення строку дії договору оренди на 10 років, тим самим встановивши кінцеву дату його дії - 24 липня 2025 року (п. 5 додаткового договору).

З метою державної реєстрації права оренди земельної ділянки на підставі додаткового договору від 24 липня 2015 року, позивач у лютому 2017 року звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно.

08 лютого 2017 року державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Плахою Т.І. було прийнято рішення № 33767265 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, обґрунтоване наявністю суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, оскільки заявлене право вже зареєстровано за іншим орендарем (ТОВ СП "Нібулон") та термін дії зареєстрованого договору оренди не закінчився.

Так, з матеріалів справи убачається, що між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" укладено договір оренди землі № б/н від 22.02.2010 та договір про внесення змін до договору оренди землі № б/н від 01.06.2016.

22 лютого 2016 року державним реєстратором Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області Грицаєнко О.А. було здійснено державну реєстрацію права оренди на спірну земельну ділянку за Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством "Нібулон" та здійснено оскаржувану державну реєстрацію договору оренди землі від 22.02.2010 та договору про внесення змін до договору оренди землі від 01 червня2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВСП "Нібулон" цієї ж земельної ділянки за індексним номером 13793610.

Позивач, посилаючись на те, що унаслідок вчинення державним реєстратором спірної реєстраційної дії, відбулася подвійна реєстрація речових прав стосовно однієї і тієї ж земельної ділянки, що не відповідає вимогам чинного законодавства, звернувся до суду.

Черкаський окружний адміністративний суду своєю постановою від 19 травня 2017 року у задоволенні позову відмовив, при цьому виходив з того, що у державного реєстратора були відсутні підстави для відмови ТОВСП "Нібулон" у здійсненні 22.02.2016 оскаржуваної державної реєстрації (індексний номер 13793610) договору оренди землі від 22.02.2010 та договору від 01.06.2016 про внесення змін до договору оренди землі від 04.03.2010, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВСП "Нібулон" цієї ж земельної ділянки.

Мотивуючи такі висновки, суд першої інстанції зазначив, що постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.06.2011 по справі №2а-4126/11/1470 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" до відділу Держкомзему в Чигиринському районі про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, адміністративний позов задоволено в повному обсязі, зокрема, зобов'язано відділ Держкомзему в Чигиринському районі Черкаської області скасувати державну реєстрацію договорів оренди землі, у тому числі договору щодо земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_1; зобов'язано відділ Держкомзему в Чигиринському районі Черкаської області здійснити державну реєстрацію договорів оренди землі, зокрема від 22.02.2010 щодо земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_1, який уклали ТОВ СП "НІБУЛОН" і власник земельної ділянки - ОСОБА_3. Вказане рішення суду набрало законної сили 04 липня 2011 року.

Крім того, місцевий адміністративний суд при вирішенні справи послався на рішення Верховного Суду України від 08.12.2010 у справі № 6-49064св10 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/12988227) та додаткове рішення Верховного Суду України від 02.03.2011 у справі №6-49064св10 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/14222776), яким витребувано від приватного підприємства "Колос Чигиринщини" та повернуто належну ОСОБА_5 земельну ділянку.

Перевіривши правову оцінку обставин справи, повноту їх встановлення та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Статтею 17 цього Закону передбачено, що об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Згідно зі ст. 126 цього кодексу право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 N 1952-IV (далі по тексту - Закон N 1952-IV).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-IV державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

За приписами пункту 1 частини другої статті 9 цього Закону державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно з частиною четвертою статті 15 Закону № 1952-IV державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до пункту частини 3 статті 10 цього Закону державний реєстратор

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

- відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

- відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

- відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

- наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов'язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;

4) під час проведення реєстраційних дій обов'язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом;

7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує реєстраційні справи у паперовій формі.

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Таким чином, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону № 1952-IV під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки державний реєстратор використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Наведену правову позицію висловлено Верховним Судом України у постанові від 29.09.2015 по справі № 802/37191.

У відповідності до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Так, наразі доводи позивача обґрунтовані тим, що станом на час проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 1,9015 га, кадастровий номер НОМЕР_1, належної ОСОБА_3 за Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" на підставі Договору оренди землі серія та номер: б/н від 22 лютого 2010 року, право оренди на вказану земельну ділянку вже було зареєстроване 03 серпня 2011 року за ПП "Колос Чигиринщини" на підставі договору від 26 травня 2011 року №59, укладеного із ОСОБА_3.

Вказані обставини підтверджуються наявною у матеріалах справи копією листа відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі Черкаської області Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, в якому зазначено, що згідно з даними Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, яка велась згідно постанови КМУ від 09.09.2009 № 1021, право оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_3, зареєстровано за ПП "Колос Чигиринщини" 03 серпня 2011 року (а.с. 66).

Таким чином, станом на час державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 1,9015 га, кадастровий номер НОМЕР_1, належної ОСОБА_3, за Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" на підставі Договору оренди землі серія та номер: б/н від 22 лютого 2010 року у 2016 році, право оренди на цю земельну ділянку вже було зареєстроване за ПП "Колос Чигиринщини".

Державний реєстратор вказані обставини в порушення п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону № 1952-IV не перевірив, що призвело до подвійної реєстрації права оренди однієї і тієї ж земельної ділянки за різними юридичними особами.

Стосовно посилання суду першої інстанції на рішення Верховного Суду України від 08.12.2010 у справі № 6-49064св10 та додаткове рішення Верховного Суду України від 02.03.2011 у цій справі за позовом ОСОБА_5 та інших до приватного підприємства "Колос Чигиринщини", треті особи: Чигиринська районна державна адміністрація Черкаської області, Топилівська сільська рада Чигиринського району Черкаської області, державне підприємство "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", відділ Державного комітету України по земельних ресурсах у Чигиринському районі Черкаської області про розірвання договорів оренди земельних ділянок, колегія суддів зазначає наступне.

У цих рішеннях судом було встановлено, що договори оренди земельних ділянок, укладені ПП "Колос Чигиринщини" з позивачами, зокрема, ОСОБА_3, не є укладеними. Предметом розгляду у даному спорі були договори, укладені ПП "Колос Чигиринщини", з громадянами-позивачами, зокрема, ОСОБА_3, протягом 2004-2008 рр. Цим рішенням, зокрема, було витребувано від приватного підприємства "Колос Чигиринщини" та повернуто належну ОСОБА_3 земельну ділянку.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що дане рішення не стосується спірних правовідносин, оскільки у позовній заяві ПП "Колос Чигиринщини" посилається на договір оренди земельної ділянки з ОСОБА_3 № 59 від 26 травня 2011 року.

Поряд із цим спірні правовідносини не стосуються договору оренди, що був укладений ПП "Колос Чигиринщини" з ОСОБА_5 раніше (2006 рік), питання щодо якого було предметом судового розгляду по справі № 6-49064св10.

Крім того, посилання суду першої інстанції на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.06.2011 по справі №2а-4126/11/1470 за позовом ТОВ СП "Нібулон" до відділу Держкомзему у Чигиринському районі Черкаської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії колегія суддів вважає необґрунтованим з огляду на наступне.

Судовою колегією досліджено текст вказаного судового рішення та встановлено, що судом, серед іншого:

визнано протиправною бездіяльність відділу Держкомзему у Чигиринському районі Черкаської області, що полягає у не скасуванні державної реєстрації, зокрема, договору оренди №12 від 21.08.2006 щодо земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_1 (укладений між ОСОБА_3 та ПП "Колос Чигиринщини");

зобов'язано відділ Держкомзему в Чигиринському районі Черкаської області скасувати державну реєстрацію, серед іншого, договору оренди №12 від 21.08.2006 щодо земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_1;

визнано протиправною бездіяльність відділу Держкомзему в Чигиринському районі Черкаської області, що полягає в нездійсненні державної реєстрації, в тому числі, договору оренди землі від 22.02.2010 щодо земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_1, який уклали ТОВ СП "НІБУЛОН" і власник земельної ділянки - ОСОБА_3;

зобов'язано відділ Держкомзему в Чигиринському районі Черкаської області здійснити державну реєстрацію договорів оренди землі, серед іншого, від 22.02.2010 щодо земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_1, який уклали ТОВ СП "НІБУЛОН" і власник земельної ділянки - ОСОБА_3.

При вирішенні вказаної справи Миколаївський окружний адміністративний суд, як на підставу для задоволення позовних вимог щодо скасування реєстрації договорів, послався на рішення Верховного суду України по справі № 6-49064св10.

Таким чином, у вказаному судовому рішення йдеться про скасування реєстрації договору оренди №12 від 21.08.2006 щодо земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_1, укладеного між ОСОБА_3 та ПП "Колос Чигиринщини".

В той же час, при вирішенні справи судом першої інстанції не враховано, що на час державної реєстрації 22 лютого 2016 року права оренди земельної ділянки площею 1,9015 га, кадастровий номер НОМЕР_1, належної ОСОБА_3 за Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" на підставі Договору оренди землі серія та номер: б/н від 22 лютого 2010 року, право оренди на цю земельну ділянку вже було зареєстроване за ПП "Колос Чигиринщини" 03.08.2011 на підставі договору оренди від 26.05.2011, що був укладений на 5 років, недійсним не визнавався та дія якого станом на 22 лютого 2016 року не закінчилася.

Таким чином, виникла ситуація, за якої одночасно зареєстровано право користування двох юридичних осіб однією і тією ж земельною ділянкою, що не відповідає вимогам законодавства, оскільки право користування виникає з моменту реєстрації цього права, та порушує права позивача як користувача спірної земельної ділянки на законних підставах.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що позовні вимоги ПП "Колос Чигиринщини" ґрунтуються на протиправності дій державного реєстратора як суб'єкта, наділеного владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав, у зв'язку з недотриманням ним вимог Порядку, а саме проведення державної реєстрації права оренди на за відсутності правових підстав. Тобто, у цій справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії державного реєстратора, який у межах спірних правовідносин діє як суб'єкт владних повноважень.

З огляду на викладене, даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

За вказаних обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача є помилковим. Вирішуючи спір, суд прийняв рішення за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи і за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими.

Згідно із п. 1 та 2 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Колос Чигиринщини" на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 19 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Колос Чигиринщини" до державного реєстратора Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області Грицаєнко Оксани Анатоліївни, Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 19 травня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов Приватного підприємства "Колос Чигиринщини" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області Грицаєнко Оксани Анатоліївни номер запису про інше речове право 13793610, дата та час державної реєстрації 22 лютого 2016 року 17:11:06 год. про проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 1,9015 га, кадастровий номер НОМЕР_1, належної ОСОБА_3 за Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" на підставі Договору оренди землі серія та номер: б/н від 22 лютого 2010 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст постанови виготовлено 13 липня 2017 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Беспалов О.О.