Справа № 809/871/17
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15:30

"07" липня 2017 р. Справа № 809/871/17

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши у порядку скороченого провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Калуської місцевої прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби у Івано-Франківській області про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання до вчинення дій та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

14.06.2017 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з адміністративним позовом до Калуської місцевої прокуратури (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.

15.06.2017 суд відповідно до пункту 1 частини 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України виніс ухвалу про відкриття скороченого провадження в даній адміністративній справі.

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що позивач подала інформаційний запит до Калуської місцевої прокуратури, однак надану відповідь позивач вважає необгрунтованою та такою, що не відповідає законодавству про доступ до публічної інформації. Вважає дії відповідача протиправними, а тому просить зобов'язати Калуську місцеву прокуратуру надати відповідь на інформаційний запит відповідно до чинного законодавства.

Судом на виконання вимог частини 3 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачу за адресою його місцезнаходження, надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію ухвали про відкриття скороченого провадження разом з інформацією про його права та обов'язки, а також запропоновано у десятиденний строк з дня одержання копії даної ухвали подати заперечення проти позову з необхідними документами або заяву про визнання позову.

04.07.2017 відповідачем надіслано на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду заперечення на адміністративний позов ОСОБА_1. Оцінивши дане заперечення та викладені в ньому обставини в сукупності з повідомленими позивачем обставинами, суд дійшов висновку про можливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Так, суд, в порядку скороченого провадження, відповідно до вимог статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи, оцінивши повідомлені обставини, зазначає наступне.

22.05.2017 ОСОБА_1 на адресу Калуської місцевої прокуратури направила інформаційний запит, в якому у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації", просила надати витяг з внутрішньої інструкції, якою керуються працівники Калуської місцевої прокуратури при прийомі скарг та звернень громадян.

25.05.2017 відповідачем надано відповідь за № 76-1123-15 на інформаційний запит позивача, яким проінформовано, що згідно пункту 3.12 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом виконувача обов'язків Генерального прокурора України № 18 від 01.04.2010, забороняється працівникам секретаріату отримувати скарги, звернення або заяви безпосередньо від громадян або юридичних осіб, а тому надати запитувану інформацію неможливо.

Суд зазначає, що порядок звернення громадян до органів державної влади та органів місцевого самоврядування визначено Законом України «Про звернення громадян».

Згідно статті 15 вказаного закону, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження.

Таким чином, відповідач виконав вимоги закону, і у відповідності до норм Закону України «Про звернення громадян», надав вчасно, у передбачені ним терміни, відповідь на звернення ОСОБА_1

Також суд зазначає, що порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації".

Відповідно частин 1, 2 статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації", публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно частини 1 статті 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" право на доступ до публічної інформації гарантується, серед іншого, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 14 даного Закону розпорядники інформації зобов'язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

У відповідності до пункту 12 частини 3 Інструкції з ведення діловодства в органах прокуратури України, приймання та попередній розгляд вхідної кореспонденції забороняється працівникам секретаріату отримувати скарги, звернення або заяви безпосередньо від громадян або юридичних осіб. Таким чином, дії спеціаліста місцевої прокуратури відповідають вимогам чинного законодавства.

Судом встановлено, що позивач реалізував своє право на доступ до публічної інформації, шляхом звернення до розпорядника інформації із запитом на інформацію.

Направлена 25.05.2017 відповідачем відповідь на запит на інформацію є такою, що надана в строки та по суті запиту, оскільки інформаційний запит ОСОБА_1 не містив вимог частини 1 статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації", а тому спеціаліст Калуської місцевої прокуратури керувався Інструкцією з ведення діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом виконувача обов'язків Генерального прокурора України № 18 від 01.04.2010.

Таким чином, дії відповідача відповідають нормам Закону України «Про звернення громадян», Закону України "Про доступ до публічної інформації", Інструкції з ведення діловодства в органах прокуратури України. Відтак, суд дійшов висновку про правомірність відмови Калуською місцевою прокуратурою в наданні інформації за запитом від 22.05.2017.

Щодо заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, тобто заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

При відшкодуванні моральної шкоди необхідно з'ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується, обов'язковому з'ясуванню підлягає наявність такої шкоди.

Позивачем факту заподіяння моральної шкоди не доведено.

Судом не встановлено підстав для задоволення вимог про відшкодування шкоди, наявності самої шкоди, її розміру.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 160, 165, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини 9 статті 183-2 КАС України постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Відповідно до ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, рішення суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: Кафарський В.В.