Справа № 826/4995/17
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 липня 2017 року № 826/4995/17

Окружний адміністративний суд м.Києва у складі судді Смолія І.В., при секретарі судового засідання Острович Е.С., розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ремс-Інструмент»

до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

за участю представників сторін:

від позивача: Кіт А.П., Стратійчук І.І.,

від відповідача: Піонтковська А.О.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м.Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремс-Інструмент» (надалі - ТОВ «Ремс-Інструмент», позивач) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві (надалі - ГУ ДФС у м.Києві, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позов обґрунтовано тим, що висновки акту від 05.01.2017р. №1/26-15-14-07-01-10/36483644 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Ремс-Інструмент» з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств по взаємовідносинах з ТОВ «Норісвел С» за період з 01.01.2014р. по 31.10.2014р.» є необґрунтованими та спростовується наявним матеріалами.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні за згодою сторін відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив наступне.

ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Ремс-Інструмент» з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств по взаємовідносинах з ТОВ «Норісвел С» за період з 01.01.2014р. по 31.10.2014р, за результатом якої складено акт 05.01.2017р. №1/26-15-14-07-01-10/36483644.

З акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення позивачем:

ст.134, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток, який підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 2812грн., в тому числі по періодах: за 2014рік на суму 2531грн.;

п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 2812грн., в тому числі по періодах: липень 2014р. на суму 2812грн.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 24.01.2017р. №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 3515,00грн (за основним платежем 2812,00грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 703,00грн.грн.) та №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств на загальну суму 3167,05грн. (за основним платежем 2531,00грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 632,75грн.).

Підставою для висновку податкового органу про наявність порушень позивачем податкового законодавства слугували наступні обставини відображені в акті, а саме: позивачем не надано до перевірки жодного документу на підтвердження правомірності формування взаємовідносин з із ТОВ «Норісвел С».

Представником відповідача також зазначено, що допитана в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000040 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.212 Кримінального кодексу України громадянка ОСОБА_4, пояснила, що ТОВ «Норісвел С» було зареєстровано на її ім'я за грошову винагороду. Фінансово-господарську діяльність від імені товариства вона ніколи не вела, документів не підписувала.

Податковою інформацією встановлено, що ТОВ «Норісвел С» не знаходиться за місцем реєстрації, не має трудових ресурсів необхідних для здійснення господарської діяльності.

Судом встановлено, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.03.2016р. у справі №369/2131/16к задоволено клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та звільнено останню від кримінально відповідальності, передбаченою ч.5 ст.27, ч.1 ст.205, ч.5 ст.27, ч.21 ст.205 КК України, у зв'язку із закінченням строків давності.

Зі змісту ухвали вбачається, що судом встановлено, що ТОВ «Норісвел С» придбано за грошову винагороду, без мети здійснення підприємницької діяльності для прикриття незаконної діяльності.

Крім того, ухвалою суду встановлено, що 08.11.2013р., перебуваючи в м. Києві, ОСОБА_4, попередньо домовившись з невстановленою особою, прибула в кафе, що знаходиться на Львівській Площі, за адресою: м. Київ, вул. Артема буд.1-5, де підписала надані їй реєстраційні документи ТОВ «Норісвел-С», після чого ОСОБА_4 разом з невстановленою особою направились до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, де вона повідомила, що має намір створити та зареєструвати на своє ім'я ТОВ «Норісвел-С» і запропонувала нотаріусу нотаріально засвідчити її підпис в статуті вказаного підприємства. Достовірно усвідомлюючи, що зареєстроване на її ім'я підприємство буде використовуватись для прикриття незаконної діяльності, ОСОБА_4 засвідчила своїм підписом статут ТОВ «Норісвел-С» незаконно набувши статус його власника та засновника, після чого 08.11.2013р. статут ТОВ «Норісвел-С» було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотарільного округу та зареєстровано в реєстрі за №2682 від 08.11.2013р.

В подальшому, невстановлені особи здійснили реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності ТОВ «Норісвел-С» в відділі державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області за № 0009208, шляхом подання необхідних реєстраційних документів.

Відповідно до ч. 4.ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Суд також, зазначає, що відповідно листа Верховного Суду України від 01.02.2004р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює закриття кримінальних справ» передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави (її компетентних органів) від засудження особи, яка вчинила злочин, та застосування до неї кримінально-правових засобів примусового характеру. Закриття справ щодо таких осіб є проявом загальної тенденції розвитку кримінального законодавства у напрямі пом'якшення відповідальності за злочини невеликої та середньої тяжкості, вчинені вперше, законодавчим втіленням державного гуманізму, наданням державою людині, яка оступилася, можливості виправитися. Водночас звільнення від кримінальної відповідальності не є виправданням особи.

У випадку, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком, вона має бути розглянута у судовому засіданні в загальному порядку, із проведенням судового слідства. Повинні бути з'ясовані всі визначені законом питання; зокрема, необхідно роз'яснити обвинуваченому підставу звільнення його від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття справи з цієї підстави (ч. 2 ст.7-1 КПК); з'ясувати, чи відшкодовано завдану злочином шкоду; заслухати думку учасників процесу з цього приводу тощо. Тільки після цього, в разі наявності законних підстав та за відсутності заперечень з боку зазначених осіб, справу може бути судом закрито, а особу - звільнено від кримінальної відповідальності.

Аналогічні обставини справи, висвітлені в постанові Верховного Суду України від 14.03.2017р. у справі №826/757/13-а.

Отже, створення ТОВ «Норісвел С» без мети здійснення підприємницької діяльності для прикриття незаконної діяльності не потребує повторного доказування.

Оскільки наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, то факт виконання поставки товару входить до предмету доказування у справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач мав фінансово-господарські відносини з ТОВ «Норісвел С» на підтвердження чого позивачем надано суду копію договору від 20.01.2014р. №20-10/14, відповідно до яких предметом господарської діяльності є поставка інструменту (полотно для чугуна 150/2,5, відрізного ролика ST стальних труб, ручний отбортовщика «Хуррикан Н» Сет 12-15-18-22, ріжучий диск Мідь-ІНКОС 3-120, b3, універсальне полотно 225х2х32, HSS-E 220 зубів).

Позивачем надано суду копії податкової накладної виписаної ТОВ «Норісвел С», рахунку на оплату, податкову накладну, квитанцію №1 та зазначив, що придбана продукція у ТОВ «Норісвел С» ним продана своїм контрагентам.

Позивачем надано суду копії накладних з ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод», ТОВ «НВП «Саб-Арматура», ПП «Хладоюг Сервіс», ТОВ «Кромберг енд Шуберт Україна», ТОВ «Мегасто», ОСОБА_5 згідно яких позивачем ймовірно було продану продукцію придбану у ТОВ «Норісвел С».

Крім того, суд зазначає також, що згідно видаткових накладних виписаних ТОВ «Ремс-Інструмент» своїм контрагентам вбачається не відповідність придбаної продукції у ТОВ «Норісвел С» та продукції, що продана своїм контрагентам.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, то визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідності до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За змістом п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з п.138.4, 138.6-138.9, пп.138.10.2-138.10.4 п.138.10, п.138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з п.138.5, пп.138.10.5, 138.10.6 п.138.10, п.138.11, 138.12 цієї статті, п.140.1 ст.140 і ст.141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у п.138.3 цієї статті та у ст.139 цього Кодексу.

У відповідності до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Суд зазначає, що витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток та податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Крім того, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

При цьому, будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

На думку суду позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження реального виконання ТОВ «Норісвел С» поставки інструменту.

Оскільки, позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження факту реального виконання ТОВ «Норісвел С» послуг відповідно до зазначених вище документів, отже висновок податкового органу про порушення позивачем ст.134, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, п.1, 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пп.2.5 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.05.1995р. за №168/704 є обґрунтованим та знайшов підтвердження під час вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обґрунтованими і не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 69-71, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Ремс-Інструмент» відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.В. Смолій