Справа № 454/1555/16-а
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/5371/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Ільчишин Н.В.,

секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 28 березня 2017 року про залишення позовної заяви в частині без розгляду у справі №454/1555/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Державної казначейської служби України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

01.06.2016 ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, просив, враховуючи клопотання від 28.02.2017: зобов'язати ГУ МВС України у Львівській області провести донарахування до виплаченої пенсії з грудня 1992 по грудень 2004 року надбавок за умови служби та безперервну службу, які виплачувались позивачу під час проходження служби згідно грошового атестату №2 від 28.07.1992 з посади інспектора Держпожнагляду Ягодинського пожежно-рятувального загону УВС Магаданського облвиконкому, враховуючи діючі на той час постанови Кабінету Міністрів України та укази Президентів України відносно підвищення пенсій і виплатити всю недораховану пенсію з компенсацією втрати частини доходів; стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди та виплатити на користь позивача у сумі 200 000 грн., у зв'язку з порушенням УФЗБО ГУ МВС України прав і свобод, пов'язаних з пенсійним забезпеченням протягом 1992 по даний час; зобов'язати відповідача провести розрахунок грошового забезпечення з посади начальника загону УВС Магаданського облвиконкому станом на 01.07.2006, 01.01.2007, 01.01.2008, 01.04.2012, 01.07.2012, 01.09.2012, 01.01.2013, 01.01.2014, 01.01.2015, 01.01.2016 без зниження сум грошового забезпечення і направити їх в ГУ ПФУ у Львівській області, а також на поштову адресу позивача для виконання постанови Сокальського районного суду Львівської області від 14.11.2014 за №454/365/14а та ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 15.04.2016

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 13.10.2016 залучено Державну казначейську службу України до участі у справі в якості відповідача.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 28.03.2017 позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Державної казначейської служби України про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату доплату до пенсії та відшкодування моральної шкоди в частині вимог про зобов'язання ГУ МВС України у Львівській області провести донарахування до виплаченої пенсії з грудня 1992 року по грудень 2004 року надбавок за умови служби та безперервну службу, згідно грошового атестата №2 від 28.07.1992 з посади інспектора Держпожнагляду Ягоднинського ПРЗ УВС Магаданського облвиконкому, враховуючи діючі на той час постанови Кабміну України та указів Президента України відносно підвищення пенсій і виплатити всю недораховану пенсію з компенсацією втрати частини доходів залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 28.03.2017, зобов'язати ГУ МВС України у Львівській області провести донарахування до виплаченої пенсії з грудня 1992 по грудень 2004 року надбавок за умови служби та безперервну службу, які виплачувались позивачу під час проходження служби згідно грошового атестату №2 від 28.07.1992 з посади інспектора Держпожнагляду Ягодинського пожежно-рятувального загону УВС Магаданського облвиконкому, враховуючи діючі на той час постанови Кабінету Міністрів України та укази Президентів України відносно підвищення пенсій і виплатити всю недораховану пенсію з компенсацією втрати частини доходів; стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди та виплатити на користь позивача у сумі 200 000 грн., у зв'язку з порушенням УФЗБО ГУ МВС України прав і свобод, пов'язаних з пенсійним забезпеченням протягом 1992 по даний час. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вимоги про зобов'язання провести донарахування до призначеної пенсії з грудня 1992 по грудень 2004 були викладені у першому позові від 04.02.2014 і тому твердження про пропуск шестимісячного строку звернення до суду вважає безпідставним і незаконним. Вказує, що протягом дев'яти місяців від відповідача та ДКС України на адресу суду першої інстанції ніяких заперечень, клопотань не надходило і тому оскаржувана ухвала є незаконною.

В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав, відповідачі повноважних представників в судове засідання не забезпечили, належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги та пояснення позивача, в їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що розрахунки пенсії (грошового забезпечення), які на думку позивача проведені без врахування надбавок за умови служби та безперервну службу здійснені в період з 1995 року по 2005 рік. Звертаючись до суду ОСОБА_2 не подав клопотання про поновлення строку звернення до суду за захистом своїх прав, який сплинув понад десять років тому. В судовому засіданні також не здобуто жодних доказів поважності пропуску цього строку. Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що даний адміністративний позов в частині вимоги про зобов'язання відповідача провести донарахування до виплаченої пенсії з грудня 1992 року по грудень 2004 року - слід залишити без розгляду.

Суд апеляційної інстанції з таким висновком суду першої інстанції погоджується з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред'явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

В клопотанні від 28.02.2017 щодо зміни прохальної частини адміністративного позову від 01.06.2016 та уточнення до нього від 19.09.2016 позивач просить зобов'язати ГУ МВС України у Львівській області провести донарахування до виплаченої пенсії з грудня 1992 по грудень 2004 року надбавок за умови служби та безперервну службу, які виплачувались позивачу під час проходження служби згідно грошового атестату №2 від 28.07.1992 з посади інспектора Держпожнагляду Ягодинського пожежно-рятувального загону УВС Магаданського облвиконкому, враховуючи діючі на той час постанови Кабінету Міністрів України та укази Президентів України відносно підвищення пенсій і виплатити всю недораховану пенсію з компенсацією втрати частини доходів.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 02 лютого 2014 року звертався в суд з адміністративним позовом, зокрема просив зобов'язати начальника Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУМВСУ у Львівській області провести перевірку нарахування пенсії інспектору Держпожнагляду Ягоднинського пожежно-рятувального загону ОСОБА_2 за період з 1992 року по грудень 2006 року і внести зміни у розрахунки пенсії згідно діючих на той час постанов Кабінету Міністрів України та Указів Президентів України відносно підвищення пенсій, а також виплатити всю недораховану пенсію ОСОБА_2 за цей час з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Як встановлено зі змісту апеляційної скарги та пояснень позивача, наданих в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, при розгляді позовної заяви від 02.04.2014 ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 14 квітня 2014 року у справі №454/365/14-а адміністративний позов ОСОБА_2 було залишено без розгляду, як такий, що поданий з пропуском строку звернення до суду. Однак, вказана ухвала скасована рішенням Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2014 та справу направлено для продовження розгляду в суд першої інстанції.

В ухвалі Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2014 судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 2011 року по 2013 роки звертався до відповідачів про перерахунок пенсії, яку він отримує з 1992 року, і на свої звернення не отримував відмови у перерахунку пенсії, а лише вимоги про надання певних документів. Лише у 2013 році позивачу стало відомо про те, що вимоги відповідачів про надання певних документів, а тому і відмова у перерахунку на підставі наданих ним документів, є безпідставними. Відтак, аналізуючи предмет позову, фактичні обставини у справі №454/365/14-а, суд апеляційної інстанції встановив, що звертаючись до суду першої інстанції з позовом про визнання протиправними дій та бездіяльності відповідачів і відновлення свого права на пенсію та її перерахунок, позивач вважав, що таке його право порушене в грудні 2013 року, коли дізнався про те, що перерахунок отримуваної ним пенсії міг бути проведений без документа (виписки із розрахункової відомості про доплату грошового забезпечення за посадою начальника Ягоднинського ПРЗ ), а тому вимоги відповідачів про надання цього документу є протиправні, тому строк для пред'явлення позову він не пропустив.

Враховуючи вказане, а також положення ч.1 ст.72 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що враховуючи діючі на той час постанови Кабміну України та указів Президента України відносно підвищення пенсій і виплати всієї недорахованої пенсії з компенсацією втрати частини доходів, про не врахування до виплаченої пенсії з грудня 1992 року по грудень 2004 року надбавок за умови служби та безперервну службу, які виплачувались згідно грошового атестата №2 від 28.07.1992 з посади інспектора Держпожнагляду Ягоднинського ПРЗ УВС Магаданського облвиконкому, позивачу було відомо ще у 2013 році.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Щодо визначення, власне, поважності причин пропуску строку звернення до суду, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідним вказати, що законодавством не встановлено перелік випадків, які можуть розцінюватись судом як поважні причини пропуску строків, а тому, відповідно, вирішення цього питання знаходиться у виключній компетенції суду, до якого з адміністративним позовом звертається позивач.

Вирішення судом питання про наявність або відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними в конкретній справі залежить від вказаних у позовній заяві причин, підтверджених відповідними засобами доказування, та доданих до неї матеріалів.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 6 грудня 2016 року (справа п/800/9/16) зазначено, що у розумінні статті 100 КАС України поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду є наявність обставин, які створили об'єктивні перешкоди для звернення особи з адміністративним позовом і подолання яких для цієї особи було неможливим або ускладненим.

Таким чином, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

За відсутності підстав для визнання поважними причин пропуску строків звернення до суду, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що, позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Державної казначейської служби України про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату доплату до пенсії та відшкодування моральної шкоди в частині вимог про зобов'язання ГУ МВС України у Львівській області провести донарахування до виплаченої пенсії з грудня 1992 року по грудень 2004 року надбавок за умови служби та безперервну службу, згідно грошового атестата №2 від 28.07.1992 з посади інспектора Держпожнагляду Ягоднинського ПРЗ УВС Магаданського облвиконкому, враховуючи діючі на той час постанови Кабміну України та указів Президента України відносно підвищення пенсій і виплатити всю недораховану пенсію з компенсацією втрати частини доходів слід залишити без розгляду.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п.1 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення позовної заяви без розгляду в зазначеній частині у зв'язку із поданням позову після закінчення строків звернення до адміністративного суду. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 28 березня 2017 року про залишення позовної заяви в частині без розгляду у справі № 454/1555/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
Н. В. Ільчишин

Повний текст Ухвали складено 13.07.2017р.