Справа № 821/1860/16
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/1860/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Федусика А.Г., Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Державній автомобільній інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з 07 листопада 2015 року.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2017 року частково задоволено позовні вимоги та стягнуто грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, за період з 07 листопада 2015 року по 09 червня 2016 року.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції невірно встановлено обставини справи та зроблено передчасний висновок про часткове задоволення позовних вимог та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, лише з дня видання наказу про звільнення позивача до дня винесення судом рішення про його поновлення на посаді, без урахування всього часу вимушеного прогулу.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ з 2010 року.

При цьому, 06 листопада 2015 року начальником Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області видано наказ № 411 о/с, яким звільнено старшого сержанта міліції ОСОБА_2 з посади інспектора дорожньо-патрульної служби взводу ДПС відділення ДАІ з обслуговування м. Херсона УМВС, згідно пункту 63 "з" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України (за скороченням штатів).

В свою чергу, вважаючи протиправним своє звільнення позивач звернувся до адміністративного суду.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 14 березня 2016 року, у справі № 821/3735/15-а відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Управління Міністерства внутрішніх справ у Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2016 року, у справі № 821/3735/15-а, залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1, в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, у звязку з відкликанням адміністративного позову у цій частині, відповідно до п. 5 ст. 155 КАС України.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2016 року, у справі № 821/3735/15-а скасовано постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 14 березня 2016 року та ухвалено нову постанову, якою позов ОСОБА_1 - задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ УМВС України в Херсонській області від 06 листопада 2015 року № 411-о/с, в частині звільнення ОСОБА_1 з посади інспектора дорожньо-патрульної служби взводу ДПС відділення ДАІ з обслуговування м. Херсона УМВС; поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби взводу ДПС відділення ДАІ з обслуговування м. Херсона УМВС України в Херсонській області; зобов'язано Головне управління Національної поліції в Херсонській області на підставі пунктів 9, 12 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" вирішити питання про прийняття позивача на роботу до Головного управління Національної поліції в Херсонській області на посаду, що відповідає званню старшого сержанта поліції відповідно до вимог вказаного Закону.

При цьому, у звязку з невиконанням вказаної постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2016 року, в частині поновлення позивача на раніше займаній посаді, останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з 07 листопада 2015 року по дань ухвалення кінцевого судового рішення у даному спорі.

За наслідком встановлених обставин справи судом першої інстанції зроблено висновок про часткове задоволення позовних вимог та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, за період з 07 листопада 2015 року по 09 червня 2016 року, з чим частково погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовою колегією встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Державній автомобільній інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з 07 листопада 2015 року по день ухвалення кінцевого рішення у даній справі.

В даному випадку, оскаржуваним рішенням суду першої інстанції задоволено позовні вимоги, в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, за період з 07 листопада 2015 року по 09 червня 2016 року.

При цьому, в межах поданої апеляційної скарги позивачем не оскаржується вищевказаний висновок суду першої інстанції, а тому судом апеляційної інстанції переглядається рішення суду першої інстанції виключно в частині правомірності відмови у задоволенні решти позовних вимог.

В даному випадку, Законом України «Про міліцію», Законом України «Про національну поліцію» та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114 прямо не врегульовано процедуру виплати середнього заробітку за час затримки виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі протиправно звільненого працівника, внаслідок чого, колегія суддів вважає за можливе застосувати у спірних правовідносинах положення Кодексу законів про працю України, якими передбачено відповідну процедуру.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно ст. 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Згідно ч. 2 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

Колегією суддів встановлено, наказом Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 26 грудня 2016 року № 31 о/с, який видано на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2016 року, у справі № 821/3735/15-а, поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби взводу ДПС відділення ДАІ з обслуговування м. Херсон УМВС з 06 листопада 2015 року.

В свою чергу, судом першої інстанції, в порушення вимог КАС України щодо законності і обґрунтованості судового рішення, не надано правової оцінки вказаному наказу, внаслідок чого зроблено передчасний висновок про відмову у стягненні середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно ч. 2 ст. 257 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

В свою чергу, із зібраних матеріалів у справі вбачається, що позивач неодноразово звертався із письмовими заявами про поновлення його на посаді до УМВС України у Херсонській області на підставі рішення суду, на що ним отримано відповідні відмови, які обґрунтовано тим, що виконання судового рішення має здійснюватися у порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження».

Між тим, на підставі заяви позивача та виконавчого листа № 821/3735/15-а від 09 серпня 2016 року постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відкрито виконавче провадження № 51913967, а також зобовязано боржника негайно виконати рішення суду, про що не пізніше наступного дня після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження повідомити виконавчий орган.

При цьому, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді виконано УМВС в Херсонській області, шляхом прийняття відповідного наказу лише 26 грудня 2016 року, тобто більше ніж через 4 місяці після відкриття виконавчого провадження.

Внаслідок чого, враховуючи значний термін невиконання рішення суду у добровільному та примусовому порядках, яке набрало законної сили, колегія суддів вважає, що позивач має право, відповідно до ст. 236 КЗпП України, на виплату йому грошового забезпечення за час затримки виконання судового рішення.

Крім того, відповідно до п. 6 Положення «Про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ», що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року N 341, управління (відділи) державної автомобільної інспекції підпорядковуються відповідним головним управлінням, управлінням МВС України в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі.

Тому, колегія суддів вважає, що з урахуванням організаційних особливостей функціонування УМВС в Херсонській області, яким допущено затримку виконання судового рішення, виплата грошового забезпечення за час відповідної затримки має здійснюватися підпорядкованим йому УДАІ УМВС України в Херсонській області, так як позивача звільнено та поновлено на посаді саме у вказаному органі.

При цьому, середній заробіток працівника згідно з частиною першою статті 27 Закону України "Про оплату праці" визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Із пункту 5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом 1 пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Відповідно до абз. 1 п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Так, середньоденна заробітна плата позивача за два останніх місяця перед звільненням склала 112,50 грн., відповідно до наданої довідки УДАІ УМВС України в Херсонській області (а.с. 58).

Тому, час вимушеного прогулу ОСОБА_1, за період з 10 червня 2016 року по 26 грудня 2016 року, становить 137 робочих днів, внаслідок чого стягненню підлягає середній заробіток, у сумі 15 412,50 грн. (137х112,50=15 412,50).

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2017 року - скасувати та ухвалити у справі нову постанову, якою частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1.

Стягнути з Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, за період з 07 листопада 2015 року по 09 червня 2016 року, у сумі 16 650 (шістнадцять тисяч шістсот п'ятдесят) грн. 00 коп., а також середній заробіток, за період з 10 червня 2016 року по 26 грудня 2016 року, у сумі 15 412 (п'ятнадцять тисяч чотириста дванадцять) грн. 50 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.Г. Федусик

ОСОБА_3