Справа № 816/629/17
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2017 рокум. ПолтаваСправа №816/629/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Амірасланова Телмана до управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Амірасланов Фахрад про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Амірасланов Телман звернувся до суду з позовом до управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, у якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 07.04.2017 №2 про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну;

зобов'язати управління Державної міграційної служби України в Полтавській області надати дозвіл на імміграцію в Україну Амірасланова Телмана.

В обґрунтування позовних вимог посилався на протиправність спірного рішення та зазначив, що відповідачем відмовлено Амірасланову Телману у наданні дозволу на імміграцію в Україну без конкретизації підстав такої відмови.

Відповідач позов не визнав, у письмових запереченнях пояснив, що позивачу відмовлено у наданні дозволу на імміграцію в Україну на підставі пункту 4 частини першої статті 10 Закону України "Про імміграцію" - у зв'язку з неповідомленням у заяві про надання дозволу на імміграцію про факти притягнення до кримінальної відповідальності на території України.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, наполягала на відмові у задоволенні позовних вимог з мотивів, викладених у письмових запереченнях.

Третя особа - Амірасланов Фахрад, залучений до участі у справі протокольною ухвалою суду від 01.06.2017, в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на неявку в судове засідання третьої особи та беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд завершив розгляд справи у порядку письмового провадження.

При цьому, 06.07.2017 судом одержано клопотання відповідача про витребування додаткових доказів.

Ухвалою суду від 07.07.2017 зазначене клопотання задоволено, витребувано від Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області належним чином завірену копію постанови слідчого від 17.09.2012 про припинення кримінальної справи №7610706 щодо Амірасланова Телмана, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_1 щодо обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч. 2, ст. 269 ч. 4 КК України.

10.07.2017 судом одержано копію постанови від 17.09.2012 про припинення кримінальної справи №7610706.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Позивач - громадянин ОСОБА_1 Амірасланов Телман, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець Лагодехі, перебуває на території України по паспортному документу 15ВА64255, виданому Міністерством юстиції ОСОБА_1 31.05.2016, строк закінчення дії якого 31.05.2026 /а.с. 33-48/.

11.01.2017 позивач звернувся до Лохвицького РВ УДМС України в Полтавській області із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну поза квотою імміграції у зв'язку з тим, що його батько - Амірасланов Фахрад, ІНФОРМАЦІЯ_3 є громадянином України /а.с. 31-32/.

Того ж дня матеріали звернення спрямовані Лохвицьким РВ УДМС України в Полтавській області відповідачу та отримані останнім 13.01.2017 /а.с. 29/.

Рішенням від 07.04.2017 позивачу відмовлено у наданні дозволу на імміграцію в Україну на підставі пункту 4 частини першої статті 10 Закону України "Про імміграцію" /а.с. 78, 79/.

Не погодившись з даним рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України "Про імміграцію" іммігрувати в Україну на постійне проживання.

За змістом статті 1 Закону України "Про імміграцію" імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання.

В силу положень пункту 1 частини третьої статті 4 Закону України "Про імміграцію" дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається одному з подружжя, якщо другий з подружжя, з яким він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України, дітям і батькам громадян України.

Заяви про надання дозволу на імміграцію подаються особами, які перебувають в Україні на законних підставах, - до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції /пункт 2 частини першої статті 9 Закону України "Про імміграцію"/.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач звернувся із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну поза встановленою квотою, оскільки його батько - Амірасланов Фахрад ІНФОРМАЦІЯ_3 прийнятий до громадянства України 07.11.2015 /а.с. 60, 67 - зворот/.

Підстави для відмови у наданні дозволу на імміграцію визначені статтею 10 Закону України "Про імміграцію".

Так, відповідно до пункту 4 частини першої статті 10 названого Закону, дозвіл на імміграцію не надається особам, які в заявах про надання дозволу на імміграцію зазначили свідомо неправдиві відомості чи подали підроблені документи.

Таким чином, підставою для відмови у наданні дозволу на імміграцію в Україну є виявлення у ході розгляду заяви факту свідомого повідомлення особою неправдивих відомостей.

Як пояснила в ході судового розгляду справи представник відповідача, підставою для відмови у наданні позивачу дозволу на імміграцію в Україну стали такі обставини.

У ході розгляду заяви позивача від 11.01.2017 УДМС України в Полтавській області надіслано запит до ГУПН в Запорізькій області про надання інформації щодо того, чи притягувався громадянин ОСОБА_1 Амірасланов Телман до кримінальної відповідальності на території України.

Відповідно до отриманої інформації (довідка від 23.02.2017 №107-22022017/53214 - а.с. 73) вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2008 у кримінальній справі за ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 296 КК України Амірасланова Телмана визнано невинуватим та виправдано за недоведеністю його участі у вчиненні злочину /а.с. 73/. Крім того, ГУПН в Запорізькій області повідомлено, що постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2011 у кримінальній справі за ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 296 КК України змінено міру запобіжного заходу відносно Амірасланова Телмана на підписку про невиїзд.

Водночас, у заяві від 11.01.2017 позивач у графі "Чи притягувалися до кримінальної відповідальності" власноручно зазначив: "Ні" /а.с. 31/.

Враховуючи дану інформацію, відповідач дійшов висновку про те, що громадянин ОСОБА_1 Амірасланов Телман у заяві від 11.01.2017 про надання дозволу на імміграцію в Україну зазначив свідомо неправдиві відомості про себе, а саме - не повідомив про факт притягнення його до кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, відповідач відмовив у наданні громадянину ОСОБА_1 Амірасланову Телману дозволу на імміграцію в Україну.

Оцінюючи наведені доводи відповідача, суд виходить з такого.

Для вирішення даного спору необхідно визначити суть поняття притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечувалось позивачем, що у провадженні Комунарського РВ ГУМВС України в Запорізькій області перебувала кримінальна справа №7610706, порушена щодо Амірасланова Телмана, ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 296 КК України.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2011 у кримінальній справі №7610706 змінено міру запобіжного заходу відносно Амірасланова Телмана на підписку про невиїзд /а.с. 98-99/.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2012 кримінальну справу за обвинуваченням Амірасланова Телмана, ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 296 КК України направлено прокурору Комунарського району м. Запоріжжя для здійснення додаткового розслідування /а.с. 125-126/.

Постановою слідчого Комунарського РВ ГУМВС України в Запорізькій області від 17.09.2012 кримінальну справу №7610706 щодо Амірасланова Телмана припинено, міру запобіжного заходу - скасовано /а.с. 94-97/.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що у ході досудового розслідування у кримінальній справі №7610706 громадянину ОСОБА_1 Амірасланову Телману було висунуто обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 296 КК України.

Кримінальний процесуальний кодекс України від 28.12.1960 (чинний на момент виникнення та реалізації вищеописаних подій) не містив визначення поняття притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, Конституційний Суд України у Рішенні від 27.10.1999 у справі №1-15/99 за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 80 Конституції України (справа про депутатську недоторканність) зазначив;

"Поняття "притягнення до кримінальної відповідальності" не тотожне поняттю "кримінальна відповідальність", як і поняття "притягнення до юридичної відповідальності" не ідентичне поняттю "юридична відповідальність".

Притягнення до юридичної відповідальності передує юридичній відповідальності. Юридична відповідальність, у тому числі й кримінальна відповідальність, як і форми притягнення до юридичної відповідальності, визначаються та встановлюються законами. Відповідно до положень пунктів 14, 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються "судочинство... організація і діяльність прокуратури, органів дізнання і слідства", а також "засади цивільно-правової відповідальності; діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них". Пунктом 9 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України визначено, що "прокуратура продовжує виконувати відповідно до чинних законів функцію нагляду за додержанням і застосуванням законів та функцію попереднього слідства - до введення в дію законів, що регулюють діяльність державних органів щодо контролю за додержанням законів, та до сформування системи досудового слідства і введення в дію законів, що регулюють її функціонування". Таким чином, форма і порядок кримінального переслідування особи, що підозрюється у вчиненні злочину, а також кримінальна відповідальність винної особи регламентуються кримінальним та кримінально-процесуальним законодавством України.

Зокрема, порядок розслідування кримінальної справи, арешт і затримання регулюються Кримінально-процесуальним кодексом України. Системний аналіз його норм (статей 147, 242, 246 та інших статей) дає підстави дійти висновку, що притягнення до кримінальної відповідальності, як стадія кримінального переслідування, починається з моменту винесення слідчим постанови про притягнення особи як обвинуваченого і пред'явлення їй обвинувачення.

Підтвердженням того, що в зміст терміна "притягнення до кримінальної відповідальності" вкладається факт пред'явлення особі обвинувачення, є передбачена статтею 174 Кримінального кодексу України кримінальна відповідальність особи, яка провадить дізнання, слідчого або прокурора за притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності з корисливих мотивів чи іншої особистої заінтересованості." /пункт 3 мотивувальної частини Рішення/.

За таких обставин, Конституційний Суд України дійшов висновку, що притягнення до кримінальної відповідальності, як стадія кримінального переслідування, починається з моменту пред'явлення особі обвинувачення у вчиненні злочину.

Наведене є підставою для висновку про те, що позивач, громадянин ОСОБА_1 Амірасланов Телман, вважається особою, яка притягувалась до кримінальної відповідальності.

При цьому суд зауважує, що форма заяви про надання дозволу на імміграцію в Україну містить окремо такі запитання до заявника: 1) Чи притягувалися до кримінальної відповідальності?; 2) У разі наявності непогашеної (не знятої у встановленому законом порядку) судимості вказати підстави притягнення до кримінальної відповідальності /а.с. 31/.

Таким чином, у особи заявника окремо запитується інформація про факти притягнення до кримінальної відповідальності, а також про засудження за вчинення злочинів (у разі наявності непогашеної/не знятої судимості).

А тому, суд погоджується з доводами відповідача, що у графі заяви "Чи притягувалися до кримінальної відповідальності" позивач мав зазначити інформацію щодо кримінальної справи №7610706.

У контексті даного спору суд зауважує, що у питаннях надання дозволу на імміграцію заявники мають проявляти повну відкритість, зокрема, повідомляти компетентному органу про себе детальну правдиву інформацію

Натомість, позивач у заяві про надання дозволу на імміграцію в Україну не зазначив відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, тобто свідомо повідомив неправдиву інформацію про себе, що відповідно до наведених вище положень пункту 4 частини першої статті 10 Закону України "Про імміграцію" є підставою для відмови у наданні дозволу на імміграцію.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, суд акцентує увагу на положеннях частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

А відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У ході судового розгляду справи доведено, що позивач - громадянин ОСОБА_1 Амірасланов Телман є таким, що притягувався до кримінальної відповідальності, однак у заяві від 11.01.2017 про надання дозволу на імміграцію в Україну не повідомив УДМС України в Полтавській області про відповідні обставини.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно відмовив позивачу у наданні дозволу на імміграцію в Україну.

А відтак, підстави для скасування спірного рішення та задоволення позову - відсутні.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову громадянина ОСОБА_1 Амірасланова Телмана повністю.

Підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись статтями 2, 7-11, 69-71, 86, 94, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Амірасланова Телмана до управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Амірасланов Фахрад про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.О. Кукоба