Справа № 826/849/16
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року м. Київ К/800/369/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Єрьоміна А.В., Стрелець Т. Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Тернопільській області про визнання дій протиправними та скасування рішення, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 червня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

У січні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дієса» (далі - ТОВ «Дієса», Позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Тернопільській області (далі - Інспекція, Відповідач) про визнання дій протиправними та скасування рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Тернопільській області за скаргою споживача від 19 жовтня 2015 року № 125 проведено позапланову перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів магазину «Ельдорадо» Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса», розташованого за адресою: місто Тернопіль, вулиця Перля, 3.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 13 листопада 2015 року № 000033, в якому зазначено, що товариством з обмеженою відповідальністю «Дієса» порушено частину першу статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» та пункт 34 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Мінекономіки від 19 квітня 2007 року № 104, оскільки товариство не розірвало договір купівлі-продажу та не повернуло кошти за сплачений товар та/або не замінило товар з недоліками на такий же товар іншої марки (марки, артикулу, модифікації) належної якості.

Також у акті викладено припис, яким зобов'язано позивача усунути порушення прав споживача шляхом розірвання договору та повернення коштів за товар або замінити товар на такий же товар іншої марки відповідно до вимог споживача.

На підставі викладеного, 03 грудня 2015 року Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Тернопільській області прийнято постанову № 033 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів», якою за відмову споживачу в реалізації його прав, встановлених частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» штраф у розмірі 78 639,00 гривень.

Вважаючи дії з проведення вказаної перевірки та безпосередньо вказану постанову протиправними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив:

- визнати дії посадових осіб Інспекції з питань захисту прав споживачів у Тернопільській області при проведенні позапланової перевірки в магазині ТОВ «Дієса» за адресою: місто Тернопіль, вулиця Перля, 3, по внесенню недостовірних даних до акту перевірки від 13 листопада 2015 року №000033 та винесенню, на підставі вказаних недостовірних даних, постанови від 03 грудня 2015 року № 033 протиправними;

- скасувати постанову про накладення штрафних санкцій від 03 грудня 2013 року № 033.

Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 2 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року, в задоволенні позовних вимог відмовив в повному обсязі.

У касаційній скарзі представник ТОВ «Дієса», посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за відмову споживачу в реалізації його прав, установлених частиною першою статті 8, частиною першою статті 9 і частиною третьою статті 10 цього Закону, - у десятикратному розмірі вартості продукції виходячи з цін, що діяли на час придбання цієї продукції, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами частини першої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Пунктом 15 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Істотним недоліком є недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (пункт 12 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Положеннями частини п'ятої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.

Доставка великогабаритних товарів і товарів вагою понад п'ять кілограмів продавцю, виробнику (підприємству, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) та їх повернення споживачеві здійснюються за рахунок продавця, виробника (підприємства, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті).

За наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін.

У разі відсутності товару вимога споживача про його заміну підлягає задоволенню у двомісячний строк з моменту подання відповідної заяви. Якщо задовольнити вимогу споживача про заміну товару в установлений строк неможливо, споживач вправі на свій вибір пред'явити продавцю, виробнику (підприємству, що виконує їх функції) інші вимоги, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 цієї статті (частина 6 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Згідно частини сьомої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», під час заміни товару з недоліками на товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) належної якості, ціна на який змінилася, перерахунок вартості не провадиться.

Під час заміни товару з недоліками на такий же товар іншої марки (моделі, артикулу, модифікації) належної якості перерахунок вартості товару з недоліками у разі підвищення ціни провадиться виходячи з його вартості на час обміну, а в разі зниження ціни - виходячи з вартості на час купівлі.

При розірванні договору розрахунки із споживачем у разі підвищення ціни на товар провадяться виходячи з його вартості на час пред'явлення відповідної вимоги, а в разі зниження ціни - виходячи з вартості товару на час купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.

Як вбачається з матеріалів справи, і ці обставини встановлені судами попередніх інстанцій, споживач ОСОБА_1 18 червня 2013 року придбав в магазині «Ельдорадо» за адресою: м.Тернопіль, вул. Перля, 3, холодильник SHARP SJ PT690RS вартістю 7 863,90 гривень неналежної якості, оскільки протягом гарантійного терміну сталася поломка, яка не підлягає ремонту, що підтверджується актом технічного огляду від 10 вересня 2015 року № 91125.

Тому споживач звернувся 16 вересня 2015 року до позивача з проханням обміняти холодильник на аналогічний або рівноцінний по характеристиках їхньої моделі.

Позивач листом від 05 жовтня 2015 року повідомив споживача про відсутність холодильника SHARP SJ PT690RS в наявності та неможливість його заміни, та виявив готовність: обміняти товар на аналогічний без доплати, якщо він є в наявності; повернути сплачені за товар кошти придбаного товару; обміняти на інший товар з доплатою.

З урахуванням вказаного, споживач листом від 20 жовтня 2015 року звернувся до позивача із заявою про повернення йому вартості товару у розмірі 25 600,00 гривень, або надання іншого товару з наявного асортименту з перерахунком вартості.

Листом від 30 жовтня 2015 року відповідач повідомив споживача про свою готовність обміняти на аналогічний товар з доплатою або повернути сплачені за товар кошти придбаного товару.

Споживач листом від 08 грудня 2015 року повідомив ТОВ «Дієса» про готовність прийняти кошти у розмірі 25 600 гривень вартості товару або обміняти холодильник на інший без знижок і доплат.

ТОВ «Дієса» не погодилось з такою пропозицією та листами від 04 грудня 2015 року та 16 грудня 2015 року підтвердило свою попередню позицію щодо врегулювання спірної ситуації.

Крім того, Позивачем запропоновано повернути кошти згідно з чеком у розмірі 7 863,90 гривень, що не відповідає положенням частини сьомої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме при розірванні договору розрахунки із споживачем у разі підвищення ціни на товар провадяться виходячи з його вартості на час пред'явлення відповідної вимоги, а в разі зниження ціни - виходячи з вартості товару на час купівлі.

Законом України «Про захист прав споживачів», як й іншими актами законодавства України, прямо не визначено, яким чином має визначатися ціна товару на час пред'явлення вимоги про його повернення у випадку розірвання договору купівлі-продажу, але це не означає, що її неможливо визначити за відсутності у продавця такого самого/аналогічного товару.

Законодавство України передбачає випадки визначення ціни товару, виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари.

Згідно частиною четвертої статті 632 Цивільного кодексу України, передбачена можливість визначення ціни у договорі визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору, якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов.

З огляду на положення статті 2 Закону України «Про захист прав споживачів», за якими законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів, а також частини другої статті 8 Цивільного кодексу України, у відповідності до якої у разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права), суд першої інстанції посилається на те, що між споживачем та продавцем у межах спірних правовідносин можливо застосовувати, передбачений частиною четвертою статті 632 Цивільного кодексу України, спосіб визначення ціни товару на час пред'явлення вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, споживач заявив вимогу про повернення 25 600,00 гривень, визначеної у відповідності до рахунку-фактури іншого суб'єкта господарювання, який станом на 20 жовтня 2015 року мав у продажу холодильник SHARP SJ PT690RS за ціною 25 600,00 гривень.

Якщо Позивач як продавець не згодний з зазначеною споживачем ціною товару, він може запропонувати іншу, з огляду на наявну інформацію про ціну товару на ринку.

Суди встановили, що Позивач не вжив жодних заходів щодо встановлення ринкової ціни аналогічного товару станом на дату звернення споживача, не пропонував споживачу інші варіанти ціни з урахуванням загальнодоступної інформацію про ціни інших продавців тощо.

За таких обставин, посилання Позивача на неврахування при перевірці факту відмови споживача від повернення первісно сплаченої ціни та невнесення цієї інформації до акту перевірки не можуть бути підставою для визнання дій Відповідача протиправними, оскільки ТОВ «Дієса» порушено положення частини першої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», з огляду на відмову розглядати будь-які інші варіанти вартості товару, крім первісно сплаченої ціни.

Невчинення дій чи небажання вчинення дій продавця щодо встановлення ціни товару на день пред'явлення вимоги не звільняє Позивача від виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» та від відповідальності, встановленої законом, за таке невиконання.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про правомірність оскаржуваних дій та постанови суб'єкта владних повноважень, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 червня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді А.В. Єрьомін

Т. Г. Стрелець