Справа № 809/775/17
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2017 р. Справа № 809/775/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Григорука О.Б.,

при секретарі Назарук В.М.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем протиправно не прийнято рішення за результатами розгляду заяви про реєстрацію статуту Незалежної євангельської релігійної громади "Реформаторська Церква Святої Трійці" м. Івано-Франківськ поданої 26.12.2016, у порядку, передбаченому Законом України "Про свободу совісті та релігійні організації".

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача щодо задоволення позову заперечив з мотивів, викладених у письмовому запереченні та доповненні до заперечення (а.с.30-31, 45-46). В обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що відповідач діяв в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений нормами діючого законодавства. У задоволені позову просив відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, згідно штампу опису вкладення цінного листа, 26.12.2016 повторно звернулися до Івано-Франківської обласної державної адміністрації з заявою про реєстрацію статуту Незалежної євангельської релігійної громади "Реформаторська Церква Святої Трійці" м. Івано-Франківськ, при цьому, подавши ряд документів, а саме: копії вказаного статуту, примірники протоколів загальних зборів №№1, 2, 3, нотаріально засвідчену заяву засновників релігійної громади, нотаріально засвідчену заяву про використання домашньої адреси в якості юридичної адреси релігійної громади та їх копії, копії свідоцтва про право власності на квартиру (а.с.5, 32-37, 58).

За результатами розгляду вказаної заяви про реєстрацію статуту, 17.03.2017 Івано-Франківською обласною державною адміністрацією було повернуто позивачу подані ним документи та посилаючись на статтю 12 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" повідомлено що пункти статуту релігійної громади не відповідають підпункту 133.4.1 пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, при цьому та вказано, що при підготовці документів релігійної громади відповідач просить врахувати висновок виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради щодо реєстрації даного статуту (а.с.6, 39).

Слід зазначити, що Івано-Франківським окружним адміністративним судом було надано юридичну оцінку застосуванню підпункту 133.4.1 пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України до даних правовідносин у постанові суду від 11.11.2016 у справі №809/1307/16, яка набрала законної сили 21.02.2017 (а.с.50-57).

Згідно статті 2 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації", в Україні усі правовідносини, пов'язані із свободою совісті і діяльністю релігійних організацій, регулюються законодавством України. Законодавство України про свободу совісті та релігійні організації складається з цього Закону та інших законодавчих актів України, виданих відповідно до нього.

Завданнями Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" серед встановленого статтею 1 цього Закону є визначення обов'язків держави щодо релігійних організацій.

У відповідності до абзацу першого статті 12 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" статут (положення) релігійної організації, який відповідно до цивільного законодавства визначає її правоздатність, підлягає реєстрації у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону.

Статтею 14 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" визначено, що для реєстрації статуту (положення) релігійної громади громадяни в кількості не менше десяти чоловік, які утворили її і досягли 18-річного віку, подають заяву та статут (положення) на реєстрацію до обласної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а в Автономній Республіці Крим - до ОСОБА_7 міністрів Автономної Республіки Крим.

Релігійні центри, управління, монастирі, релігійні братства, місії та духовні навчальні заклади подають на реєстрацію статут (положення) до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері релігії.

Орган, який здійснює реєстрацію, в місячний термін розглядає заяву, статут (положення) релігійної організації, приймає відповідне рішення і не пізніш як у десятиденний термін письмово повідомляє про нього заявникам.

У необхідних випадках орган, який здійснює реєстрацію статутів (положень) релігійних організацій, може зажадати висновок місцевої державної адміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, а також спеціалістів. У цьому разі рішення про реєстрацію статутів (положень) релігійних організацій приймається у тримісячний термін.

Однак, відповідач за результатами розгляду заяви про реєстрацію статуту Незалежної євангельської релігійної громади "Реформаторська Церква Святої Трійці" м. Івано-Франківськ поданої 26.12.2016, 17.03.2017 повернув позивачу подані ним документи, при цьому станом на момент розгляду даної справи не надав суду доказів прийняття рішення, а отже протиправно допустив бездіяльність, оскільки не прийняв відповідне рішення у тримісячний термін, встановлений Законом України "Про свободу совісті та релігійні організації", зокрема частиною четвертою статті 14 цього Закону.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, оскільки відповідач не діяв у порядку, передбаченому Законом України "Про свободу совісті та релігійні організації", то адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підтвердження понесених судових витрат позивачем подано суду квитанцію про сплату судового збору в розмірі 640,00 грн. №17762125 від 29.05.2017 (а.с.14, 59) та квитанцію про сплату витрат на правову допомогу в цій справі у розмірі 3000,00 грн. №ПН2745 від 26.06.2017 (а.с.44).

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід присудити здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень.

Отже, з врахуванням вищезазначеного, слід стягнути з Івано-Франківської обласної державної адміністрації, за рахунок її бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 640,00 грн.

При цьому, перевіряючи документи, надані позивачем для підтвердження здійснення судових витрат на правову допомогу, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Зокрема, відповідно до вимог статті 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу в адміністративних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Слід зазначити, що згідно абзацу 4 статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік з 01.01.2017 встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1600,00 грн.

Судом встановлено, що на час прийняття рішення загальна тривалість судових засідань у яких приймав участь представник позивача ОСОБА_1, в якості фахівця в галузі права (а.с.22, 28), становить 1 годину, що відображено в журналах судових засідань (а.с.23, 40-41, 47-48, 60-61), при цьому, окремих процесуальних дій поза судовим засіданням під час розгляду даної справи судом не вчинялось, заяв про ознайомлення з матеріалами справи представник позивач не подавав.

Отже, на підставі вищевикладеного, враховуючи час участі представника позивача в судових засіданнях по даній справі та встановлений законом граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу в адміністративних справах, суд приходить до висновку, що слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 частину сплачених судових витрат на правову допомогу в розмірі 640,00 грн.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Івано-Франківської обласної державної адміністрації щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви про реєстрацію статуту Незалежної євангельської релігійної громади "Реформаторська Церква Святої Трійці м. Івано-Франківська" поданої 26.12.2016, у порядку, передбаченому Законом України "Про свободу совісті та релігійні організації".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської обласної державної адміністрації (код 20567921) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) сплачений судовий збір у розмірі 640,00 (шістсот сорок) грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської обласної державної адміністрації (код 20567921) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) частину сплачених судових витрат на правову допомогу у розмірі 640,00 (шістсот сорок) грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Григорук О.Б.

Постанова складена в повному обсязі 14.07.2017.