Справа № 821/246/17
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/246/17

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Запорожана Д.В., Романішина В.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції в м. Херсоні Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що ОСОБА_1, проходив службу в Національній поліції. Наказом начальника ДПП №4551 від 05.12.2016 р. позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби з Національній поліції за вчинення дисциплінарного проступку. Вказаний наказ позивач вважає протиправним у зв'язку з тим, що з 01.05.2016р. по 01.09.2016р. він був відсутній на службі з поважних причин.

Пояснив, що 29.04.2016р. керівництвом УПП у м. Херсоні ДПП, йому оголошено наказ від 08.04.2016р. про звільнення за порушення трудової дисципліни, з яким позивач ознайомився 29.04.2016р. З 29.04.2016р. ОСОБА_1 не допущено до виконання службових обов'язків, у зв'язку із чим позивач здав начальнику відділу кадрів УПП у м. Херсоні ДПП жетон з індивідуальним особистим номером, службове посвідчення та картку- замісник табельної зброї, спецодяг та спецзасоби.

Після звільнення ОСОБА_1 виїхав на заробітки до Польщі. На протязі всього часу перебування у Польщі позивачу надходили смс-повідомлення з АТ "Державний ощадний банк України" про надходження заробітної плати.

Після повернення, ОСОБА_1 з'ясував, що його не звільнено із займаної посади, а відповідний наказ у ДПП, з яким його було ознайомлено - відсутній.

З 04.09.2016р. по 11.11.2016р. ОСОБА_1 допущено до виконання службових обов'язків без спецзасобів, службового посвідчення та жетону з індивідуальним номером. У жовтні 2016р. Позивачу видано спецодяг (службове посвідчення, жетон та спецзасоби не видані взагалі).

Позивач вважав, що службове розслідування щодо факту його відсутності на службі в період з 01.05.2016р. по 01.09.2016р. проведено поверхово, висновок про неповажність причин відсутності є неправомірним, а наказ про звільнення, в основу якого покладено вказаний висновок, є протиправним.

Також зазначав, що службове розслідування було призначено з порушенням строку.

На підставі вказаного позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції №4551 від 05.12.2016р. в частині притягнення ОСОБА_1, до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції;

- поновити позивача на посаді поліцейського 4-ї роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції з 06.12.2016р.;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з грудня 2016р. по день прийняття рішення;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на його користь невиплачену суму грошового забезпечення за період з вересня 2016р. по грудень 2016р.;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на його користь моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.

- допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення позивача на посаді поліцейського 4-ї роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції з 06.12.2016р., стягнення з Департаменту патрульної поліції грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та невиплачену суму грошового забезпечення за один місяць;

- стягнути з відповідача витрати на правову допомогу.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у звязку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує увагу на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуємого судового рішення:

- службове розслідування було призначено з порушенням строку.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 з 06.02.2016 року проходив службу в Управлінні патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції на посаді патрульного поліцейського.

На підставі висновку службового розслідування наказом Департаменту патрульної поліції "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 08.04.2016 № 526 на поліцейського роти № 4 батальйону УПП у м. Херсоні ДПП ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції у зв'язку з допущенням позивачем порушення службової дисципліни, що виразилось у появі на службі в стані алкогольного сп'яніння.

29 квітня 2016 року заступником начальника ПП у м. Херсоні ДПП ОСОБА_2 ознайомлено позивача з вказаним наказом та передано вказаний наказ до сектору кадрового забезпечення УПП у м. Херсоні ДПП.

Надалі ОСОБА_1 здав до сектору кадрового забезпечення УПП у м. Херсоні нагрудний знак з індивідуальним особистим номером, службове посвідчення, картку-замісник форми № 18, однострій та спеціальні засоби. Трудова книжка з відповідними записами позивачу повернута не була.

З 27.06.2016 р. по 27.08.2016 р. ОСОБА_1 перебував за межами України.

05 вересня 2016 року позивач звернувся до начальника Управління патрульної поліції у м. Херсоні із рапортом, відповідно до якого просив допустити його до виконання обов'язків патрульного Управління патрульної поліції у м. Херсоні та надання розпорядження на видачу спецодягу, жетону, посвідчення та спецзасобів.

06 вересня 2016 року Управлінням патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції складено акт про відсутність на службі, яким зафіксовано відсутність без поважних причин на службі ОСОБА_1 у період з 01 травня по 08:00 год. 05 вересня 2016 року.

На підставі наказу Департаменту патрульної поліції "Про призначення службового розслідування" від 26.09.2016 р. № 3091 призначено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни при оформленні звільнення зі служби в Національній поліції поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_1, за результатами якого складено висновок від 22 листопада 2016 року, затверджений начальником Департаменту патрульної поліції від 23 листопада 2016 року.

Зазначеним службовим розслідуванням встановлено, що після ознайомлення поліцейського роти № 4 батальйону УПП у м. Херсоні ДПП капрала поліції ОСОБА_1 з наказом ДПП від 08.04.2016 № 526, всі матеріали було передано до сектору кадрового забезпечення УПП у м. Херсоні ДПП, а саме капітану поліції ОСОБА_3, з вини якої без поважних причин наказ не було виконано та фактично поліцейський роти № 4 батальйону УПП у м. Херсоні ДПП капрал поліції ОСОБА_1 не був звільнений зі служби в Національній поліції.

Пунктом 7 висновку службового розслідування вирішено за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні пункту 1 частини 1 статті 7 Дисциплінарного Статуту пунктів 1, 2, 6 частини 1 статті 18, пункту 1 частини 1 статті 12 Дисциплінарного Статуту, пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію", на підставі пункту 8 частини 1 статті 12 Дисциплінарного Статуту, пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейського роти № 4 батальйону УПП у м. Херсоні ДПП капрала поліції ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ прийнято з урахуванням характеру проступку, обставин за яких його було вчинено, наслідки такого проступку, тобто дотримано вимоги статті 14 Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, Закону України "Про Національну поліцію".

Так, Законом України "Про Національну поліцію" утворено Національну поліцію України - центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Законом України "Про Національну поліцію" визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

За змістом статті 3 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

На підставі частини 1 статті 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

За правилами пунктів 1, 2, 6 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов'язаний:

- неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

- інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного Статуту Національної поліції України.

Частиною 2 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

За змістом абзацу 1, статті 18 Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року N 3460-IV (далі по тексту - Дисциплінарний статут), дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

В ході судового розгляду встановлено, що Департаментом патрульної поліції 08 квітня 2016 року прийнято наказ № 526 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" щодо ОСОБА_1 Водночас, наказ по особовому складу щодо звільнення ОСОБА_1 відповідачем не приймався.

Отже, наказ Департаменту патрульної поліції від 08.04.2016 № 526 не було реалізовано.

Таким чином доводи позивача, що його неправомірно притягнено до дисциплінарної відповідальності відхиляються, оскільки він був відсутній на службі в період з 01 травня по 01 вересня 2016 року з поважних причин, оскільки фактично ОСОБА_1 у вказаний період не було звільнено та на службі він у вказаний період не перебував.

На підставі статті 12 Дисциплінарного статуту ОВС на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх прав.

Відповідно до абзаців 9, 10, 15 статті 14 Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що за кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Згідно пункту 12 статті 14 Дисциплінарного Статуту встановлено, що у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

Таким чином, оскаржуваний наказ прийнято з урахуванням характеру проступку, обставин за яких його було вчинено, наслідки такого проступку, тобто дотримано вимоги статті 14 Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України.

Отже, відповідачем обґрунтовано прийнято наказ № 4551 від 05.12.2016 в частині притягнення ОСОБА_1Ю, до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції.

Позовні вимоги про поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення є похідними та також задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стосовно доводів апелянта про порушення строків призначення службового розслідування та строків накладення дисциплінарного стягнення суд зазначає, що порядок накладання дисциплінарних стягнень визначено статтею 14 Дисциплінарного Статуту.

За змістом абзаців 1, 2 статті 14 Дисциплінарного Статуту, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Отже, службове розслідування в органах внутрішніх справ - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об'єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв'язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов'язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника ОВС і його ставлення до вчиненого.

Позивач звернувся із рапортом до начальника УПП у м. Херсоні 05 вересня 2016 року щодо допущення його до виконання обов'язків.

Службове розслідування призначено на підставі наказу від 26 вересня 2016 року № 3091 "Про призначення службового розслідування".

Таким чином, строк щодо призначення службового розслідування не порушено.

Згідно статті 16 Дисциплінарного Статуту, дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В ході судового розгляду встановлено, що т.в.о старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління моніторингу та аналітичного забезпечення Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_4 було адресовано начальнику Департаменту патрульної поліції підполковнику поліції ОСОБА_5 доповідну записку від 21.10.2016 року "Про продовження строку проведення службового розслідування", відповідно до якого на підставі п.5.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС від 12.03.2013 року № 230 службове розслідування з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни при оформленні звільнення зі служби в Національній поліції поліцейського роті № 4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Херсоні Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_1 було продовжено на один місяць.

Оскільки службове розслідування розпочато 26.09.2016 року, завершене 23.11.2016 року. При цьому, наказ щодо позивача "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" № 4551 виданий 05.12.2016 року, тобто строки щодо проведення службового розслідування та притягнення до дисциплінарної відповідальності не порушено.

Інші доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року у справі № 821/246/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: В.Л. Романішин