Справа № 607/9199/16-а
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

07 липня 2017 року м. Київ К/800/22981/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дії неправомірними та зобов"язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

22 серпня 2016 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання протиправними дій Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», з розрахунку 80 відсотків заробітку та зобов'язання Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести перерахунок його пенсії з 07 вересня 2010 року, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», з розрахунку 80 відсотків заробітку, з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати за період з 01 липня 2008 року по 01 липня 2010 року згідно довідки Управління житлово-комунального господарства Тернопільської обласної державної адміністрації від 28 липня 2016 року за № 426/02-10 із збереженням базового місяця для обчислення індексації пенсії до проведення такого перерахунку; зобов'язання Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у вигляді пенсії відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , призначеної відповідно до Закону України "Про державну службу", з розрахунку 80 відсотків заробітку з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб та суми індексації заробітної плати - неправомірними. Зобов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01 серпня 2016 року з розрахунку 80 відсотків заробітку з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати за період з 01 липня 2008 року по 01 липня 2010 року відповідно до довідки №426/02-10 виданої 28 липня 2016 року Управлінням житлово-комунального господарства Тернопільської обласної державної адміністрації із збереженням базового місяця для обчислення індексації пенсії до проведення такого перерахунку та зобов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у вигляді пенсії відповідно до ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати". В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги суди виходили з наступного.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною першою статті 1 Закону № 108/95-ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, аналізуючи положення статті 37 Закону № 3723-XII, статті 41 Закону № 1058-IV та статті 66 Закону № 1788-XII, суди дійшли висновку, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

У касаційній скарзі Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що допомога на оздоровлення, матеріальна допомога, грошові винагороди та суми індексації не відносяться до інших надбавок, тому вони не враховуються до заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсії державного службовця

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставини, які зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судами попередніх інстанцій з наданням їм належної правової оцінки. Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що судами неправильно застосовано норми матеріального або процесуального права.

Крім того, аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України у постановах від 28 травня 2013 року у справі № 21-94а13, від 04 березня 2014 року у справі №21-3а14, від 10 березня 2015 року № 21-70а15.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дії неправомірними та зобов"язання вчинити дії.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя М.М. Заїка