Справа № 562/1630/15-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року м. Київ К/800/4320/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Заїки М.М., Мойсюка М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області, третя особа - Здолбунівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області, третя особа - Здолбунівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС України в Рівненській області , в якому просила:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області щодо необґрунтованої зміни базового місяця з жовтня 2009 року на березень 2014 року для проведення індексації її пенсії під час виконання судового рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 червня 2014 року по справі № 562/825/14-а, зупинення виконання з 24 серпня 2014 року постанови Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 червня 2014 року по справі № 562/825/14-а;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області продовжити нарахування та виплату ОСОБА_4 сум індексації пенсії з березня 2014 року з урахуванням раніше нарахованих та сплачених сум, рахуючи базовим місяцем нарахування індексації жовтень 2009 року відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ та пункту 10 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області поновити виконання постанови Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 червня 2014 року по справі № 562/825/14-а, починаючи з 24 серпня 2014 року.

В обґрунтування позову зазначила, що під час здійснення перерахунку її пенсії на виконання постанови Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 червня 2014 року по справі № 562/825/14-а відповідачем неправомірно змінено базовий місяць для проведення індексації пенсії з жовтня 2009 року на березень 2014 року та обмежено виконання рішення суду у часі по 23 серпня 2014 року.

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2016 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області щодо зміни базового місця з жовтня 2009 року на березень 2014 року для проведення індексації пенсії ОСОБА_4 під час виконання постанови Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 червня 2014 року. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області здійснити нарахування та виплату сум індексації пенсії ОСОБА_4 при виконанні постанови Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 червня 2014 року, рахуючи базовим місяцем нарахування індексації жовтень 2009 року відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та з урахуванням раніше нарахованих і сплачених сум пенсії, починаючи з 01 березня 2014 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове судове рішення у цій частині, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування доводів касаційної скарги вказує, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області щодо припинення виконання постанови Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 червня 2014 року та щодо зобов'язання відповідача поновити виконання вказаного судового рішення, судами першої та апеляційної інстанції було порушено вимоги статті 129 Конституції України та статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 працювала на посаді начальника відділу Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції в Рівненській області та з 05 травня 2004 року їй призначено пенсію за віком як державному службовцю згідно Закону України «Про державну службу».

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 червня 2014 року по справі № 562/825/14-а, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2014 року, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 згідно Закону України «Про державну службу» відповідно до довідки Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області №69/05-26 від 10 лютого 2014 року з урахуванням посадового окладу у розмірі 1340 грн., винагороди за вислугу років у розмірі 40% в сумі 584 грн., матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення в сумі 6681,40 грн. і надбавки за високі досягнення у праці у розмірі 1022 грн., починаючи з 01 березня 2014 року.

08 вересня 2014 року на виконання постанови Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 червня 2014 року ОСОБА_4 видано виконавчий лист, на підставі якого 12 вересня 2014 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області Черпаком М.Л. відкрито виконавче провадження ВП № 44712634.

Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області своїм листом від 10 червня 2015 року № М - 42 повідомило ОСОБА_4, що на виконання постанови Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 червня 2014 року по справі № 562/825/14-а було проведено перерахунок її пенсії відповідно до довідки Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області №69/05-26 від 10 лютого 2014 року, починаючи з 01 березня 2014 року по 23 серпня 2014 року (до дати набрання законної сили ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду). Доплату за судовим рішенням в сумі 3065,79 грн. виплачено у квітні 2015 року.

Також позивачу повідомлено, що до перерахунку пенсії за рішенням суду для проведення індексації пенсії був встановлений базовий місяць «жовтень 2009 року», а після перерахунку у зв'язку з підвищенням з 01 березня 2014 року розміру її пенсії - «березень 2014 року».

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що дії відповідача стосовно зміни базового місця з жовтня 2009 року на березень 2014 року для проведення індексації пенсії ОСОБА_4 під час виконання постанови Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 червня 2014 року є протиправними, оскільки розмір пенсії позивача внаслідок виконання вказаного рішення суду не є таким, що підвищився внаслідок дії загальних чинників, оскільки підлягав виплаті при призначенні позивачу пенсії, але внаслідок протиправних дій відповідача не був нарахований та виплачений у належному розмірі.

Щодо решти позовних вимог суди дійшли висновку про їх безпідставність, оскільки актом зустрічної перевірки № 387 від 23 вересня 2014 року встановлено, що дані довідки № 69/05-26 від 10 лютого 2014 року в частині включення матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань не відповідають фактичним виплатам працівника на відповідній посаді за лютий місяць, у зв'язку з чим рекомендовано видати позивачу нову довідку. У той же час, дії Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області щодо визнання недійсною довідки № 69/05-26 від 10 лютого 2014 року та проведеного перерахунку пенсії позивачем у встановленому законом порядку не оскаржувалися.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року №1282-XII (далі - Закон №1282-XII).

Відповідно до статті 1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею ж 2 цього Закону визначено, що пенсія є об'єктом індексації грошових доходів населення. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно статті 4 Закону №1282-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, вказаною нормою передбачено підстави, за яких проводиться індексація, а також розмір грошового доходу, який підлягає індексації.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок №1078).

Згідно з пунктом 2 цього Порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачується замість пенсії.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 (в редакції, чинній на час здійснення перерахунку пенсії) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

У разі коли підвищення розмірів мінімальних соціальних гарантій, зазначених в абзаці першому цього пункту, не супроводжується зростанням грошових доходів громадян, передбачених пунктом 2 цього Порядку, грошові доходи індексуються на загальних підставах відповідно до пунктів 1-1 і 4 цього Порядку.

Отже, здійснення пенсійним органом перерахунку пенсії на виконання рішення суду, не може слугувати підставою для здійснення нового нарахування споживчих цін для проведення індексації у зв'язку із зростанням доходів громадян, без перегляду їх мінімального розміру, оскільки фактично збільшення доходів позивача в контексті приписів законодавства про порядок підвищення пенсійного забезпечення та індексацію доходів громадян не відбулось.

Перерахунок пенсії на підставі постанови Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 червня 2014 року по справі № 562/825/14-а є відновленням порушеного права позивача на отримання належної виплати в розмірі, встановленому Законом, та не може бути підставою для здійснення нової індексації із застосуванням нового рівня споживчих цін та відповідно для встановлення нового базового місяця.

Виходячи зі змісту наведених правових норм, вірним є висновок судів першої та апеляційної інстанцій, що перерахований на виконання рішення суду розмір пенсії не є таким, що підвищився внаслідок дії загальних чинників. Нарахований за рішенням суду розмір пенсії позивачки є таким, що підлягав виплаті при призначенні пенсії, але внаслідок протиправних дій відповідача не був нарахований та виплачений в належному розмірі.

Що стосується позовних вимог про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області поновити виконання постанови Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 червня 2014 року, колегія суддів зазначає наступне.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, Управлінням Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області в ході проведення зустрічної перевірки правильності нарахування заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії ОСОБА_4 відповідно до Закону України «Про державну службу», результати якої оформлено актом № 387 від 23 вересня 2014 року, встановлено, що викладені у довідці № 69/05-26 від 10 лютого 2014 року, на підставі якої було перераховано пенсію ОСОБА_4, відомості в частині включення матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань не відповідають фактичним виплатам працівника на відповідній посаді за лютий місяць, тому рекомендовано видати ОСОБА_4 нову довідку.

У листі від 24 вересня 2014 року № 4820/05-37 Здолбунівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Рівненській області зазначила про недійсність відомостей, які викладені у довідці № 69/05-26 від 10 лютого 2014 року, та надала Управлінню Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області довідку №100/17-07-05-26 від 24 вересня 2014 року, у якій розмір матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань не зазначено.

Листом від 23 січня 2015 року № 315/17-07-05-37 Здолбунівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Рівненській області повідомила Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області, що на виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2014 року податкова інспекція відкликає свій лист від 24 вересня 2014 року № 4820/05-37 та просила довідку від 10 лютого 2014 року вважати недійсною.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

З урахуванням вимог статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Управлінням Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області було припинено виплату пенсії ОСОБА_4, призначеної на підставі недостовірних відомостей та 17 березня 2015 року проведено перерахунок пенсії позивача, під час якого взято до уваги суми заробітної плати, зазначені у довідці від 28 березня 2008 року, яка міститься у матеріалах пенсійної справи та не відкликалася страхувальником.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами виникли з приводу виконання постанови Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 червня 2014 року по справі № 562/825/14-а.

Тобто, звертаючись до Здолбунівського районного суду Рівненської області з позовними вимогами щодо зобов'язання відповідача поновити виконання постанови Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 червня 2014 року, позивач порушила питання, що стосуються здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі.

За змістом положень частини 9 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду. Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною другою статті 162 цього Кодексу (частина 10 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судових рішень, порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звернутись до суду в порядку, визначеному статтею 267 Кодексу адміністративного судочинства України, в рамках справи, де його права були поновлені, а не пред'являти новий адміністративний позов про зобов'язання поновити виконання рішення суду.

З врахуванням зазначених норм процесуального закону та встановлених під час судового розгляду справи обставин, суди дійшли обгрунтованого висновку, що вимога позивача про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області поновити виконання постанови Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 червня 2014 року по справі № 562/825/14-а, починаючи з 24 серпня 2014 року, задоволенню не підлягає.

Доводи касаційної скарги про незаконність судових рішень, порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками судів, є безпідставними, не ґрунтуються на законі та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.Л. Іваненко

Судді: М.М. Заїка

М.І. Мойсюк