Справа № 591/4104/16-а
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2017 р.Справа № 591/4104/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: П`янової Я.В.
Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.
за участю секретаря судового засідання Городової А.О. Касян В. Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 20.04.2017р. по справі № 591/4104/16-а
за позовом ОСОБА_1
до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області
про визнання незаконним рішення про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач), звернувся до суду з позовом до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі - відповідач, Сумське об`єднане УПФУ Сумської області), в якому просив: визнати незаконним рішення від 22.06.2016 року Сумського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Сумської області про відмову в призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за віком з урахуванням статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов`язати Сумське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Сумської області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з урахуванням статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з дати досягнення ОСОБА_1 50-ти річного віку, а саме з 10 травня 2016 року.
Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 20.04.2017 р. позовні вимоги задоволено частково.
Скасовано рішення Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області № 3635 від 22.06.2016 року "Про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Зобов`язано Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області переглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії та прийняти відповідне рішення у відповідності до вимог ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
В іншій частині позову відмовлено.
Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також на доводи та обставини, викладені в апеляційній скарзі.
Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також зазначив, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим просить залишити вимоги апеляційної скарги без задоволення.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 04.07.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Сумському об`єднаному УПФУ Сумської області. 09.03.2016 року йому виповнилося 50 років. Після досягнення 50 років позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки в період з 25.10.1984 року по 28.11.1986 року він проходив дійсну строкову військову службу у радянській армії в військовій частині № 222013, що дислокувалась у м. Бобруйськ у Білоруській РСР; у період часу з 03.05.1986 року по 03.05.1986 року в складі сформованої зведеної роти він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції у вигляді виконання робіт по створенню 30-ти кілометрової зони відчуження в населених пунктах Довдяди, Угли, Гдень, Дроньки, Молочки, Борщовка, Радин. Зведена рота повернулась по місцю дислокації у м. Бобруйськ 07.05.1986 року. ОСОБА_1 має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії та надав відповідачу необхідні документи.
Листом № 5390/04-17 від 29.06.2016 року відповідач повідомив, що рішенням від 22.06.2016 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком з урахуванням ст. 55 Закону України Про статусу і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з посиланням на те, що архівна довідка № 4/3589 , видана Центральним архівом Міністерства оборони Республіка Білорусь, не може слугувати підтвердженням його роботи у зоні відчуження (а.с. 12-13, 39).
Не погодившись з такими діями та рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду з цим позовом.
Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує на те, що ані позивачем, ані відповідачем постанова суду в частині позовних вимог, які були залишені без задоволення, в апеляційному порядку оскаржена не була.
Згідно з ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Отже, виходячи з положень вказаної норми законодавства, колегія суддів переглядає постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.
Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування рішення Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області № 3635 від 22.06.2016 року та зобов`язання Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області переглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії та прийняти відповідне рішення у відповідності до вимог ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд першої інстанції виходив з того, що вони є правомірними, обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України від 28.02.1991 року № 796 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до ч.1 ст. 55 Закону Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - 10 років.
Згідно з п. 2 ч. 3 статті 55 зазначеного Закону особи, які постійно проживали або постійно проживають, чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання або роботи, але не більше 6 років.
Особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання або роботи, але не більше 5 років.
При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.91 р. № 106.
Згідно зі ст. 65 Закону № 796-ХІІ документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Потерпілий від Чорнобильської катастрофи.
Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженим Постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ (зі змінами та доповненнями), зокрема, додаються: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, форму якої затверджено Постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 р. № 122; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії за ст. 55 Закону № 796-ХІІ).
Основним документом, що визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження являється довідка ф.122, яка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії.
У разі неможливості подання довідки за формою № 122 для визначення права на призначення пенсії надаються інші (первинні) документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження: первинні документи, що підтверджують періоди перебування в зоні відчуження: довідки про період роботи в зоні, табеля обліку робочого часу за період роботи в зоні, копії відомостей (особових) рахунків на виплату заробітної плати.
Як вбачається з матеріалів справи, в період часу з 25.10.1984 року по 28.11.1986 року позивач проходив дійсну строкову військову службу у радянській армії в військовій частині № 222013, що дислокувалась у м. Бобруйськ у Білоруській РСР. У період часу з 03.05.1986 року по 03.05.1986 року у складі сформованої зведеної роти він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції у вигляді виконання робіт по створенню 30-ти кілометрової зони відчуження в населених пунктах Довдяди, Угли, Гдень, Дроньки, Молочки, Борщовка, Радин. Зведена рота повернулась по місцю дислокації у м. Бобруйськ 07.05.1986 року.
Зазначений факт підтверджується Архівними довідками № 4/3589 від 11.03.2016 року, № 4/6318 від 26.04.2016 року (а.с. 6-9), які містять вичерпну інформацію про перебування позивача в зоні відчуження.
Також до матеріалів справи надано довідку військової частини № 222013 за № 76 (а.с.11), в якій зазначено, що ОСОБА_1 дійсно приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 04 травня 1986р. (наказ №107 від 05.05.1986р.).
Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити на те, що відповідно до ст. 65 Закону № 796-ХІІ документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Потерпілий від Чорнобильської катастрофи.
Отже, єдиним та основним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або Потерпілий від Чорнобильської катастрофи. Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
З огляду на викладене, основним доказом участі позивача в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є дійсне, ніким не оскаржене та не скасоване посвідчення учасника ліквідації (категорія 2), видане на ім`я ОСОБА_1 , яке відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Проте, всупереч наведеним положенням, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність його рішення, що оскаржується.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Сумським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Сумської області не доведено правомірність відмови у призначенні позивачу пенсії, а тому необхідно скасувати рішення Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області № 3635 від 22.06.2016 року "Про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Також, колегія суддів зауважує, що відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
З огляду на вищезазначену норму законодавства, суд наділений правом вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав та інтересів позивача, а тому правомірно зобов`язав Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області переглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії та прийняти відповідне рішення у відповідності до вимог ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Вищезазначене спростовує доводи апеляційної скарги про безпідставне застосування в даному випадку ч. 2 ст. 11 КАС України.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції підтверджує, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення.
Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 20.04.2017р. по справі № 591/4104/16-а залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя П`янова Я.В.
Судді Зеленський В.В. Чалий І.С.
Повний текст ухвали виготовлений 10.07.2017 р.