Справа № 808/1123/17
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2017-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року Справа № 808/1123/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Нестеренко Л.О., при секретарі судового засідання Фесик А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04.05.2017 ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Управління соціального захисту населення Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області (далі - відповідач), в якому позивач просить:

- визнати дії відповідача щодо відмови їй у встановленні статусу та видачі посвідчення інваліда війни протиправним;

- зобовязати відповідача встановити їй статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи, внаслідок захворювання, повязаного з наслідками аварії на ЧАЕС. Крім того, вона зверталася до відповідача з заявою про встановлення їй статусу інваліда війни та видачі посвідчення, однак відповідач відмовив їй у наданні такого статусу та посвідчення.

Позивач через канцелярію суду надала клопотання про розгляд справи без її участі та участі представника. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача через канцелярію суду (вх. № 14573 від 23.05.2017) надав заперечення проти позову в обґрунтування яких зазначив, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи, внаслідок захворювання, повязаного з наслідками аварії на ЧАЕС. Також зазначив, що позивачу було відмовлено у наданні статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення у звязку з тим, що позивачем не було надано документів з інформацією про те, що вона безпосередньо входила до складу формувань Цивільної оборони та у складі таких формувань була направлена на роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Просив суд відмовити у задоволені позовних вимог та проводити судове засідання без участі представника відповідача.

Відповідно до ст.41 КАС України, у звязку із неявкою у судове засідання сторін фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Оскільки, відповідно до ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, та суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є потерпілою від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії та інвалідом ІІ групи.

Експертним висновком від січня 2003 року № 8005, ОСОБА_1 встановлено діагноз гіпертонічна хвороба 3 ст., наслідки перенесеного ішемічного інсульту; правосторонній геміпарез (додаток до наказу МОЗ № 150 від 17.05.97 р. пер. 1 гр. 3 п.7; пер. 1 гр. 3 п.5.2). Висновок: захворювання повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до довідки МСЕК серії АД № 101956, було повторно проведено огляд позивача та встановлена ІІ група інвалідності з 10.02.2009 року безстроково.

27.02.2009 р. позивачу було видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи серія А № 115521, яке дійсне довічно.

Як зазначила позивач в позові, 11.11.2016 року вона звернулася до відповідача із заявою, в якій просила встановити їй статус інваліда війни.

Повідомленням відповідача вих. № 337 від 14.12.2016 про відмову у встановленні статусу інваліда війни за реєстраційним № 337 від 11.11.2016, ОСОБА_1 відмовлено у встановленні статусу "Інвалід війни" на підставі відсутності наказу чи розпорядження штабу Цивільної оборони про залучення її до складу формувань Цивільної оборони. За розпорядженням начальника ЦО Київської області від 19.05.1986 № 52, кожен начальник штабу ЦО на місцях зобовязаний був вести облік особового складу формувань ЦО, які залучались до робіт, по ліквідації наслідків ЧАЕС.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-ХП, до інвалідів війни, крім інших категорій громадян, належать також особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно з Положенням про невоєнізовані формування Цивільної оборони і норми оснащення (табулювання) їх матеріально-технічними засобами, введеного в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР - заступника Міністра оборони СРСР від 06.06.1975 року № 90, "до складу невоєнізованих формувань зараховувались в обовязковому порядку громадяни СРСР, в тому числі чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей … ".

Відповідно до довідки про умови та оплату праці (б/н та без дати видачі довідки), позивач виконувала роботи, повязані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 18.11.1986 року по грудень1986 року.

Крім того, з довідки МСЕК позивачу встановлено 2 групу інвалідності у зв'язку із захворюваннями, пов'язаними з наслідками аварії на ЧАЕС.

Отже, наведені документи є доказом того, що позивач постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи в період відрядження до 30-ти кілометрової зони ЧАЕС, де виконувала роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та отримала інвалідність 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного із Чорнобильською катастрофою.

Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни встановлені Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302.

Згідно з пунктом 2 Положення, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

Пунктом 3 Положення передбачено, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Інвалідам війни (стаття 7 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення інваліда війни - інвалід».

Абзацом 2 пункту 7 Положення встановлено, що «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Також суд зазначає, що відповідно до ст.. 9 Закону України «про Цивільну оборону України» силами цивільної оборони є її війська, спеціалізовані та невоєнізовані формування.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Цивільну оборону України» невоєнізовані формування цивільної оборони створюються в областях, районах, містах Києві та Севастополі, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності і підпорядкування у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 12 Закону України «Про Цивільну оборону України» для забезпечення заходів з цивільної оборони, захисту населення і території від наслідків надзвичайних ситуацій та проведення спеціальних робіт у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, місцевих державних адміністраціях, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності і підпорядкування створюються спеціалізовані служби цивільної оборони: енергетики, захисту сільськогосподарських тварин і рослин, інженерні, комунікаційно-технічні, матеріального забезпечення, медичні, оповіщення і звязку, протипожежні, торгівлі і харчування, технічні, транспортного забезпечення та інші. Для проведення евакуаційних заходів в умовах надзвичайних ситуацій на базі місцевих державних адміністрацій створюються евакуаційні комісії.

У ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС брали участь формування, що створилися в іншому порядку ніж невоєнізовані формування цивільної оборони та направлялися у райони виконання робіт згідно розпорядження керівників відповідних органів, відомств, організацій, установ та підприємств.

Зазначена правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 06.08.2015 у справі № К/800/12449/15 та від 10.02.2016 № К/800/21197/13.

Позивачем не надано доказів щодо залучення її до складу саме формувань Цивільної оборони, що є однією з обовязкових умов для отримання статусу інваліда війни відповідно до п.9 ч.2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Участь позивача в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та встановлення їй у звязку з цим групи інвалідності є підставою для надання пільг та компенсацій, передбачених Законом України «Статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не для встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Суд не розглядає питання щодо розподілу судових витрат відповідно до 94 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, а відповідачем судові витрати понесені не були.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Нестеренко