Справа № 234/1292/17
Суддя: Фоміна Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/1292/17
Провадження № 2-а/234/121/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області, у складі

головуючого судді Фоміної Ю.В.

при секретарі Муратової Д.К.,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача Максюти М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Краматорського міського суду Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про зобов'язання призначити пенсію, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4, в інтересах якої за довіреністю діє ОСОБА_5 завернулась до суду з позовом, у якому просить зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області призначити ОСОБА_4 пенсію за віком з 31.08.2016 року (з дати першого звернення за призначенням пенсії) у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з проведенням індексації та компенсації втрати частини доходів. Позов обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 при віці 66 роців та страховому стажі 32 роки досягла усіх необхідних умов для призначення пенсії за віком, встановлених ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 10 березня 1999 року позивачка виїхала з України на постійне місце проживання до Ізраїлю, де була прийнята на консульський облік в консульському відділенні посольства України в Державі Ізраїль. Перед виїздом за кордон ОСОБА_4 мешкала за адресою: Україна, АДРЕСА_1. Ані до виїзду, ані станом на теперішній час пенсія позивачці не призначалася. 31.082016 року представник позивачки, діючи на підставі належним чином посвідченої та апостильованої довіреності від ОСОБА_4, звернувся особисто безпосередньо до відповідача із особистою заявою ОСОБА_4 про призначення пенсії разом із оригіналами усіх необхідних документів для призначення пенсії. 14.09.2016 року відповідач відмовив у призначенні пенсії ОСОБА_4 на тій підставі, що умовою для отримання пенсії є реєстрація ОСОБА_4 на території України та остання повинна надати паспорт громадянина України, документи, які підтверджують реєстрацію та/або проживання в м. Краматорську. Вищевказані дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії є неправомірними, дискримінаційними та суперечать чинному законодавству, судовій практиці, як національній та і міжнародній.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовну заяву та просили її задовольнити, вважають є всі підстави та умови для призначення ОСОБА_4 пенсії за віком.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечила та пояснила, що УПФУ не відмовляло позивачці у призначенні пенсії, а лише відповіло, що для розгляду цього питання не достатньо документів, а саме позивач не надав документів, які підтверджують громадянство України, документу про місце проживання (реєстрації) в м. Краматорську, документ про присвоєння ідентифікаційного коду. Відповідно до діючого законодавства право на пенсію мають лише громадяни України, іноземці та особи, які перебувають в Україні на законних підставах. Позивачка не надала до Управління таких документів. Крім того, в заяві яка була направлена до Управління від імені позивачки ОСОБА_6, де по батькові зазначено дві літери «Н», в свідоцтві про народження та в трудовій книжці по-батькові зазначено дві букви «М». Вважає, що є необхідність усунути цей недолік шляхом встановлення факту приналежності трудової книжки особі. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясував всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд встановив.

Судом встановлено, що у 1999 році ОСОБА_4 виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, де перебуває на консульському обліку в консульському відділі посольства України в державі Ізраїль, про що на закордонному паспорті громадянки України ОСОБА_4 мається відповідна відмітка (а.с.67-68). До виїзду на постійне місце проживання до Ізраїлю позивачка проживала у м. Краматорську, по б-ру Краматорському,8-117 (а.с.69)

31.08.2016 року позивачка звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про призначення пенсії за віком.(а.с.37-39) На час звернення позивачка досягла 66 років та відповідно до трудової книжки трудовий стаж ОСОБА_4 складає більше 32 років.

Відповідно до листа Управління пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області №148/5-22-19-01 від 14.09.2016 року, питання щодо прийняття заяви про призначення пенсії ОСОБА_4 в управлінні Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області буде розглянуте після надання додаткових документів: паспорт громадянина України, документ про місце проживання у м. Краматорську Донецької області, документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків. (а.с.40-41)

Таким чином, до теперішнього часу позивачці пенсія за віком не призначена.

Згідно ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості в інших випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією України право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яким встановлено порядок нарахування та виплати пенсії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсії, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку передбаченому законодавством.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із соціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

У п. 7 Порядку встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про місце проживання (реєстрації) заявника.

Згідно п. 16 Порядку особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна предявити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу), місце її проживання (реєстрації) та вік.

За приписами п. 29 Порядку за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про громадянство України» документами, що підтверджують громадянство є: паспорт громадянина України, свідоцтво про належність до громадянства України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення громадянина України, проїзний документ дитини, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члену екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну.

Позивачка є громадянином України і у відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за наявності відповідного страхового стажу набув право на отримання пенсії за віком.

Дані про те, що позивачка втратила громадянство не має (а.с.90-91).

Як встановлено ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибрів місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставами для обмеження.

Як встановлено ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Частиною 3 статті 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, у цій справі право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України. Дійсно, заявник, який був економічно активним в Україні з 1956 до 1996 року, мав право на отримання пенсії після закінчення трудової діяльності та, як це передбачалося національним законодавством на час події, він знову отримував би свою пенсію після повернення в Україну. Тому ЄСПЛ доходить висновку, що заявник перебував у відносно схожій ситуації із пенсіонерами, які проживали в Україні, щодо самого права на отримання пенсії (пункт 51 цього рішення).

У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи те, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі й у рішення у справі «Пічкур проти України», як джерело права відповідно до статті 17 Закону України №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Таким чином, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав. Позивач, як громадянин України, незалежно від країни свого проживання, вправі користуватися всіма своїми конституційними правами, в тому числі, і на пенсійне забезпечення, а тому за відсутності законодавчих перешкод для призначення пенсії відповідачі зобов'язані призначити та здійснювати виплату пенсії позивачу.

Частиною 3 статті 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( Закон № 1058-IV) під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 3.3 Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 року, вказаними нормами Закону (статті 51) конституційне право на соціальний захист поставлене в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору.

Отже, право громадянина на призначення та одержання пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні. Держава, відповідно до конституційних принципів, зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 07.10.2009 року відсутні норми, які б унеможливлювали призначення та виплату пенсії громадянам України, які проживають за кордоном.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень, на виконання вимог ч.2 ст.72 КАС України, не надав до суду належні докази правомірності своїх дій та рішень.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у реалізації конституційного права на пенсійне забезпечення та вважає за необхідне зобовязати відповідача призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком.

Суд не приймає заперечення представника відповідача, що Управління не відмовляло позивачці у призначенні пенсії та це питання не розглянуто, бо не має необхідних документів, бо відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідач повинен був у 10-денний строк прийняти рішення про призначення або про відмову у призначенні пенсії, чого зроблено не було, а отже були порушені права позивачки на отримання пенсії, та враховуючи, що у позивача є всі необхідні для призначення пенсії документи та умови, в тому числі ідентифікаційний код, а отже мається фактична відмова зі сторони відповідача у призначенні пенсії ОСОБА_4, що є порушення прав позивачки гарантованих Конституцією та законами України.

Щодо зауваження відповідача про різне написанні по-батькові позивачки «Еммануїлівна» в іншому випадку «Еманнуїлівна», суд вважає, цю помилку не суттєвою та пов'язаною із недоліками перекладу. Так закордонний паспорт не містить по-батькові громадянина. В трудовій книжці зазначено по-батькові «Еммануїлівна», в апостильованої довіреності та в ізраїльському посвідченні особи, наданих до суду по-батькові зазначено «Еммануїлівна» (а.с.76,81). В резолютивній частині позову також зазначено «Еммануїлівна». Таким чином, зазначена описка при перекладі з іноземної мови не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії особі, яка гарантована Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 41, 94, 160, 186, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про зобов'язання призначити пенсію, - задовольнити повністю.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області призначити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсію за віком з дня звернення за пенсією, тобто з 31.08.2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень з Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн. НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана в Донецький апеляційний адміністративний суд через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 06.07.2017 року.

Суддя Ю.В. Фоміна