Справа № 463/5614/16-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 липня 2017 року м. Київ К/800/22926/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м.Львова від 11 травня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України м.Львова про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом про визнання протиправною відмову відповідача у здійсненні перерахунку її пенсії, як державного службовця, у розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі у зв'язку з підвищенням з 01.12.2015 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів». Просить зобов'язати відповідача, здійснити їй перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2015 року у розмірі 80% від заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, у відповідності до поданих нею довідок від 02.11.2016 року № 7485/1/12-16 та від 27.10.2016 року №7254/1/13-05, з врахуванням підвищення з 01.12.2015 року заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013, з наступним переглядом відповідачем розміру її пенсії державного службовця у зв'язку із зміною прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та наступним перерахунком пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців, виходячи із 80% суми заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Постановою від 11 травня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді начальника Територіальної державної інспекції з питань праці у Львівській області. Після її звільнення, з 31.03.2014 року їй було призначено пенсію по інвалідності, як державному службовцю відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 80% від заробітку працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

У зв'язку з підвищенням заробітної плати державного службовця на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», 04.11.2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про перерахунок їй раніше призначеної пенсії. Разом із заявою подала довідку від 27.10.2016 року про реорганізацію Територіальної державної інспекції з питань праці у Львівській області та довідку від 02.11.2016 року про складові заробітної плати з 01.12.2015 року начальника Головного управління Держпраці у Львівській області.

Однак, листом від 16.11.2016 року відповідач відмовив їй в перерахунку пенсії з тих підстав, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначалась пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанції виходили з того, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів ПФУ щодо перерахунку пенсій призначених відповідно до Закону №3723-XII.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент призначення пенсії) від 16 грудня 1993 року №3723-XII (далі - Закон №3723) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

На час призначення пенсії позивачу стаття 37-1 у Законі №3723 викладена так: у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця був встановлений постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31 травня 2000 року (далі - Постанова №865).

Відповідно до п. 4 Постанови № 865 (в редакції чинній на час призначення пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Пунктом 5 Постанови № 865 було встановлено, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Пунктом другим постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» №1013 від 09 грудня 2015 року виключено пункт четвертий постанови №865.

Разом з тим, на час звернення позивача за перерахунком пенсії набрав законної сили Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889-VIII (далі - Закон №889).

Згідно п.2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889 визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Отже, на час звернення позивача за перерахунком втратила чинність стаття 37-1 Закону №3723-XII, якою було врегульовано порядок та умови перерахунку пенсії державних службовців.

Таким чином, на момент звернення позивача за перерахунком пенсії Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889-VIII, який набрав чинності з 1 травня 2016 року, не передбачено перерахунок пенсії державного службовця у зв'язку з підвищенням окладів.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті -пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м.Львова від 11 травня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України м.Львова про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя В.Ф. Мороз