Справа № 807/737/17
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2017 рокум. Ужгород№ 807/737/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Калинич Я.М.

за участі секретаря судового засідання Пирожук Н.П.

сторони в судове засідання не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Головного управленні ДФС у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася з позовною заявою Головне управління ДФС у Закарпатській області (далі - позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач), якою просить суд: 1) прийняти адміністративний позов до провадження суду; 2) розглянути справу без участі представника позивач; 3) винести судове рішення, яким стягнути суму податкового боргу з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (88000, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) по платежу 50 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб» у розмірі 1180,63 грн. (а.с.4-6).

Позовну заяву мотивовано тим, що за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 рахується податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 1180,63 грн., який є несплачений, а відтак позивач просить задовольнити заявлені позовні вимоги.

Позивач, в судове засідання не зявився, проте пунктом 2 прохальної частини позовної заяви просив суд розгляд даної справи провести без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами (а.с.6).

Відповідач у судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 3 Розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Заперечення проти позову відповідачем суду не надано.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався у звязку з існуванням на те обєктивних причин.

Відповідно до вимог статті 47 КАС України передбачено, що особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Згідно частини 1 статті 41 КАС України встановлено, що у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд вважає, що адміністративний позов необхідно задовольнити з огляду на наступне.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 36 ПК України передбачено, що податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обовязок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обовязок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обовязків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

26 жовтня 2000 року, державним реєстратором Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, за адресою: 88000, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, основним видом діяльності якого по КВЕД є 49.31 пасажирський надземний транспорт міського та приміського сполучення. Дані обставини справи підтверджуються Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.8, 9).

Згідно поданого позивачем розрахунку, станом на 23 березня 2017 року за відповідачем рахується податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб в загальному розмірі 1180,63 грн. (а.с.7).

Відповідно до вимог підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) передбачено, що платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковий борг відповідача виник по самостійно задекларованій податковій декларації від 13 жовтня 2014 року, а саме: звітна податкова декларація за 2014 рік платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, відповідно до якої останній самостійно визначив суму податку, яка підлягає відрахуванню до бюджету у розмірі 1420,00 грн.(а.с.14, 15). Зазначену суму податку відповідач погасив частково у розмірі 805,63 грн., що підтверджується обліковою карткою платника податку (а.с.10-12).

Згідно вимог пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню податкове зобовязання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

На підставі статті 129 ПК України відповідачу було проведено нарахування пені у розмірі 566,26 грн. по платежу 50 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб», яка залишається ним не сплаченою.

Дані обставини справи підтверджуються розрахунком заборгованості відповідача та обліковою карткою платника податку (а.с.7, 10-12).

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до вимог підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Так, позивачем прийнято податкову вимогу форми "Ф" за № 1893-23 від 28 грудня 2015 року, яку надіслано на адресу відповідача, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу адресата за закінченням терміну зберігання (а.с.13).

Відповідно до вимог підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобовязань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості субєктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 Податкового Кодексу України у разі якщо грошове зобовязання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у звязку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобовязання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно вимог пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до вимог частини 1 статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Заборгованість відповідача підтверджується також наявною в матеріалах справи розрахунком заборгованості (а.с.7), обліковою карткою платника податку (а.с.10-12), податковою декларацією по єдиному податку (а.с.14, 15) та корінцем податкової вимоги (а.с.13).

Застосоване судом законодавство використане в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин.

Зважаючи на вказані норми Податкового кодексу України, враховуючи обставини, встановлені судом, позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до вимог частини 4 статті 94 КАС України встановлено, що судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6, 9, 10, 11, 70, 71, 94, 160-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Головного управленні ДФС у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (88000, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) податковий борг у розмірі 1180,63 грн. (одної тисячі ста вісімдесяти гривень 63 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 КАС України.

СуддяОСОБА_2