Справа № 127/25933/16-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/25933/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Федчишен С.А.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

05 липня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Сисак Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці, комісії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення. Зокрема апелянт вказує на те, що з позивачем не виникло жодних спірних правовідносин пов'язаних із призначенням пенсії. Позивач із заявою про призначення пенсії не звертався, проте суд зобов'язав вчинити дії пов'язані із зарахуванням стажу.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці та просив її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, 07 червня 2016 року позивач звернувся до комісії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах з заявою про підтвердження стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Листом № 1570/06-35/02 від 22 липня 2016 року позивача повідомлено про результати розгляду комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років заяви від 07 червня 2016 року (а.с.56).

Як вбачається з рішення про результати розгляду заяви, оформленого протоколом № 11 від 19 липня 2016 року, комісією зараховано позивачу періоди роботи з 19 вересня 1994 року по 21 червня 1999 року та з 19 квітня 2002 року по 12 жовтня 2005 року до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення по списку №1.

Крім цього повідомлено, що період роботи з 22 червня 1999 року по 18 квітня 2002 року зарахувати неможливо, оскільки в документах відсутні відомості про проведення та наслідки проведення чергової атестації робочих місць (а.с.4).

Не погоджуючись з вказаними діями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження пільгового трудового стажу в спірний період роботи.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Суд першої інстанції розглянувши справу визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та скасував його рішення щодо розгляду заяви позивача про підтвердження стажу роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, спірне рішення приймалось не Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, а комісією Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Вказана комісія складається не лише з працівників Пенсійного фонду, а й з працівників органів соціального захисту населення, управлінь праці тощо.

Діяльність комісії врегульована нормативно-правовим актом - Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №18-1 від 10 листопада 2016 року (далі - Порядку).

Комісія не підпорядкована та не підзвітна Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області, а її рішення можуть бути оскаржені в Пенсійний фонд України або до суду (пункт 16 Порядку).

Таким чином, зазначена комісія здійснює вказані функції та є суб'єктом владних повноважень, який до участі у справі судом першої інстанції не залучався, проте вирішені питання пов'язані з її діяльністю.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи прийшла до висновку, що оскаржуване рішення є рішенням комісії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах і суд першої інстанції помилково оцінив його, як рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги через встановлені порушення допущені судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи з огляду на таке.

Відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію за віком на пільгових умовах або вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442 ), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Пунктом 3 Порядку застосування списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно з пунктами 4.2- 4.4 Порядку №383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо атестація була вперше проведена після 21 серпня 1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21 серпня 1992 року, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Так, з трудової книжки позивача встановлено, що в період з 19 вересня 1994 року по 12 жовтня 2005 року, останній працював слюсарем-ремонтником цеху простого суперфосфату 5 розряду на Вінницькому державному підприємстві ВО "Хімпром".

Також на підтвердження пільгового стажу роботи на посаді слюсаря-ремонтника цеху простого суперфосфату 5 розряду, позивач надав архівну довідку № П-24-34242/24-30 від 18 травня 2015 року, архівну довідку №П-24-34/256/24-30 від 18 травня 2015 року.

Пільгове пенсійне забезпечення надається робітникам та інженерно-технічним робітникам, зайнятим у виробництві мінеральних добрив, що передбачені розділом VIII Списку № 1, затвердженого постановами Ради міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 та від 16 січня 2003 року № 36.

Таким чином, з наданих позивачем доказів встановлено, що в спірні періоди, він працював на посадах, передбачених списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Разом з цим, однією із умов для виникнення у особи права на пільгову пенсію за списком № 1 є документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією, за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Як встановлено з матеріалів справи, атестація робочих місць на Вінницькому державному підприємстві ВО "Хімпром" з 22 червня 1999 року до 18 квітня 2002 року не проводилася, а відтак вказаний період роботи не може бути зарахований до пільгового стажу позивача, оскільки не підтверджений результатами атестації робочих місць.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити те, що хоча й законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а отже права особи, яка звернулась за призначенням пенсії не повинні бути обмежені, через неналежне виконання посадовими особами підприємства своїх обов'язків, однак, відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" обов'язковою умовою для виникнення у особи права на пільгову пенсію за списками №№1, 2 є документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 25 листопада 2014 року.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України рішення Верховного суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову та зобов'язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 22 червня 1999 року по 18 квітня 2002 року, а отже оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно з статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці задовольнити повністю.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 липня 2017 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.