Справа № 806/4821/15
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року м. Київ К/800/12084/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів Рецебуринського Ю.Й. (судді-доповідача),

Швеця В.В.,

Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області (далі - УМВС в Житомирській області), Управління Державної автоінспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області (далі - Управління ДАІ УМВС України в Житомирській області) про визнання наказів неправомірними, зобов'язання поновити на службі та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 9 лютого 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 6 квітня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати неправомірними накази начальника УМВС України в Житомирській області № 991 від 7 серпня 2015 року та № 216 від 11 серпня 2015 року про звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ за пунктом 66 (за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, допущення факту вживання наркотичних засобів, намагання приховати цей факт шляхом відмови від надання письмового пояснення, керуючись статтями 2,12,12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року; зобов'язати відповідачів поновити позивача на службі в органах внутрішніх справ на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби взводу з обслуговування стаціонарного посту № 3 роти дорожньо-патрульної служби; зобов'язати відповідачів виплатити ОСОБА_3 грошове забезпечення за встановленими нормами за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 9 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 6 квітня 2016 року, відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Справа вирішується в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відсутні клопотання всіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 проходив службу в ОВС і перед звільненням обіймав посаду інспектора дорожньо-патрульної служби взводу з обслуговування стаціонарного посту №3 роти ДПС ДАІ підпорядкованої УМВС України в Житомирській області.

Наказом УМВС в Житомирській області від 7 серпня 2015 року № 991 за скоєння дискредитуючого вчинку, допущення факту вжиття наркотичних засобів, намагання приховати цей факт шляхом відмови від надання письмового пояснення, керуючись статтями 2, 12, 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, позивача звільнено з органів внутрішніх справ за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення).

Цей наказ було реалізовано наказом УМВС в Житомирській області № 216 о/с від 11 серпня 2015 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з доведеності факту вживання ОСОБА_3 наркотичного засобу, а саме амфетаміну, а тому дії відповідачів щодо звільнення позивача з ОВС за п.66 Положення є правомірними.

Порядок проходження публічної служби в органах внутрішніх справ регулюється Законом України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-XII (далі - Закон № 565), Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут) та Положенням.

Підстави звільнення зі служби осіб рядового і начальницького складу, в тому числі за порушення дисципліни, вчинення адміністративного чи кримінального правопорушення, встановлені пунктами 63-65 Положення.

Пунктами 66 і 67 Положення передбачені підстави звільнення зі служби за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, та за вчинення злочину або адміністративного корупційного правопорушення.

При цьому, аналіз наведених вище законодавчих приписів дає підстави констатувати, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів внутрішніх справ і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Так, передумовою звільнення за п. 66 Положення є ретельне службове розслідування й таке звільнення може мати місце лише тоді, коли достеменно доведено, що особа скоїла проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Судами встановлено, що 29 липня 2015 року під час проведення заступником командира роти дорожньо-патрульної служби ДАІ, підпорядкованої УМВС України в Житомирській області інструктажу підпорядкованого особового складу помічено явні ознаки наркотичного сп'яніння прапорщика міліції ОСОБА_3 Зазначеному інспектору ДПС було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в установленому законом порядку, а саме в Житомирському обласному наркологічному диспансері.

Згідно з висновком № 811 від 29 липня 2015 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого вказаним медичним закладом, встановлено факт вживання ОСОБА_3 наркотичних засобів, а саме амфетаміну.

У вказаному висновку є запис про те, що позивач від підпису у висновку відмовився в присутності ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Також, матеріалами справи підтверджено, що позивач відмовився від надання письмового пояснення з цього приводу, посилаючись на вимоги статті 63 Конституції України.

Вказані обставини відображені у висновку про результати службового розслідування від 7 серпня 2015 року.

Наказом УМВС в Житомирській області від 7 серпня 2015 року № 991 позивача звільнено з органів внутрішніх справ за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення.

Аналізуючи пункти 66, 67 Положення, Верховний Суд України в постанові від 20 жовтня 2015 року вказав на те, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів внутрішніх справ і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Ті обставини, які встановлені судами, зокрема, факт вживання ОСОБА_3 наркотичних засобів, свідчать про поведінку, яка дискредитує звання працівника органів внутрішніх справ.

Крім того, судами досліджено, витребувано додаткові докази та надано обґрунтування, що наявності виписки №402 від 30 липня 2015 року в якій зазначено, що у сечі позивача станом на 12 годину 40 хвилин 30 липня 2015 року відсутній амфетамін.

В листі Обласного наркологічного диспансеру від 22 жовтня 2015 року №2532 зазначено, що висновок від 29 липня 205 року №811 та заключення, що вказане у виписці №402 від 30 липня 2015 року відповідають клінічному стану і результатам лабораторного дослідження.

Виявлення амфетаміну в сечі одного дня і не виявлення у тієї ж особи наступного дня зумовлене тим, що повторний медогляд з дослідженням сечі на амфетамін проводився через 26 годин, а саме 30 липня 2015 року о 12 годині 40 хвилин, а тому залишки чи сліди амфетаміну, які лабораторно ще визначалися 29 липня 2015 року були виведені з організму та метаболізовані.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про безпідставність позовних вимог, оскільки факт вчинення позивачем вчинку, який дискредитує звання особи рядового і начальницького складу ОВС встановлено, звільнення його з органів внутрішніх справ проведено з дотриманням вимог законодавства, з урахуванням тяжкості вчиненого проступку та результатів службового розслідування, проведеного у строки, порядок і спосіб, передбачений чинним законодавством.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И ЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 9 лютого 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 6 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 237-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Ю.Й. Рецебуринський

В.В.Швець

І.В.Штульман