Справа № 822/1717/17
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1717/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі :головуючого-судді суддівЛабань Г.В. Касапа В.М. Блонського В.К.
при секретарі за участі:Бачок О.В. представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області , Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа на стороні відповідача Управління МВС України в Хмельницькій області в якому просив:

- визнати протиправною відмову викладену в листі голови ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області від 30.03.2017 №342/121/29/03-2017 у призначенні ОСОБА_5 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням з 01.02.2017 року інвалідності II групи внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ;

- зобов'язати Головне Управління Національної поліції у Хмельницькій області та Міністерство внутрішніх справ України призначити (вчинити дії по призначенню) і виплатити ОСОБА_5, одноразову грошову допомогу у зв'язку з установленням інвалідності II групи з 01.02.2017 року внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.02.2014 року Хмельницькою обласною МСЕК йому встановлено ІІІ групу інвалідності, пов'язану з виконанням служби в ОВС. 01.02.2017 року у зв'язку із погіршенням стану здоров'я позивачу встановлено довічно ІІ групу інвалідності, пов'язану з виконанням служби в ОВС та визначено більший відсоток ступеню втрати професійної працездатності. 01.02.2017 року позивач звернувся із заявою до ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності. 05.04.2017 року позивач отримав відповідь № 342/121/29/03-2017 за підписом голови ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області Остапчука В.В. в якому зазначено, що документи позивача розглянуто та направлено для прийняття рішення в МВС України, звідки були повернуті без права на виплату одноразової грошової допомоги відповідно до п. 4 Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850. Позивач вважає рішення МВС України від 05.04.2017 року про відмову ОСОБА_5 у призначенні одноразової грошової допомоги протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник МВС України в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив.

Представник Управління МВС України в Хмельницькій області в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, подав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що ОСОБА_5 пройшов первинний огляд у МСЕК в 2014 році, а повторний - у 2017 році, що перевищує установлений пунктом 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою КМУ № 850 від 21.10.2015 року, дворічний строк. Вказав, що Порядок № 850 не передбачає проведення виплати одноразової грошової допомоги у випадках, коли після первинного огляду МСЕК пройшло більше двох років. Вважає, що оскаржуване рішення МВС України є правомірним та відповідає вимогам чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_5 проходив службу в органах внутрішніх справ України.

За результатами обстеження Хмельницькою обласною МСЕК позивачу з 03.02.2014 року встановлено ІІІ групу інвалідності, про що видано довідку серії АВ № 561334.

Наказом УМВС України в Хмельницькій області від 31.01.2014 року № 14 о/с ОСОБА_5 звільнено з органів внутрішніх справ, через хворобу.

01.02.2017 року позивач повторно пройшов обстеження МСЕК, за результатами проходження якої Хмельницькою обласною МСЕК йому встановлено ІІ групу інвалідності, на підставі захворювання пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та видано довідку серії АВ № 0901226.

В лютому 2017 року позивач звернувся до голови ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності.

Управління МВС України в Хмельницькій області подало до МВС України висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20.12.1990 року № 565-ХІІ "Про міліцію" та Порядку № 850.

30.03.2017 року МВС України повернуло матеріали ОСОБА_5 про призначення йому одноразової грошової допомоги на підставі пункту 4 Порядку № 850. Підстави про повернення матеріалів вказані МВС у супровідному листі від 19.05.2017 року №15/2-1678 про повернення Управлінню МВС України в Хмельницькій області висновку та матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги.

Про повернення матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги Роженко М.І., останнього повідомлено листом Управління МВС України в Хмельницькій області від 24.05.2017 року № 539/121/29/03-2017.

Вважаючи дії МВС України про відмову призначені одноразової грошової допомоги від 30.03.2017 року протиправними, позивач, звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Перевіряючи дії відповідача на відповідність вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ (далі - Закон № 565-ХІІ) держава гарантує працівникам міліції соціальний захист.

Згідно з частиною 6 статті 23 Закону № 565-ХІІ у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ визначає Порядок № 850.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку № 850 передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Тобто, обов'язок подання висновку до МВС України щодо виплати грошової допомоги Порядком № 850 покладається саме на керівника органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, в даному випадку - на ліквідаційну комісію УМВС України в Хмельницькій області.

Як зазначалося вище, отримавши відповідну заяву позивача та додані до неї документи, керуючись пунктом 8 Порядку № 850, ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області, направила висновок та інші документи, перелік яких визначений Порядком № 850, до МВС України для прийняття рішення.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 850, МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, після надходження передбачених Порядком документів МВС України зобов'язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги.

Разом з тим, відповідач не прийнявши за результатом розгляду документів про виплату ОСОБА_5 одноразової грошової допомоги, жодного з зазначених вище рішень, всупереч пункту 9 Порядку № 850, листом від 19.05.2017 року № 15/2-1678 повернув ліквідаційній комісії УМВС України в Хмельницькій області матеріали на призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_5 без розгляду.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спосіб, у який УМВС України розглянуло заяву та документи про виплату ОСОБА_5 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності, Законом № 565-ХІІ та Порядком № 850 не передбачені.

А тому враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання рішення МВС України щодо відмови ОСОБА_5 в нарахуванні одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України протиправним задоволенню не підлягають, оскільки відповідачем рішення щодо призначення виплати позивачу одноразової грошової допомоги не приймалося.

Проте з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, при розгляді даної адміністративної справи суд прийшов до висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог, шляхом визнання протиправною бездіяльності МВС України щодо не прийняття рішення по заяві ОСОБА_5 щодо нарахування одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України, а також у зв'язку з неприйняттям МВС України рішення передбаченого п. 9 Порядку № 850 - шляхом зобов'язання відповідача повторно розглянути та прийняти відповідно до законодавства по заяві ОСОБА_5 рішення щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України.

Стосовно позовної вимоги про зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_5 одноразову грошову допомогу у зв'язку з установленням інвалідності другої групи та здійснити виплату зазначеної допомоги через ліквідаційну комісію Управління МВС України в Хмельницькій області, суд зазначає наступне.

Відповідно до Рекомендацій №R (80) 2 щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 р. термін "дискреційне повноваження" означає повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Таким чином, дискреційними є повноваження, які залишають державному органу чи його посадовій особі свободу розсуду після з'ясування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Суд наголошує, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Ці вимоги закріплюють у національному законодавстві положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, відповідно до якої кожному гарантується право на справедливий судовий розгляд. Кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах особи.

Відтак, суд вважає, що вимогу позивача про зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_5 одноразову грошову допомогу у зв'язку з установленням інвалідності другої групи та здійснити виплату зазначеної допомоги через ліквідаційну комісію Управління МВС України в Хмельницькій області, слід залишити без задоволення.

Як передбачає ч.2 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розгляді справи "Кечко проти України" (заява № 63134/00) Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 71, ст. 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій, суд приходить до переконання, що наявні всі підстави для часткового задоволення адміністративного позову шляхом - визнання протиправною бездіяльності МВС України щодо не прийняття рішення по заяві ОСОБА_5 щодо нарахування одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України та зобов'язання Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути та прийняти рішення відповідно до законодавства по заяві ОСОБА_5 щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України.

Керуючись ст.ст. 158-163, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність МВС України щодо не прийняття рішення по заяві ОСОБА_5 щодо нарахуванні одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути та прийняти рішення відповідно до законодавства по заяві ОСОБА_5 щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 07 липня 2017 року

Головуючий суддя судді/підпис/ /підпис/ /підпис/Г.В. Лабань В.М. Касап В.К. Блонський
"Згідно з оригіналом" Суддя Г.В. Лабань