Справа № 466/2842/17
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/7113/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 29 травня 2017 року у справі №466/2842/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов"язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И Л А:

21.04.2017р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним рішення Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова від 29.03.2017 року № 3131/03-15 про відмову у перерахунку пенсії та зобов'язати відповідача перерахувати та виплатити призначену їй пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» та Закону України " Про службу в органах місцевого самоврядування" , за останні шість місяців від дати пред'явлення позову, з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та інших виплат з яких нараховувались внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне страхування) згідно з поданою довідкою Львівської міської ради від 09.03.2017 року № 2602-вих-285 про заробітну плату, у розмірі 90% середньомісячної заробітної плати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що пенсію визначено на умовах статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час призначення пенсії) з урахуванням лише посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років, а такі виплати як інші в т.ч. суми індексації заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких теж нараховуються внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне страхування до розрахунку пенсії не включено.

Вважає, що дані виплати входять до системи оплати праці державного службовця, а тому, повинні бути враховані при визначенні розміру її пенсії.

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 29.05.2017р. позов задоволено.

Пенсійний орган оскаржив дану постанову, з підстав неповного з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального права.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що матеріальна допомога та індексація не належать до інших надбавок, а тому не можуть бути враховані при обчисленні пенсії.

З 01.01.2015р. перерахунок призначених пенсій державним службовцям не проводиться.

Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 15 травня 2006 року позивачу було призначено пенсію за віком на підставі ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.2003 року (зі змінами та доповненнями ), в редакції чинній на час призначення пенсії, у розмірі 90 відсотків заробітної плати з урахуванням посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років.

Рішенням від 29 березня 2017 року № 3131/03-15 управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова відмовило позивачу у перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що матеріальна допомога є одноразовою виплатою та не є складовою заробітної плати у розумінні ч.2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» і Постанови КМУ від 30 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», а також у зв'язку з тим, що чинним законодавством не передбачено можливості для врахування сум, пов'язаних з індексацією заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати входила до системи оплати праці позивача, як державного службовця.

За змістом ст.37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

До 01.10.2011 року, тобто на час останнього перерахунку пенсії позивачки ст.37 Закону України «Про державну службу» було передбачено, що за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою ст.33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога на соціально-побутові потреби та індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення, допомога на соціально-побутові потреби, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, які не враховуються пенсійним органом при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу надано пенсійним органом положенням Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В частині вимог, які стосуються індексації заробітної плати, колегія суддів враховує, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затв. постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003р.).

Структуру заробітної плати визначено у ст.2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій (ч.2 ст.2 Закону України «Про оплату праці»).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з пп.2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затв. наказом Держкомстату України № 5 від 13.01.2004р.

Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати.

Оскільки позивачем отримувалися в складі заробітної плати зазначені види виплат, з яких нараховувалися та сплачувалися страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування позивача, як застрахованої особи, а тому управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова зобов'язане було враховувати їх в заробіток (дохід) позивача для обчислення її пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова - залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 29 травня 2017 року у справі №466/2842/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді О. І. Мікула
А. Р. Курилець