Справа № 515/742/17
Суддя: Сивоконь Т. І.
Дата ухвалення: 2017-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 515/742/17
Провадження № 2-а/515/1227/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2017 р. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сивоконь Т.І.

за участю секретаря Комерзан Л.І.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Глущенка А.П.

у порядку письмового провадження розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Одеської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання здійснити певні дії та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

31.05.2017 року позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, посилаючись на наступні обставини. 04.05.2017 року ОСОБА_1 направив заяву міському голові м.Татарбунари, в якій просив підтвердити відповідність стану вбиральні міської автостанції санітарним нормам. 19.05.2017 року позивач отримав лист з Татарбунарської районної державної адміністрації, в якому не містилося відповіді на його заяву від 04.05.2017 року. Такими діями, на думку ОСОБА_1, відповідач порушив ст.20 Закону України «Про звернення громадян», що завдало позивачу моральних страждань, оскільки унеможливлює функціонування його особистості на конституційних засадах. В зв'язку з цим він звернувся до суду з даним позовом та просив визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виразилася у ненаданні йому відповіді по суті його заяви, зобов'язати відповідача надати письмову відповідь на заяву від 04.05.2017 року та стягнути з відповідача у якості компенсації моральної шкоди 25 000 грн.

Представник відповідача надав до суду письмове заперечення на позовну заяву, посилаючись на те, що позивач особисто будь-яких заяв до міської ради на надавав, згідно доданої до справи форми заяви, вбачається, що 4 травня 2017 року він звертався на Урядову гарячу лінію та його заява наступного дня була адресована до Татарбунарської районної державної адміністрації. До міської ради звернення надійшло 10 травня 2017 року, а вже 16 травня Татарбунарській РДА повідомлено, що дане питання винесено на комісію з питань будівництва, управління комунальною власністю, транспорту та зв'язку Татарбунарської міської ради. Після розгляду питання на комісії, позивачу листом від 09.06.2017 року направлено повідомлення про результат розгляду даного питання, що вказує на дотримання процедури розгляду звернення громадян. Також в позовній заяві не наведено доказів спричинення позивачу моральної шкоди та не обґрунтовано її розмір, а тому позовна заява не підлягає задоволенню.

Розглянувши справу в порядку письмового провадження, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши приписи чинного законодавства України, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини між сторонами є адміністративно-правовими та врегульовані положеннями КАС України.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 1 ст.2 КАС України визначає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв'язку з прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення).

За змістом частини першої статті 55 Конституції України, пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25 грудня 1997 року (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води) будь-яка особа має право звернутись до суду, якщо її права порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Аналізуючи наведені норми та висновок Конституційного Суду України, вбачається, що під час розгляду справи суд повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача.

В п 1 ч 2 ст 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Одночасно, ст.124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Крім того, в ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно пункту 8 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Отже, судовому захисту в адміністративних судах України підлягають порушені права, свободи та законні інтереси особи в публічно-правових відносинах. При цьому визначальним для вирішення питання про обґрунтованість вимог особи у публічно-правовому спорі є встановлення факту порушення відповідних прав, свобод чи інтересів такої особи. Крім цього, порушення прав, свобод та інтересів особи наявне тоді, коли стались зміни стану суб'єктивних прав та обов'язків особи, тобто відбулось припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку в публічно-правових відносинах. Відповідні зміни або перешкоди можуть бути створені протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

З урахуванням наведеного, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, однак оспорювані дії або бездіяльність повинні бути юридично значимими, тобто мати безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом або позбавлення можливості повністю чи в частині реалізувати належне цій особі право, або шляхом безпідставного покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

Задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об'єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин. Відповідно на противагу вказаному вище, не порушують права чи інтереси ті дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень, які не впливають на суб'єктивні права та обов'язки особи, зокрема, ті, вчинення яких особа не вправі вимагати від суб'єкта владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Таким чином, захисту в порядку адміністративного судочинства підлягають лише порушені права та інтереси осіб, а задоволенню ті позовні вимоги, які відновлюють порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Виходячи з викладеного, обов'язковою умовою для задоволення позовних вимог є участь позивача у правовідносинах, які визначені статтею 171 КАС України.

В разі відповідного звернення особи суд повинен розглянути питання щодо наявності порушення суб'єктивного права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього вирішити спір.

Натомість, в адміністративному позові ОСОБА_1 не надає жодних пояснень в чому полягає його порушене право та якими саме діями відповідача Татарбунарської міської ради, зважаючи на те, що він не звертався безпосередньо з будь-якими заявами на адресу відповідача. Як наслідок, позивачем не наведено, а судом не встановлено, порушеного права позивача.

Зважаючи на наведене в сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з підстав відсутності виникнення правовідносин між сторонами.

Отже, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Крім того, в позовній заяві не зазначено якими саме діями відповідача завдано моральної шкоди позивачу, в чому вона полягає та необґрунтовано її оцінку, а тому позовна заява задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.69,71,104, 158-162, 167 Кодексу про адміністративне судочинство України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Одеської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання здійснити певні дії та стягнення моральної шкоди - відмовити .

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів після її проголошення або з дня отримання копії постанови.

Суддя Сивоконь