Справа № 823/2003/15
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 року м. Київ К/800/43755/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Загороднього А.Ф.,

Головчук С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Славутич» на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Славутич» до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області, Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції про скасування постанови про стягнення виконавчого збору,

встановила:

У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Славутич» (далі - ТОВ «Фірма Славутич») звернулось до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області, Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції про скасування постанови від 27 серпня 2012 року у виконавчому провадженні № 33803566 про стягнення виконавчого збору у розмірі 81147,64 грн.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року, позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, ТОВ «Фірма Славутич» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Суддя Вищого адміністративного суду України ОСОБА_1. 02 грудня 2015 року відкрив касаційне провадження за скаргою ТОВ «Фірма Славутич».

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями Вищого адміністративного суду України від 17 листопада 2016 року касаційну скаргу № К/800/43755/15 ТОВ «Фірма Славутич» на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року у вказаній справі було розподілено судді-доповідачу Заїці М.М., у зв'язку із звільненням судді ОСОБА_1

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильності застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву ТОВ «Фірма Славутич» без розгляду, суди виходили з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Проте, судами під час розгляду справи не враховано наступного.

Згідно пункту 4 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» визначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Частиною першою статті 181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державних виконавців) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

За правилами статті 383 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК України).

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори щодо оскарження дій органів державної виконавчої служби по виконанню рішень, ухвал, постанов цивільних судів.

Судами під час розгляду даної справи не взято до уваги, що предметом спору у даній справі є скасування постанови державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції від 27 серпня 2012 року ВП № 33803566 про стягнення виконавчого збору у розмірі 81147,64 грн за виконавчим листом № 2-66/2010, виданим 28 липня 2010 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області у цивільній справі про стягнення з ТОВ «Фірма Славутич» на користь ВАТ «Райффайзейн Банк «Аваль» боргу у розмірі 1294088,88 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку про передчасність висновків судів про залишення позовної заяви ТОВ «Фірма Славутич» без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Славутич» задовольнити.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Славутич» до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області, Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції про скасування постанови про стягнення виконавчого збору скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Заїка М.М.

Судді Загородній А.Ф.

Головчук С.В.