Справа № 823/552/17
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/552/17 Головуючий у 1-й інстанції: Троян Т.Є. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

04 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Губської Л.В. та Оксененка О.М.,

за участю секретаря Часник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області, Ліквідаційної комісії Канівського МВ УМВС України в Черкаській області про визнання дій неправомірними, визнати протиправними акти та висновок та зобов'язати вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області (далі - відповідач-1), Ліквідаційної комісії Канівського МВ УМВС України в Черкаській області (далі - відповідач -2) в якому просив:

1)визнати неправомірними дії комісії з розслідування нещасного випадку щодо неналежного оформлення результатів розслідування нещасного випадку;

2)визнати протиправними акт за формою НТ* № 2 від 29.12.2016, висновок про нещасний випадок невиробничого характеру, акт за формою Н-5* від 29.12.2016 про розслідування нещасного випадку та висновку службового розслідування в частині зроблених висновків про те, що «нещасний випадок не пов'язаний з виконання службових обов'язків»;

3)зобов'язати комісію з розслідування нещасного випадку оформити результати розслідування нещасного випадку у відповідності до вимог п.п.3.9 наказу МВС України №1346 від 27.12.2002.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, 19.10.2015 ОСОБА_2 звернувся до УМВС України в Черкаській області з рапортом щодо проведення службового розслідування по факту отримання 19.11.2010 ним тілесних ушкоджень під час виконання службових обов'язків.

Наказом УМВС України в Черкаській області від 29.10.2015 за № 2013 у відповідності до Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в ОВС України, затвердженої наказом МВС від 12.03.2013 № 230, призначено службове розслідування.

Під час службового розслідування встановлено, що згідно розташування сил Канівського МВ УМВС, затвердженого 19.11.2010 начальником міськвідділу полковником міліції ОСОБА_3, оперуповноважений СКР ОСОБА_2 перебував у складі слідчо-оперативної групи. Цього ж дня до чергової частини надійшло повідомлення про те, що в ресторані «Родень» гр. ОСОБА_4 вчиняє неправомірні дії та на місце події було направлено слідчо-оперативну групу Канівського МВ УМВС у складі оперуповноваженого СКР ОСОБА_2, слідчого ОСОБА_7 та дільничного інспектора міліції ОСОБА_5 Опитані в ході службового розслідування майор міліції ОСОБА_6 та колишній працівник міліції ОСОБА_7 пояснили, що 19.11.2010 на виїзді до ресторану «Родень», де гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_8 перебуваючи з ознаками алкогольного сп'яніння вели себе неадекватно. У подальшому до ОСОБА_8 було застосовано спеціальний засіб - наручники і доставлено до Канівського MB УМВС. Після чого, як з ОСОБА_8 були зняті наручники, останній зненацька наніс ліктем удав в область голови капітану міліції ОСОБА_2 Згідно з листом Канівської міжрайонної прокуратури від 04.11.2015 № 137-2004 вих.15 до прокуратури 22.11.2010 надійшли матеріали Канівського MB УМВС по факту отримання тілесних ушкоджень працівником міліції ОСОБА_2 По вказаним матеріалам прокуратурою проведено перевірку в порядку ст. 97 КПК України (в редакції 1960 року), за результатами якої 30.11.2010, на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (в редакції 1960 року), прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи. Окрім того, опитаний оперуповноважений відділу УПЗСЕ УМВС підполковник міліції ОСОБА_9 пояснив, що під час перебування ним на посаді старшого інспектора ЮС УКЗ УМВС у 2010 році ним жодних службових розслідувань з приводу отримання працівником Канівського MB УМВС ОСОБА_2 тілесних ушкоджень не проводилось, ні з ним, ні з іншими працівниками Канівського MB УМВС з даного приводу не зустрічався та письмових пояснень не відбирав. Зокрема, відповідно до довідки Канівської ЦРЛ від 02.11.2015 № 2736/01-03 ОСОБА_2 знаходився у медичному закладі - Канівській ЦРЛ на амбулаторному лікуванні з 22.11.2010 по 25.11.2010 та стаціонарному лікуванні з 26.11.2010 по 06.12.2010 з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку.

05.11.2015 висновком службового розслідування по факту отримання тілесних ушкоджень працівником Канівського МВ УМВС майором міліції ОСОБА_2 встановлено, що тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струс головного мозку, отримані майором міліції ОСОБА_2 у період проходження служби та не пов'язані з виконанням службових обов'язків.

06.12.2016 ОСОБА_2 повторно звернувся з рапортом щодо проведення службового розслідування по факту отримання 19.11.2010 тілесних ушкоджень під час виконання ним службових обов'язків до голови ліквідаційної комісії Канівського МВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10

Наказом Канівського МВ УМВС України в Черкаській області від 07.12.2016 за №170 створено комісію з повторного розслідування нещасного випадку до складу якої увійшли: голова - ОСОБА_10; члени комісії - ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13

29.12.2016 провівши розслідування нещасного випадку щодо ОСОБА_2 складено акт розслідування Н-5* від 29.12.2016, висновком якого комісією встановлено аналогічні обставини нещасного випадку, що трапився з капітаном міліції ОСОБА_2 та який не підпадає під дію п. 3.9, 3.10 порядку № 1346, а тому комісія визнає, що випадок стався в період проходження служби, але не при виконанні службових обов'язків.

На підставі встановлених обставин комісією 29.12.2016 був складений акт за формою НТ* № 2 про нещасний випадок невиробничого характеру.

Вважаючи неправомірними дії комісії з розслідування нещасного випадку щодо неналежного оформлення результатів розслідування нещасного випадку, а акт за формою НТ* № 2 від 29.12.2016, висновок про нещасний випадок невиробничого характеру, акт за формою Н-5* від 29.12.2016 про розслідування нещасного випадку та висновку службового розслідування в частині зроблених висновків про те, що "нещасний випадок не пов'язаний з виконання службових обов'язків протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується і колегія суддів.

Статтею 1 Закон України «Про охорону праці» визначено поняття охорони праці - це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров'я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Статтею 22 вказаного закону, передбачено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України являється «Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України», затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 N 1346 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 січня 2003 за N 83/7404 який розроблено з метою врегулювання питань, пов'язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України.

У відповідності до п. 2.1 порядку, розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Пунктом 2.2 порядку зазначено, що за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов'язків.

Відповідно до п. 2.4. порядку, якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов'язаний з виконанням службових обов'язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

Керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС. У підрозділах, де немає спеціалістів з охорони праці, головою комісії з розслідування призначається посадова особа, на яку наказом керівника покладені функції з питань охорони праці в порядку сумісництва. (п. 3.5 порядку).

Відповідно до п. 3.8. положення комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов'язана протягом трьох діб після утворення комісії: - обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; - визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; - з'ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; - визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов'язків (не пов'язаний з виконанням службових обов'язків) або в період проходження служби при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю потерпілого в охороні громадського порядку, громадської безпеки або в боротьбі зі злочинністю; - скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п'яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію. У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.

Пунктом 3.9. порядку, встановлено, що комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків", якщо він стався в період проходження служби під час: - перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - роботи) протягом робочого часу або, за дорученням керівника, в неробочий час; - приведення в порядок знарядь праці, засобів захисту, одягу перед початком роботи і після її закінчення, виконання правил особистої гігієни; - проведення навчання, тренувань, обов'язкових фізичних занять у встановлений час; - використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за дорученням керівника; - подання підрозділом шефської допомоги; - провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; - перебування в транспортному засобі або на його стоянці, на території вахтового селища, у тому числі під час змінного відпочинку, якщо причина нещасного випадку (у тому числі поранення) пов'язана з виконанням потерпілим службових (трудових) обов'язків або з дією на нього небезпечного чи шкідливого фактора чи середовища; - прямування працівника до об'єкта (між об'єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами або до будь-якого об'єкта за дорученням керівника; - прямування до місця відрядження та в зворотному напрямку відповідно до завдання про відрядження.

Згідно, п. 3.10 порядку, комісія з розслідування також визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків", якщо він стався в період проходження служби внаслідок безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов'язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо).

А пунктом 3.11 порядку, передбачено, що комісія визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: - за обставин, не пов'язаних з виконанням службових обов'язків, зазначених у пунктах 3.9, 3.10, 3.11; - унаслідок отруєння алкоголем, наркотичними або іншими отруйними речовинами, а також унаслідок їх дії (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; - під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; - у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього Порядку, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів прокуратури; - у наслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Відповідно до п. 3.19 порядку, передбачено, що нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1* (НТ*) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Отже даним порядком чітко встановлені підстави винесення актів форми Н-1* (НТ*) та які наслідки повинні настати щоб вважати чи нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків чи ні.

Матеріали справи свідчать, що постановою слідчого Канівської міжрайонного прокуратури (а.с. 17) в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_14 (правопорушник який наніс ОСОБА_2 травму) відмовлено за відсутності ознак складу злочину, передбаченого ст. 342 КК України (опір працівникові правоохоронного органу).

Крім того, згідно довідки Канівської центральної районної лікарні від 02.11.2015, ОСОБА_2 після отримання ним тілесних ушкоджень на лікарняному не перебував, оскільки випадок стався з позивачем 19.11.2010, а позивач перебував на амбулаторному лікуванні з 22.11.2010.

Таким чином, виходячи з приписів порядку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що комісією правомірно встановлено, що нещасний випадок трапився не при виконанні службових обов'язків.

Колегія суддів критично оцінює доводи позивача про неповноважний склад комісії, оскільки доказів оскарження наказу № 170 від 07.12.2016 яким створено комісію з повторного розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 15 травня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Губська Л.В.

Оксененко О.М.