Справа № 2а-287/12/1370
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 року справа № 2а-287/12/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Шавель М.М.

за участю :

представника позивача - Семенюта Д.В.

представника відповідача - Боднар Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Західприлад" до Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції у Львівській області про визнання недійсним податкових повідомлень-рішень від 18 жовтня 2011 року № /34528, № /34527, від 02 серпня 2011 року № /25271, -

в с т а н о в и в :

11 січня 2012 року Приватне підприємство "Західприлад" звернулося до суду з адміністративним позовом до Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції у Львівській області про визнання недійсним податкових повідомлень-рішень від 18 жовтня 2011 року № /34528, № /34527, від 02 серпня 2011 року № /25271.

В провадженні Львівського окружного адміністративного суду (суддя Шинкар Т.І.) перебувала справа № 2а-1169/12/1370 за позовом ПП ?Західприлад? до ДПІ у Залізничному м.Львова про скасування податкового повідомлення-рішення від 02.08.2011р. №/25271. Враховуючи однорідність позовних вимог за позовами одного й того ж позивача до одного й того ж відповідача у зазначених справах та те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті за наслідком визнання ДПІ у Залізничному м. Львова нікчемними правочинів між позивачем та ТОВ ?Крафт ЛВ? (той самий контрагент), що мало місце у травні 2011 року, ухвалою суду від 28.02.2012 р. було об'єднано в одне провадження справу № 2а-1169/12/1370 до справи № 2а-287/12/1370. Таким чином, предметом оскарження у даній справі є податкові повідомлення-рішення від 18 жовтня 2011 року № /34528, № /34527, від 02.08.2011 р. № /25271.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки податкового органу про заниження та завищення податкових зобов'язань по податку на прибуток та ПДВ, у зв'язку із укладенням договорів та проведенням господарських операцій з ПП "Спецпостачсервіс" та ТОВ "Крафт ЛВ", не відповідають дійсності. Зазначає, що отримані товари від вказаних суб'єктів безпосередньо пов'язані з його ефективною підприємницькою діяльністю та використані в роботі підприємства, реалізовано іншим суб'єктам господарювання. Реальність одержання обладнання підтверджується належними первинними бухгалтерськими документами і доказами, які свідчать про фактичне їх отримання та реалізацію з метою отримання прибутку, документально підтверджується вартість понесених витрат. За наявності таких доказів, вважає, що висновки ДПІ не можуть ґрунтуватись лише на непідтверджених висновках про неможливість контрагентів позивача продати та поставити обладнання, що не є підставою для встановлення факту порушення податкового законодавства.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позові та письмових поясненнях, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив повністю, з підстав викладених у письмовому запереченні (а.с.209-212, т.3). Зазначають, що проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій без мети настання правових наслідків, які не мають реального товарного характеру, що свідчить про умисел при укладенні угоди у вигляді нанесення шкоди державі, її громадянам. Вважає, що відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 203, п.1, 2 ст. 215, ст. 228 Цивільного кодексу України правочини, укладені між ПП "Західприлад"та ПП "Спецпостачсервіс" та ТОВ "Крафт ЛВ" мають ознаки нікчемності та є нікчемними, порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою приховування сплати податків третіх осіб.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, безпосередньо та об'єктивно дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, давши їм оцінку, суд встановив наступне.

ДПІ у Залізничному районі м. Львова було проведено позапланову виїзну перевірку ПП "Західприлад" з питань взаємовідносин та взаєморозрахунків з ПП "Спецпостачсервіс"за період з 01.10.2010 р. та ТОВ "Крафт ЛВ"за період з 01.05.2011 р. по 31.05.2011 р., про що складено акт від 03.10.2011 р. № 3015/23-2/33665921.

Перeвіркою встановлено порушення ПП "Західприлад": п.п. 7.2.1 п.7.2, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4, п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість"в результаті чого занижено ПДВ за 2010 р. всього на суму 39641,66 грн.; п.5.1, п.п. 5.2.1 п.5.2, п.п. 5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оприбуткування прибутку підприємств", п.138.4 ст. 138, п.139.1.9 ст. 139 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток всього на суму 120386,53 грн.; порушення ст. 203, 215, 216 ЦК України.

В акті перевірки зроблено висновки про нікчемність угод з посиланням на п. 1, 2 ст. 215, п.1, 5 ст.203, п.1 ст. 216, ст. 228, ст. 626, 629, 655, 658, 662 Цивільного кодексу України, вплив на які мали господарські операції з ПП "Спецпостачсервіс" та ТОВ "Крафт ЛВ", по яких відсутні підтвердження про фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності підприємства, відсутні можливості для здійснення підприємницької діяльності.

За результатами перевірки було винесено податкові повідомлення-рішення 18 жовтня 2011 року № /34528 по податку на прибуток на суму 132 775,55 грн., № /34527 по ПДВ на суму 49 552,07 грн.

Крім того, 19.07.2011 р. ДПІ у Залізничному районі м. Львова було проведено невиїзну перевірку ПП "Західприлад" щодо підтвердження господарських відносин із ТОВ "Крафт ЛВ"згідно з додатком № 5 до декларації з ПДВ за травень 2011 р. та встановлено завищення суми податкового кредиту в декларації з ПДВ за травень 2012 р. на суму 61595,16 грн., що призвело до заниження суми ПДВ. За результатами цієї перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення від 02.08.2011 р. № /25271 по ПДВ на суму 61 595,16 грн.

ПП "Західприлад" оскаржувало винесені податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку, однак скарги платника не були задоволені, тому оскаржені до суду. ПП "Західприлад" не погодилось з фактичними та правовими підставами за яких винесено податкові повідомлення-рішення.

Позивач не погоджуючись із вищевказаними рішеннями, звернувся з адміністративним позовом до суду.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2014 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова від 18 жовтня 2011 року № /34528, № /34527, від 02 серпня 2011 року № /25271. Зобов'язано Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області стягнуто на користь Приватного підприємства "Західприлад" судові витрати у розмірі 2435,28 гривень з Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунка Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2015 року апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Залізничному районі міста Львова задоволено. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2012 року у справі № 2а-287/12/1370 за позовом Приватного підприємства "Західприлад" до Державної податкової інспекції в Залізничному районі міста Львова про скасування податкових повідомлень-рішень - скасовано і прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.04.2017 року касаційну скаргу Приватного підприємства «Західприлад» задоволено частково. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17.04.2012 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2015 року у справі № 2а- 287/12/1370 (№ 92359/12/9104) - скасовано. Справу № 2а- 287/12/1370 (92359/12/9104) направлено на новий судовий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

Вказане рішення мотивоване тим, що судами попередніх інстанцій не в повній мірі досліджено обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самих господарських операцій між позивачем та його контрагентами, не встановлено, чи спричинили господарські операції між позивачем та його контрагентами реальні зміни в майновому стані позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 227 КАС України, висновки і мотиви, з яких скасовано рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Приймаючи рішення у даній справі, суд виходив з наступного.

29.04.2011 р. між ПП "Західприлад" (Покупець) та ТОВ "Крафт ЛВ"(Продавець) було укладено договір № 247 купівлі-продажу товару. За умовами цього договору поставка здійснюється за одним окремим замовленням Покупця та є разовою; поставка здійснюється за рахунок та власними силами постачальника.

Про продаж товару свідчать видаткові накладні від 03.06.2011 р. на суму 27412,00 грн., від 20.05.2011 р. на суму 288845,00 грн., від 16.05.2011 р. на суму 44214,00 грн., від 11.05.2011 р. на суму 33542,00 грн. та відповідні податкові накладні на відповідні суми продажу товару, що підтверджується реєстром виданих накладних.

Про факт надання послуг свідчать акти виконаних робіт про надання наступних послуг: акт від 24.05.2011 р. № ОУ-0000016 (організація ремонту шумоміра) на суму 320 грн., акт від 16.05.2011 р. № 0000015 (організація ремонту газоаналізатора) на суму 850 грн., акт від 12.05.2011 р. № ОУ-00000017 (організація ремонту Щ34) на суму 1800 грн. та відповідні до наданих послуг податкові накладні.

З представлених накладних та актів виконаних робіт вбачається, що предметом купівлі-продажу були вольтметр, амперметр, шунт, акселерометр, вимірювач опору заземлення, газоаналізатор, стенд гальмівний тощо. В актах виконаних робіт вказано лише найменування виконаних робіт по організації ремонту.

Оплата придбаного товару підтверджується виписками з банківського рахунку. Станом на 31.05.2011 р. сальдо взаєморозрахунків між сторонами цього договору становить 2970 грн. Товарно-транспортні накладні про поставку товару не оформлялись.

Вартість придбаного за договором № 247 від 29.04.2010 р. товару та послуг становить 369571,00 грн. (ПДВ - 61 595,16 грн.). Вартість придбаних у ТОВ "Крафт ЛВ" на суму 307975,80 грн. ПП "Західприлад" включило до валових витрат Декларації з податку на прибуток за ІІ кв.2011 р., а сплачена в ціні товару сума ПДВ 61595,16 грн. включено до Декларації з ПДВ за травень 2011 р.

01.10.2010 р. між ПП "Західприлад" (Покупець) та ПП "Спецпостачсервіс"(Продавець) було укладено договір № 33/1 поставки товару, згідно з яким Продавець зобов'язується поставляти та передавати у власність Покупця товар, а Покупець належним чином прийняти і оплатити товар в асортименті, кількості та за ціною, вказаними в накладних документах.

Про продаж обладнання свідчать видаткові накладні № 00685 від 03.11.2010 р. на суму 15590 грн., № 00686 від 05.11.2010 р. на суму 68630 грн., № 00678 від 08.11.2010 р. на суму 39690 грн., № 00801 від 01.12.2010 р. на суму 36 840 грн. та податкові накладні № 00580 від 28.10.2010 р., № 00554 від 22.10.2010 р., № 00685 від 03.11.2010 р., № 00686 від 03.11.2010 р., № 00687 від 08.11.2010 р. на відповідну їм суму поставки. Всього вартість поставки товару становить 237850 грн. (ПДВ - 39 641,66 грн.). З первинних документів вбачається, що предметом цієї поставки були амперметр, вольтметр, динамометр, шунт, двигун, скоба, трансформатор, вимірювач тощо.

Придбаний товар від ПП "Спецпостачсервіс" на суму 198 208,33 грн. відображено по рах. 631, сальдо взаєморозрахунків становить 113 940 грн. Оплата товару підтверджується банківською випискою з рахунку платника.

З акту перевірки від 03.10.2011 р. вбачається, що зазначені вище договори та накладні, платіжні доручення, оборотно-сальдові відомості по рах. 631 по взаємовідносинах з ПП "Спецпостачсервіс" та ТОВ "Крафт ЛВ"були надані податковому органу. Під час перевірки податковим органом не встановлено отримання ПП "Західприлад" даного виду обладнання від інших осіб, ніж від ПП "Спецпостачсервіс" та ТОВ "Крафт ЛВ", ДПІ також не висловлювало сумнівів у використані ПП "Західприлад" цього товару в господарській діяльності, а також сумнівів в його спроможності займатись відповідним видом діяльності.

В основу висновку про порушення податкового законодавства ПП "Західприлад" та нікчемності правочинів, ДПІ поклало обставини, які стосуються ПП "Спецпостачсервіс" та ТОВ "Крафт ЛВ". Зокрема, акт перевірки від 06.07.2011 р. № 1062/23-2/32327359 від 06.07.2011 р. щодо перевірки ПП "Спецпостачсервіс"та акт перевірки від 18.07.2011 р. № 17125/23-2/12 щодо перевірки ТОВ "Крафт ЛВ", якими в обох випадках встановлено укладення правочинів з ознаками нікчемності у зв'язку з неспроможністю їх контрагентів займатись господарською діяльністю, безпідставне формування податкового кредиту, валових витрат, а щодо ТОВ "Крафт ЛВ", то також встановлено відсутність в нього основних виробничих фондів, трудових ресурсів, транспортних засобів, що на думку ДПІ, свідчить про фактичне не здійснення ними господарської діяльності, а відповідно і з ПП "Західприлад".

З документів про реалізацію товару, вбачається, що такий було придбано у ТОВ "Крафт ЛВ"та ПП "Спецпостачсервіс". Це зокрема, видаткові накладні, довіреності на отримання товару, акти здачі-приймання, ТТН.

З переліку представлених документів вбачається, що ПП "Західприлад" реалізовувало товар, придбаний у ТОВ "Крафт ЛВ"та ПП "Спецпостачсервіс", наступним покупцям: ПАТ "Технологічне і спеціальне обладнання", ТзОВ "Форт", ТзОВ "Тайфун трак Партнер", ПП "Політехніка Сервіс", ВАТ "Мотор Січ "Запорізький машинобудівний завод", Колективне інженерно-промислове підприємство "Промавтоматика", ТзОВ "РЗВА-Електрик", ТзОВ "Механічний завод", ТзОВ "Мегават Сервіс", ПАТ "Первомайський механічний завод", ТзОВ "Мелітопольський завод автотракторних глушників "Ютас", ТзОВ "Ван Телеком", ТзОВ "Національні кабельні мережі", ТзОВ "Монді Пекеджінг Юкрейн", ТзОВ "БТК Центр Комплект", ПП "Промавтоматика", ТзОВ "Новомосковський механічний завод", ЗАТ НВП "Інтертек", ЗАТ "Білоцерківська теплоелектроцентраль", ПП "Бехівський спеціалізований кар'єр", ПП ОСОБА_4, ТОВ "Рубантранс", ПП "Аспект транс сервіс", ДП "Оризон Навігація", ТОВ "Електротедмаш", ДП "КБ "Південне"ім. М.К.Янгеля, ПП ОСОБА_6, ПП "Автоспецтранс", ТзОВ "Металекс-М", ТзОВ "Екогран", ТОВ "Київська ватра", ПАТ "Харківський тракторний завод"та ін.. З значного переліку первинних бухгалтерських документів вбачається, що ПП "Західприлад" мало контрагентів по всій Україні, продавало обладнання, що використовується в сфері енергетики, електротехніки, автоматики. Саме такий вид обладнання ПП "Західприлад" придбало в ТОВ "Крафт ЛВ"та ПП "Спецпостачсервіс".

Питання визначення платників податку на додану вартість, об'єкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету до 01.01.2011 року регулювались Законом України "Про податок на додану вартість", питання щодо податку на прибуток підприємств - Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств", а з 01.01.2011 року - Податковим кодексом України.

В розумінні пункту 1.32 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 зазначеного Закону валові витрати виробництва та обігу - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до умов пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 цього Закону до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Відповідно до пп. 5.3.9 п. 5.3 цієї статті не належать до складу валових витрат будь-які витрати, непідтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення та зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 цього Кодексу не включаються до складу валових витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Також згідно з п. 198.3 ст. 198 цього Кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (роботи, послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Податковий кредит відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України "Про податок на додану вартість" та пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначається як сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 даного Закону податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих.) платником податку у звітному періоді у зв'язку із придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу).

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит згідно з пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 цього Закону та п.198.2 ст. 198 Податкового кодексу України є дата здійснення першої з наступних подій: а) дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг); б) дата отримання податкової накладної.

Відповідно до пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону та п. 201.1 ст. 201 Кодексу податкова накладна має містити: порядковий номер податкової накладної; дату її виписування, назву юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); повну назву отримувача; ціну продажу без врахування податку; ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Підпунктом 7.23 п. 7.2 ст. 7 даного Закону і п. 201.6 ст. 201 Кодексу передбачено, що податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

А згідно з пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону та п. 198.6 ст. 198 Кодексу не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

На підставі аналізу зазначених норм суд дійшов висновку, що формування суб'єктом господарювання податкового кредиту та валових витрат не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, а пов'язане з призначенням придбаних товарів (послуг) для використання у господарській діяльності та наявності податкової накладної (накладних). Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування валових витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту та валових витрат.

Водночас суд зазначає, що необхідно встановити факт реальності господарських операцій, тобто фактичне поставлення товарів (послуг), а аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

При цьому, необхідною умовою для віднесення вартості придбаних товарів (робіт, послуг) до складу валових витрат, а сум податку на додану вартість, сплачених в ціні цих товарів (робіт, послуг), до податкового кредиту, є факт реальності придбання таких товарів (робіт, послуг), для чого відповідні витрати платника податків мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції та є підставою для формування податкового обліку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" підстави для бухгалтерського обліку господарських операцій - це первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції.

Первинні і зведені облікові документи повинні містити обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Також обов'язкові реквізити первинних документів - це інформація, щодо яких саме товарів надані послуги, та де і коли надавалися послуги.

Крім того, наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до Закону України "Про податок на додану вартість" та Податкового кодексу України необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема, виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для включення цих витрат до податкового кредиту.

Як встановлено вироком Сихівського районного суду м. Львова від 26.12.2012 у кримінальній справі №1319/5265/2012 визнано винним керівника ПП "Воллі" ОСОБА_7 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.205, ч.4 ст.358 КК України. Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 визнав себе винним у співучасті у фіктивному підприємництві, з використання суб'єкта підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності та співучасті у використанні завідомо підроблених документів.

Крім того, суд встановив, що вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області від 16.07.2015 року, який набрав законної сил, ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України та на підставі ст. 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків строком на 3 роки, а також штраф у розмірі 980 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_8 було звільнено від відбування основного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 рік.

Під час розгляду даної кримінальної справи суд серед іншого встановив, що засуджена ОСОБА_9 для досягнення своїх злочинних цілей у 2009-2010 роках організувала перереєстрацію на інших осіб ряд підприємств, зокрема, ПП "Спецпостачсервіс" на ОСОБА_8 Дане підприємство було створене з метою здійснення незаконної діяльності і використовувалось для конвертації безготівкових коштів у готівкові шляхом документального оформлення безтоварних господарських операцій.

Відповідно до ст. 205 Кримінального кодексу України, за якою в тому числі було засуджено ОСОБА_8 і ОСОБА_9, фіктивним підприємництвом є створення або придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона.

За змістом цієї норми злочинна діяльність особи, яка вчинила фіктивне підприємництво, не обмежується операціями з окремими суб'єктами господарювання, а охоплює всю діяльність та свідчить про використання фіктивного підприємства, в даному випадку ПП "Спецпостачсервіс", виключно з метою здійснення злочинної діяльності.

Також суд враховує, що кожна із наведених вище обставин сама по собі не є достатнім доказом відсутності факту реального здійснення господарських операцій, однак, оцінивши всі надані сторонами докази в їх сукупності та взаємному зв'язку, а саме матеріали податкових перевірок, наявні в матеріалах справи бухгалтерські і податкові документи, матеріали кримінальної справи тощо, суд дійшов висновку, що ПП "Західприлад" всупереч вимогам ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України не надало належних і достатніх доказів того, що господарські операції між ним та ТзОВ "Крафт ЛВ" і ПП "Спецпостачсервіс" мали реальний (товарний) характер, тобто не доведено факту реального отримання позивачем товарів від зазначених підприємств, що в свою чергу позбавляє позивача права на включення відповідних сум до складу податкового кредиту та валових витрат.

Крім того, суд вважає, що поставка позивачем іншим підприємствам товарів, які за найменуванням та характеристиками відповідають тим, що вказані у зазначених вище накладних і податкових накладних, виписаних ТзОВ "Крафт ЛВ" і ПП «Спецпостачсервіс", на що посилаються позивач, не є належним та беззаперечним доказом того, що ці товари були придбані ПП "Західприлад" саме у вказаних підприємств.

Слід зазначити, що відповідно до постанови Верховного Суду України від 01.12.2015 в адміністративній справі №826/15034/14, фіктивність контрагента (товариства з обмеженою відповідальністю "Старксервіс) підтверджено вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 24.09.2013. Статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку. Подані товариством первинні документи бухгалтерського та податкового обліку (податкові накладні, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) тощо) не є достатніми доказами фактичного виконання операцій; спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими контролюючим органом фактами щодо фіктивної діяльності контрагента позивача свідчить про безтоварність господарських операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку цього товариства.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 26.01.2016 у справі №2а-15327/12/2670 (ЄРДСР №55953481), первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум податку на додану вартість до податкового кредиту та формування на їхній підставі валових витрат є безпідставними.

У відповідності до положень статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність реального характеру господарських відносин між Приватним підприємством "Західприлад" та ПП «Спецпостачсервіс» та ТзОВ "Крафт ЛВ", а відтак висновки контролюючого органу є правомірними та відповідають дійсним обставинам справи.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що податковим органом доведено факт правомірності прийняття оскаржуваних рішень, а відтак, підстави для задоволення позову відсутні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до статті 94 КАС України, особі, що не є суб'єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлений і підписаний 10 липня 2017 року.

Суддя Кухар Н.А.