Справа № 523/14381/16-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 523/14381/16-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Виноградова Н.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

за участю секретаря судового засідання - Тутової Л.С.

представника апелянта - Курян Н.М.

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправним та скасування рішення № 64 від 25 липня 2016 року про відмову в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2; про зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, -

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 64 від 25 липня 2016 року про відмову в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

- зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку із зайнятістю повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці у період з 27.07.1985 року до 29.06.2001 року, з 29.06.2011 року до 27.02.2015 року, починаючи з дня зверненні із заявою про призначення пенсії - з 26.04.2016 року.

Постановою від 15 лютого 2017 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Суворовський районний суд м. Одеси задовольнив адміністративний позов:

- визнав протиправним та скасував рішення Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 64 від 25 липня 2016 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов'язав Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. №10 у зв'язку з зайнятістю повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці у період з 27.07.1985 - по 21.08.1992 року, з дня досягнення позивачем 58-річного віку, тобто з 19.06.2016 року.

Не погоджуючись з постановою суду, Суворовське об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі подало апеляційну скаргу в якій просить суд скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, оскільки позивач не має стажу необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, внаслідок відсутності довідок уточнюючих характер роботи та документів, які б підтверджували проведення атестації робочого місця.

ОСОБА_3 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що позивач відповідно до трудової книжки та уточнюючої довідки № 1-ар від 17.06.2016 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, виданої ліквідаційною комісією Міськрембудтресту, працював на посаді покрівельника рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів із застосуванням мастик і ґрунтовок у РБУ №4 Міськрембудтресту в період з 27.07.1985 року по 04.10.1991 року, тобто 6 років 2 місяці і 8 днів; з 04.10.1991 року - по 13.01.1992 працював майстром будівельних і монтажних робіт, тобто 3 місяці 9 днів; з 13.01.1992 року - по 22.07.1996 року - на посаді покрівельника рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів із застосуванням мастик і ґрунтовок РБУ №3 Міськрембудтресту, тобто 4 роки 6 місяців та 10 днів.

Суд першої інстанції встановив помилковість доводів пенсійного органу проте, що для підтвердження стажу для призначення пенсії на пільгових умовах необхідні докази проходження атестації робочих місць після 21 серпня 1992 року, та не зарахування у зв'язку з цим до пільгового стажу позивача періоду роботи на посаді покрівельника рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів із застосуванням мастик і ґрунтовок з 13.01.1992 року - по 21.08.1992 року - сім місяців 8 днів, внаслідок чого стаж позивача на посадах, передбачених списком № 2, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення» складає 7 років та 25 днів.

При цьому суд першої інстанції послався на приписи підпунктів 1, 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, відповідно до яких, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Суд першої інстанції зазначив, що уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформлює пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

Суд першої інстанції встановив, що РБУ №3 і №4 - це структурні підрозділи Міськрембудтресту, тому доводи відповідача про необхідність надання доказів їх реорганізації необґрунтовані, в той час як Міськрембудтрест в стадії ліквідації, а довідку видала ліквідаційна комісія.

Також суд першої інстанції встановив, що загальний трудовий стаж позивача складає 31 рік 5 місяців та 2 дня, і має право на пенсію за віком на пільгових умовах, до п. «б» ч. 1ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», обґрунтовуючи при цьому відхилення доводів пенсійного органу щодо відсутності атестації робочого місця.

Заслухавши суддю доповідача, осіб, які з'явились у судове засіданні,, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Предметом спору у справі є:

- правомірність рішення пенсійного органу № 64 від 25 липня 2016 року про відмову в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

- вимога зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку із зайнятістю повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці у період з 27.07.1985 року до 29.06.2001 року, з 29.06.2011 року до 27.02.2015 року, починаючи з дня зверненні із заявою про призначення пенсії - з 26.04.2016 року.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_3 26 квітня 2016 року звернувся до апелянта із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 (а.с. 37).

Рішенням Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 64 від 25.07.2016 року ОСОБА_3 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 (а.с. 35).

Відмова вмотивована відсутністю спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, - 07 років 06 місяців. При цьому в рішенні зазначено, що до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах не зарахований час роботи позивача на посадах покрівельника та майстра з 27,071985 року по 29.06.2001 року, оскільки цей час не підтверджений відомостями про роботу позивача із застосуванням мастик і ґрунтовок відповідно до списку № 2 розділу XXVII - на посаді покрівельника, затвердженого Постановою КМУ від 11.03.1994 року № 162, та на посадах майстра за відсутності первинних документів та за відсутністю атестації робочих місць.

Апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_3 відповідно до записів трудової книжки та уточнюючої довідки № 1-ар від 17.06.2016 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, виданої ліквідаційною комісією Міськрембудтресту

- працював на посаді покрівельника рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів із застосуванням мастик і ґрунтовок у РБУ №4 Міськрембудтресту в період з 27.07.1985 року по 04.10.1991 року, тобто 6 років 2 місяці і 8 днів;

- з 04.10.1991 року - по 13.01.1992 працював майстром будівельних і монтажних робіт, тобто 3 місяці 9 днів;

- з 13.01.1992 року - по 22.07.1996 року - на посаді покрівельника рулонних покрівель та покрівель зі штучних матеріалів із застосуванням мастик і ґрунтовок РБУ №3 Міськрембудтресту, тобто 4 роки 6 місяців та 10 днів.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що стаж позивача, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, складає 10 років 11 місяців 28 днів, при необхідному законодавчо встановленому мінімальному стажі 12 років 06 місяців.

Загальний стаж позивача складає 31 р. 05 міс. 02 д., що підтверджено розрахунком загального стажу проведеним апелянтом (а.с. 64).

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, досяг віку 55 років - ІНФОРМАЦІЯ_2., на час прийняття рішення про відмову в призначені пільгової пенсії, позивач досяг 58-річного віку.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи:

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок;

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Зазначена довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформлює пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах, що відповідає приписам 1, 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637.

Надаючи правову оцінку посиланням пенсійного органу в оскарженому рішенні на те, що згідно архівної довідки Департаменту архівного господарства РБУ №3 і №4 ліквідовані, документи втрачені, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції правильно встановив, та це не спростовано доводами апеляційної скарги, що РБУ №3 і №4 - це структурні підрозділи Міськрембудтресту, внаслідок чого доводи апелянта про необхідність надання доказів реорганізації РБУ №3 і №4 необґрунтовані, в той час як Міськрембудтрест в стадії ліквідації, а довідку видала ліквідаційна комісія.

Також апеляційний суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, пенсійним органам надано право на встановлення стажу на підставі показань неменше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. (п. 17, п. 18, п. 20). Проте, ні апеляційна скарга, ні заперечення на адміністративний позов, не містять відомостей щодо наявності обставин, які обумовили неможливість використання апелянтом наданого йому права для з'ясування стажу позивача.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції, з яким погоджується і апеляційний суд, виходив із того, що незважаючи на те, що атестація робочого місця, на якому працював позивач, не проводилась, зазначений період роботи підлягає зарахуванню до пільгового стажу, оскільки право працівника на пільгове пенсійне забезпечення не може бути обмежене через порушення адміністрацією підприємства порядку проведення атестації робочих місць.

Апеляційний суд вважає необхідним відступити від правової позиції ВСУ, викладеної у постанові цього суду від 25.11.2014 р. № 21-519а14, з наступних підстав.

Україна є правовою державою і в подібних випадках виступає гарантом у захисті соціальних прав громадянина. За змістом ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 23 Конституції України кожна особа пенсійного віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року №41.

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п.4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

В п. 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Таким чином, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Обов'язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено на керівників підприємств, а тому у випадку її не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є неправомірним.

Також апеляційний суд зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеної до Списку № 2, та по якій має бути проведена атестації робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов'язками) за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що своєчасність та проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Враховуючи викладене апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання неправомірними дій щодо відмови позивачу у призначенні пільгової пенсії, про зобов'язання відповідача зарахувати певний стаж роботи позивача до стажу, який надає право на отримання пільгової пенсії за віком, та зобов'язання призначити пенсію з 19.06.2016 року, що відповідає приписам абзаців 16, 24, 25 пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 19, 23, 46, 55, 64 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 69-71, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, 244-2, ч. 5 ст. 254 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складений 04 липня 2017 року.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець