Справа № 713/505/17
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 червня 2017 року м. Київ К/800/21178/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області щодо невиконання своїх прямих обов'язків по забезпеченню виконання державних гарантій щодо соціального захисту населення на етапі формування проекту бюджету району у сфері соціальних питань, не вчинення жодних дій щодо внесення змін до бюджету, як це передбачено Бюджетним кодексом України, ігнорування основних конституційних принципів та завдань органів публічної влади - захист прав, свобод та законних інтересів своїх громадян, а також ігнорування пріоритету дотримання Конституції України та принцип вищої юридичної сили положень Конституції України, визнання протиправною відмову відповідача від 10 березня 2017 року щодо перерахунку та виплати йому щорічної одноразової грошової допомоги за 2016 рік до 5 травня у розмірі, встановленому статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гаранти їх соціального захисту» та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити йому недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій, за 2016 рік у розмірі передбаченому статтею 12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, на моменті проведення виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є учасником бойових дій та має право на пільги, передбачені статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Проте відповідач у 2016 році неправомірно нарахував та виплатив йому вказану грошову допомогу в меншому розмірі, ніж це визначено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У виплаті недоплаченої суми допомоги в розмірі 4730 грн відповідачем позивачу відмовлено з посиланням на положення постанови Кабінету постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», якими встановлено розміри щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій та інвалідам війни.

Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 3 квітня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Управління соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області щодо перерахунку та виплати позивачу щорічної одноразової грошової допомоги за 2016 рік до 5 травня у розмірі, встановленому статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобов'язано Управління соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області здійснити перерахунок та виплату позивачу, як учаснику бойових дій, щорічної одноразової допомоги до 5 травня за 2016 рік відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, визначеної відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» на момент проведення виплат, з урахуванням виплаченої суми такої допомоги.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що керуючись принципом законності та виходячи із визначених у частині четвертій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2016 році необхідно застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №141, яка звужує обсяг передбачених законом та гарантованих Конституцією України прав позивача, а Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який має вищу юридичну силу.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що відповідно до пункту 26 Прикінцевих і перехідних положень Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу щодо реформування міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року) норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, а тому відповідачем правомірно здійснено у 2016 році виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що він є учасником бойових дій, а тому відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, тобто в розмірі 5650 грн.

Також позивач посилається на те, що право на отримання щорічної одноразової грошової допомоги не може бути поставлено у залежність від бюджетних асигнувань.

Крім того, позивач посилається на те, що керуючись принципом законності та виходячи із визначених у частині четвертій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2016 році необхідно застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №141, а Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який має вищу юридичну силу і відповідно до статті 2 якого нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Проте із вказаними доводами ОСОБА_1 погодитись не можна з огляду на те, що пунктом 63 Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ (набрав чинності 1 січня 2015 року) розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, згідно з яким норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, ґетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 920 гривень (пп. 2 п. 1 Постанови).

Враховуючи викладене, здійснення відповідачем нарахування та виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій у розмірі 920 грн, тобто у розмірі, встановленому Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ та підпунктом 2 пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» є правильним, а тому, зважаючи на наведені обставини та вимоги закону, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для визнання неправомірними дій відповідача по виплаті позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №141, є обґрунтованим, правильним та відповідає вимогам законодавства.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що апеляційний суд неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, а додані до касаційної скарги матеріали повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Швець