Справа № 820/10622/15
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" червня 2017 р. м. Київ К/800/8815/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Стародуба О.П.,

Швеця В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14 січня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (далі - ГУ МВС України в Харківській області), Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (далі - ХМУ ГУ МВС України в Харківській області) про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 16 листопада 2015 року та заяви про доповнення позовних вимог від 11 грудня 2015 року) просила:

визнати незаконним та скасувати наказ ГУ МВС України в Харківській області «Про організаційно-штатні зміни по ГУ МВС України в Харківській області» від 27 березня 2015 року № 380 в частині відносно неї;

визнати незаконним та скасувати наказ ГУ МВС України в Харківській області «По особовому складу» від 27 травня 2015 року № 236 о/с про її переведення на іншу посаду згідно пункту 21 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення);

визнати незаконним та скасувати наказ ГУ МВС України в Харківській області «Про покарання дільничного інспектора СДІМ ВМ (м. Харків) Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4.» від 03 вересня 2015 року № 725;

визнати незаконним та скасувати наказ ГУ МВС України у Харківській області «По особовому складу» від 04 вересня 2015 року № 459 о/с про її звільнення з органів внутрішніх справ України за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення;

встановити, чи є у діях посадових осіб Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області, які з численними порушеннями провели оформлення на службу та службове розслідування, що привело до видання незаконних наказів про покарання та звільнення її з органів внутрішніх справ України, ознаки злочину та передати рішення суду до Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України);

поновити її на посаді старшого лейтенанта міліції - інженера групи зв'язку та спеціальної техніки полку патрульної служби ХМУ ГУ МВС України в Харківській області або на іншій рівнозначної посаді, а у разі неможливості поновлення - змінити формулювання підстави звільнення, вказавши причину звільнення відповідно до чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону;

зобов'язати відповідачів оплатити їй два дні (27 та 28 травня 2015 року) згідно з листком непрацездатності серії АГА № 351703;

стягнути з відповідачів середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 29 травня 2015 року до дня винесення рішення суду;

стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 50 000 грн;

стягнути з відповідачів судові витрати;

стягнути з відповідачів суму середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та проведення належних їй виплат за період з 29 травня 2015 року по день винесення рішення суду.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивач звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила рішення судів скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог повністю.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач перебувала на службі в органах внутрішніх справ України з 11 січня 2010 року. За період служби працювала інженером групи зв'язку та спеціальної техніки полку патрульної служби ХМУ ГУ МВС України в Харківській області.

31 березня 2015 року ОСОБА_4 отримала листа від керівництва полку патрульної служби ХМУ ГУ МВС України в Харківській області від 27 березня 2015 року №87/510, в якому її повідомлено про те, що згідно наказу ГУ МВС України в Харківській області «Про організаційно-штатні зміни по ГУМВС України в Харківській області» від 27 березня 2015 року № 380 було оголошено перелік змін у штатах, відповідно до яких ряд посад у підрозділі, в тому числі й посада, яку вона обіймає, скорочено. Позивача одночасно проінформовано, що згідно із Законом України «Про зайнятість населення» у разі її не перепризначення на іншу посаду протягом двохмісячного терміну її буде звільнено.

Відповідно до Переліку змін у штатах МВС України, затвердженому наказом МВС України від 13 травня 2015 року №260 та оголошеному наказом ГУ МВС України в Харківській області від 27 березня 2015 року №380, у групі зв'язку та спеціальної техніки підрозділу міліції громадської безпеки полку патрульної служби ХМУ ГУ МВС України в Харківській області було скорочено одну посаду інженера.

5 травня 2015 року ОСОБА_4 прибула до ГУ МВС України в Харківській області, де у присутності інспекторів відділу комплектування та проходження служби управління кадрового забезпечення ГУ МВС України в Харківській області підполковника міліції ОСОБА_5, майора міліції ОСОБА_6, капітана міліції ОСОБА_7 її було ознайомлено з довідкою некомплекту посад у підрозділах ХМУ ГУ МВС України та ГУ МВС України в Харківській області. ОСОБА_4 від написання рапорту про призначення на будь-яку із запропонованих посад відмовилася, про що було складено відповідний акт.

12 травня 2015 року позивач звернулась із рапортом до начальника ГУ МВС України в Харківський області про її звільнення з органів внутрішніх справ з 13 травня 2015 року за скороченням штату на підставі наказу ГУ МВС України в Харківській області від 27 березня 2015 року № 380.

Листом ГУ МВС України в Харківській області від 15 травня 2015 року № 7/5763 на зазначений рапорт позивачу було надано відповідь, з якої вбачається, що згідно з вимогами чинного законодавства звільнення за скороченням штату або чисельності працівників не допускається у період їхньої тимчасової непрацездатності. Крім того, позивачу було запропоновано терміново прибути до підрозділу кадрового забезпечення полку патрульної служби ХМУ ГУ МВС України в Харківській області для вирішення питання щодо подальшого проходження служби. Зазначено, що при собі мати документи, які підтверджують, що вона не перебуває на лікарняному.

26 травня 2015 року начальником сектору комплектування та проходження служби відділу кадрового забезпечення (далі - СКПС ВКЗ) ХМУ ГУ МВС України в Харківській області складено висновок щодо призначення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 на посаду дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Дзержинського районного відділу (далі - СДІМ Дзержинського РВ) ХМУ ГУ МВС України в Харківській області, який 27 травня 2015 року був затверджений начальником ГУ МВС України в Харківській області.

Наказом ГУ МВС України в Харківській області «По особовому складу» від 27 травня 2015 року № 236 о/с відповідно до пункту 21 Положення ОСОБА_4 призначено на посаду дільничного інспектора міліції СДІМ ВМ (м.Харків) Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області зі звільненням з посади інженера групи зв'язку та спеціальної техніки полку патрульної служби ХМУ ГУ МВС України в Харківській області.

Відповідно до акту, складеного 29 травня 2015 року о 11 год. 00 хв. в кабінеті 324 СКПС ВКЗ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області (м. Харків, вул. Ярославського, 1/29) інспекторами СКПС ВКЗ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області майором міліції ОСОБА_13, майором міліції ОСОБА_9 та майором міліції ОСОБА_10, старшому лейтенанту міліції ОСОБА_4 та її представнику ОСОБА_11 було повідомлено, що відповідно до пункту 21 Положення та наказу ГУ МВС України в Харківській області від 27 березня 2015 року № 380 ОСОБА_4 з 27 травня 2015 року наказом ГУ МВС України в Харківській області від 27 травня 2015 року №236 о/с призначена на посаду дільничного інспектора міліції СДІМ ВМ (м.Харків) Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області. Також позивачу було роз'яснено про необхідність негайного прибуття до зазначеного підрозділу та приступити до виконання службових обов'язків за посадою.

29 травня 2015 року позивач знову звернулася з рапортом до начальника ГУ МВС України в Харківській області з проханням звільнити її за скороченням штатів.

Листом ГУ МВС України в Харківській області від 30 червня 2015 року №30/1097 на рапорт позивача від 29 травня 2015 року повідомлено, що згідно зі статтею 184 Кодексу законів про працю України звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу одиноких матерів за наявності дитини віком до чотирнадцяти років не допускається, а також запропоновано прибути до керівництва відділу кадрового забезпечення ХМУ ГУ МВС України в Харківській області з метою вирішення питання щодо подальшого проходження нею служби в органах внутрішніх справ. Цей лист був отриманий представником позивача ОСОБА_12 2 липня 2015 року.

Позивач не прибула до ХМУ ГУ МВС України в Харківській області для продовження проходження служби.

На підставі рапорту тимчасово виконуючого обов'язки начальника СДІМ Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області про те, що 17 липня 2015 року дільничний інспектор СДІМ Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області старший лейтенант міліції ОСОБА_4 була відсутня на робочому місці, начальником Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області було видано наказ «Про призначення службового розслідування» від 17 липня 2015 року № 243.

Згідно з висновком за результатами службового розслідування за фактом відсутності на службі дільничного інспектора СДІМ Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4, затвердженим 02 вересня 2015 року начальником Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області, було підтверджено факт відсутності старшого лейтенанта ОСОБА_4 на службі з 27 травня 2015 року до моменту закінчення службового розслідування без поважних причин, тобто скоєння нею прогулів.

Наказом ГУ МВС України в Харківській області «Про покарання дільничного інспектора СДІМ ВМ (м.Харків) Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4.» від 03 вересня 2015 року № 725 за порушення службової дисципліни, що виразилось у відсутності на службі без поважних причин з 27 травня 2015 року, тобто скоєння прогулів, позивача було звільнено з органів внутрішніх справ України.

Наказом ГУ МВС України в Харківській області від 04 вересня 2015 року №459 о/с позивача було звільнено у запас Збройних Сил України за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про визнання незаконним та скасування наказу ГУ МВС України в Харківській області «Про організаційно-штатні зміни по ГУ МВС України в Харківській області» від 27 березня 2015 року № 380 в частині відносно позивача суд першої інстанції виходив з того, що цей наказ не є актом індивідуальної дії та не був прийнятий відносно позивача, оскільки він не містить прізвища особи, яка обіймала посаду інженера, що скорочується. Щодо позовної вимоги про визнання незаконним та скасування наказу ГУ МВС України в Харківській області «По особовому складу» від 27 травня 2015 року № 236 о/с суд прийшов до висновку, що цей наказ був прийнятий з дотриманням норм чинного законодавства та у межах компетенції відповідача.

Проте такі висновки суду є передчасними наступних підстав.

08 жовтня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила, зокрема, визнати незаконним та скасувати наказ ГУ МВС України в Харківській області від 27 травня 2015 року № 236 о/с. Пізніше, 16 листопада 2015 року, позивач змінила позовні вимоги та просила, зокрема, визнати незаконним та скасувати наказ ГУ МВС України в Харківській області «Про організаційно-штатні зміни по ГУ МВС України в Харківській області» від 27 березня 2015 року № 380 в частині відносно неї.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Положеннями статті 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (частина перша).

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина третя).

За правилами статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Водночас за правилами частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Суд, отримавши позов, зобов'язаний з'ясувати чи має місце порушення суб'єктивних прав, свобод чи інтересів особи.

У разі наявності порушення прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулась до адміністративного суду за захистом своїх прав за межами, встановлених главою 8 КАС України строків, суд може поновити їх та вирішити спір по суті (задовольнити вимоги) чи залишити заяву без розгляду.

У випадку, коли суб'єктивне право, свободи або інтереси не порушені, а відтак і не підлягають судовому захисту, застосування строків звернення до суду є помилковим. Іншими словами, інститут строків застосовується лише у разі реального порушення суб'єктивних прав, свобод та інтересів особи, що звернулась із позовом.

Разом з цим суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а саме які зміни відбулися у штатному розкладі ХМУ ГУ МВС України в Харківській області, оскільки штатні розклади цього Управління судом не співставлялись та не аналізувались, тим самим не встановлено скільки посад інженерів групи зв'язку та спеціальної техніки полку патрульної служби ХМУ ГУ МВС України в Харківській області було до скорочення, чи підлягала скороченню лише одна й саме посада, яку займала позивач, а отже, як наслідок, чи порушені суб'єктивні права позивача при видачі наказу ГУ МВС України в Харківській області «Про організаційно-штатні зміни по ГУ МВС України в Харківській області» від 27 березня 2015 року № 380.

Водночас, розглянувши в судовому засіданні 14 січня 2016 року клопотання представника відповідачів про залишення без розгляду позову з підстав пропущення строку звернення до суду, передбаченого частиною третьою статті 99 КАС України в частині визнання незаконним наказу ГУ МВС України в Харківській області від 27 травня 2015 року №236 о/с, суд першої інстанції постановив ухвалу без будь-яких вказівок як на обставини, за яких визнав заявлене клопотання таким, що не підлягає задоволенню, так і дотримання позивачем строку звернення до суду.

Що стосується позовних вимог про визнання незаконними та скасування наказів ГУ МВС України в Харківській області «Про покарання дільничного інспектора СДІМ ВМ (м. Харків) Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4.» від 03 вересня 2015 року № 725 та «По особовому складу» від 04 вересня 2015 року № 459 о/с про звільнення позивача з органів внутрішніх справ України за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення, то суд першої інстанції, відмовляючи у їх задоволенні з підстав видання оскаржуваних наказів з дотриманням норм чинного законодавства та у межах компетенції ГУ МВС України в Харківській області, в порушення вимог статті 159 КАС України в мотивувальній частині не навів мотивів, за яких дійшов такого висновку.

Водночас, суд першої інстанції ніяким чином не обґрунтував свій висновок й про відмову у задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання відповідачів оплатити їй два дні (27 та 28 травня 2015 року) згідно з листком непрацездатності серії АГА № 351703, а також стягнення з відповідачів суми середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та проведення належних їй виплат за період з 29 травня 2015 року по день винесення рішення суду.

Апеляційний суд зазначених помилок не виправив.

Положення частини другої статті 71 КАС України щодо наявності у суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, обов'язку доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності судами при прийнятті рішень у даній справі також враховані не були.

Як передбачено статтею 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За правилами частини другої статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на те, що допущені судами порушення норм процесуального права не можуть бути усунуті судом касаційної інстанції, який процесуальним законом позбавлений можливості досліджувати докази і встановлювати обставини, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, якому слід дослідити усі обставини і прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 227, 230, 231 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14 січня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2016 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і оскарженню не підлягає.

Судді: Пасічник С.С.

Стародуб О.П.

Швець В.В.