Справа № 195/693/17(2-а/195/155/17)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2017 рокусправа № 195/693/17(2-а/195/155/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Юрко І.В.

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15.05.2017 р. в справі № 195/693/17 за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Томаківського районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі - УПФУ) про визнання протиправним рішення щодо не зарахування до загального трудового стажу періоду роботи з 01.01.2004 р. по 31.12.2004 р. в сільськогосподарському фермерському господарстві «ОСОБА_1.»; зобов'язання зарахувати позивачу для призначення пенсії до загального трудового стажу період роботи з 01.01.2004 р. по 31.12.2004 р. в сільськогосподарському фермерському господарстві «ОСОБА_1.» та нарахувати і виплати пенсію з 11.10.2012 р.

Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15.05.2017 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, прийняти нове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що листом відповідача від 06.04.2015 р. № Р02/33 позивача повідомлено, що від сільськогосподарського фермерського господарства ОСОБА_1 в 2004 році на рахунки УПФУ надійшла частина сплаченого фіксованого сільськогосподарського податку (68%) в сумі 521,93 грн., щомісячні звіти згідно із додатком 23 та відомості за 2014 рік до системи персоніфікованого обліку не подано. Оскільки заробітна плата не нараховувалась, страхові внески 1-2% із заробітної плати не утримувались, суми доходу, що розподілявся між членами фермерського господарства і підлягав оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, відсутні, тому підстав для зарахування 2004 р. до страхового стажу відсутні.

Аналогічні відомості повідомлено позивачу листом відповідача від 03.01.2017 р. № Р53/23 за результатами розгляду його звернення, а також листом Головного управління Пенсійного фонду України від 17.03.2017 р. за № Р365-17.

За документами пенсійної справи загальний стаж позивача складає 34 роки 8 днів, де індивідуальний коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35 -0,45900.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що сільськогосподарським фермерським господарством ОСОБА_1 (далі - СФГ ОСОБА_1.) щомісячні звіти та відомості за 2014 рік до системи персоніфікованого обліку не подано; заробітна плата не нараховувалась, страхові внески в розмірі 1-2% від суми заробітної плати не утримувались, суми доходу, що розподілявся між членами фермерського господарства і підлягав оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, відсутні, тому підстав для зарахування 2004 р. до страхового стажу відсутні.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 11.10.2012 р. призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При призначенні пенсії та розрахунку її розміру до страхового стажу не зарахований період роботи позивача в СФГ ОСОБА_1 з 01.01.2004 р. по 31.12.20104 р.

В 2015 р. та в 2017 р. позивач звертався до УПФУ із заявами в порядку Закону України «Про звернення громадян» з питання зарахування до страхового стажу періоду роботи в СФГ ОСОБА_1 з 01.01.2004 р. по 31.12.2004 р.

Листами УПФУ від 06.04.2015 р. № Р02/33 та від 03.01.2017 р. № Р53/23 позивачу повідомлено, що від СФГ ОСОБА_1 в 2004 році на рахунки УПФУ надійшла частина сплаченого фіксованого сільськогосподарського податку (68%) в сумі 521,93 грн., щомісячні звіти згідно із додатком 23 та відомості за 2014 рік до системи персоніфікованого обліку не подано. Оскільки заробітна плата не нараховувалась, страхові внески 1-2% із заробітної плати не утримувались, суми доходу, що розподілявся між членами фермерського господарства і підлягав оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, відсутні, тому підстав для зарахування 2004 р. до страхового стажу відсутні.

Головним управлінням Пенсійного фонду України на звернення позивача повідомлено аналогічні відомості листом від 17.03.2017 р. № Р365-17.

За повідомленням Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (а.с. 9) СФГ ОСОБА_1 у 2004 р. сплачено суму фіксованого сільськогосподарського податку в розмірі 767,55 грн. Сплата фіксованого сільськогосподарського податку підтверджена платіжними дорученнями (а.с. 10-12).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).

Частиною 1 статті 24 Закону № 1058 у відповідній редакції встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами статті 11 закону № 1058 загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають:

1) громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру;

2) члени колективних та орендних підприємств, сільськогосподарських кооперативів та фермерських господарств, у тому числі тих, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент).

Як встановлено ч. 2 ст. 34 Закону України «Про фермерське господарство» у відповідній редакції, фермерське господарство у встановленому законом порядку реєструється як платника внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в органах Пенсійного фонду.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» від 27.11.2003 р. № 1344-IV встановлено, що сільськогосподарські підприємства здійснювали сплату страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірах та порядку, встановлених Законом України «Про фіксований сільськогосподарський податок» від 17.12.1998 року № 320-XIV.

Відтак, у 2004 році до Пенсійного фонду України в рахунок збору на обов'язкове державне пенсійне страхування здійснювалось зарахування частин сплаченого фіксованого сільськогосподарського податку. Також сільськогосподарськими підприємствами, до яких належало СФГ ОСОБА_1, здійснювалась сплата страхових внесків з заробітної плати у розмірі 1-2% з поданням в установленому порядку даних до системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що СФГ ОСОБА_1 як юридичною особою у 2004 р. здійснено сплату фіксованого сільськогосподарського податку в сумі 521,93 грн. (68% від суми сплаченого податку), проте, щомісячні звіти та відомості за 2004 рік за фізичну особу ОСОБА_1 до системи персоніфікованого обліку не подавались, страхові внески з заробітної плати позивача не утримувались та не перераховувались.

Відповідно до абз. «б» пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 р. № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за № 1566/11846, (далі - Порядок № 22-1) до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637. За період роботи, починаючи з 01.01.2004, відділ персоніфікованого обліку органу, що призначає пенсію (далі - відділ персоніфікованого обліку), додає довідку із бази даних системи персоніфікованого обліку за формою згідно з додатком 2, а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3.

У відомостях персоніфікованого обліку відсутні данні про кількість днів стажу позивача та сплату страхових внесків за 2004 рік.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для зарахування до страхового стажу періоду роботи в СФГ ОСОБА_1 з 01.01.2004 р. по 31.12.2004 р.

Крім того, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Пунктом 37 Порядку № 22-1 в редакції, що діяла до 29.08.2014 р., передбачено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, відстрочку часу її призначення, перерахунок та відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 4).

Аналогічне положення щодо подання заяви встановленого зразку для здійснення призначення та перерахунку пенсії міститься в п. 4.1 цього Порядку в редакції, яка діє з 29.08.2014 р.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач з питання перерахунку пенсії до УПФУ не звертався, ним не не надавалась заява встановленої форми, звернення позивача стосувалось підстав не зарахування до страхового стажу спірного періоду.

Враховуючи, що позивачем не дотриманий порядок подання документів для призначення (перерахунку) пенсії, відповідачем не приймалось рішення про відому у перерахунку пенсії.

Відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України захисту підлягають саме порушені права.

В даному випадку позивач не звертався до відповідача з питання перерахунку пенсії у встановленому законодавством порядку, відповідачем не приймалось рішення про відмову у перерахунку пенсії, тобто, відсутні підстави вважати про порушення відповідачем прав позивача з цього питання.

Лист УПФУ не є правовим актом індивідуальної дії в розумінні КАС України, а відповідачем не приймалось рішень, які обмежують реалізацію соціальних гарантій позивача чи які свідчать про відмову у виконанні законних вимог, відповідно відсутнє порушене права позивача, яке підлягає захисту в порядку адміністративного судочинства, що обумовлює висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15.05.2017 р. в справі № 195/693/17 залишити без задоволення.

Постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15.05.2017 р. в справі № 195/693/17 за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 11.07.2017 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: І.В. Юрко