Справа № 464/2813/17
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/7379/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 07 червня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 464/2813/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, адміністративної комісії при Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, адміністративної комісії при Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач просив поновити строк на оскарження постанови адміністративної комісії при Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради №235 від 13.10.2016;

скасувати постанову адміністративної комісії при Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради №235 від 13.10.2016 та закрити провадження у справі.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 07 червня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1, подавши на неї апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що про оскаржувану постанову адміністративної комісії він дізнався 28.02.2017 під час ознайомлення у Сихівському відділі державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції з матеріалами виконавчого провадження. Зазначає, що відповідно до вимог пункту 106 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, при одержанні рекомендованих поштових відправлень, одержувач розписується в книзі ф.8 та вказує своє прізвище. Оскільки такого документа відповідачем не було надано, то слід вважати, що рекомендований лист йому не був вручений, чого не врахував суд першої інстанції.

Апелянт просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 07 червня 2017 року, поновити строк на оскарження постанови адміністративної комісії при Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради №235 від 13.10.2016, скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Вислухавши суддю-доповідача, апелянта, який апеляційну скаргу підтримав, представника відповідача, який просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, виходив з того, що позивачу копію постанови адміністративної комісії №235 від 13.10.2016 було направлено рекомендованим листом в день її винесення та отримано ним особисто 19.11.2016. Вказані обставини підтверджуються копією постанови, де зазначено, що копія надіслана позивачу 13.10.2016, копією чеку ДП УДППЗ «Укрпошта» про відправлення ОСОБА_1 рекомендованого відправлення та довідкою ДП УДППЗ «Укрпошта» від 19.05.2017 за результатами пошуку рекомендованого відправлення за номером 186. Суд першої інстанції дійшов висновку, що посилання позивача про те, що до 28.02.2017 він не знав про існування оскаржуваної постанови, не відповідає дійсності.

Апеляційний суд з такими висновками суду не погоджується та, надаючи правову оцінку вказаним відносинам, враховує наступне.

Статтями 99 та 100 КАС України регламентовано та встановлено правила щодо строків звернення до суду та наслідків їх пропуску в адміністративному судочинстві.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до статті 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Таким чином, пропуск такого строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки за наявності поважних причин пропуску такий строк може бути поновлено.

Як видно із матеріалів справи, оскаржувану постанову адміністративної комісії прийнято 13.10.2016, а позовну заяву позивачем подано до суду 27.04.2017, тобто з пропуском десятиденного строку звернення до адміністративного суду.

Обгрунтовуючи поважність причин пропущення строку звернення до суду з позовом, позивач вказує на те, що оскаржувана постанова відповідача йому не надсилалась. Копію оскаржуваної постанови він отримав лише 28.02.2017 під час ознайомлення у Сихівському відділі державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції з матеріалами виконавчого провадження, після чого, у межах десятиденного строку 09.03.2017 подав позов до суду. Однак, ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 28.03.2017 позовну заяву повернуто позивачу у звязку з невиконанням вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, яку він також не отримував. У звязку з цим, позивач повторно звернувся з даним позовом до суду.

Ці доводи позивача в справі нічим не спростовано.

Відповідно до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

Поштове повідомлення про вручення позивачу рекомендованого відправлення в справі відсутнє, не надав такого і представник відповідача суду апеляційної інстанції.

Статтею 285 КУпАП передбачено, що постанова в справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Відповідач у якості доказу направлення позивачу оскаржуваної постанови посилається на копію фіскального чеку ДП УДППЗ «Укрпошта» про відправлення ОСОБА_1 рекомендованого відправлення та довідку ДП УДППЗ «Укрпошта» від 19.05.2017 за результатами пошуку рекомендованого відправлення за номером 186.

Вказаний фіскальний чек, виданий поштовим відділенням, є доказом надання (оплати) послуг поштового зв'язку, проте він не дає можливості суду перевірити вміст поштового відправлення і не містить повної адреси одержувача.

Оскільки законодавець вимагає у якості доказу відправлення копії оскаржуваної постанови надання рекомендованого листа з повідомленням про його вручення, доказуванню підлягає не факт відправлення певних документів позивачу, а факт їх вручення. Фіскальний чек та вказана довідка не дають можливості встановити вміст поштового відправлення, не містять повної адреси одержувача, тому апеляційний суд вважає, що надані відповідачем фіскальний чек та довідка не є належними доказами у розумінні положень ст. 70 КАС України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав до суду належних доказів, які б підтверджували факт вчасного отримання позивачем оскаржуваної постанови, що дало би йому можливість своєчасно звернутися до суду за захистом свої порушених прав.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки строк звернення до суду позивач пропустив з поважних причин.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції прийняв оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, що зумовлює її скасування з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційні вимоги щодо скасування оскаржуваної постанови адміністративної комісії та закриття провадження в справі не ґрунтуються на законі.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, ст. 199, ст. 204, ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 07 червня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 464/2813/17 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Повний текст ухвали виготовлено 14.07.2017.