Справа № 815/1565/16
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/1565/16

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Градовського Ю.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправними та скасування протоколу, припису, постанови та зобов'язання сплатити матеріальну та моральну шкоду,

за участі третьої особи без самостійний вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державної казначейської служби України, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) звернувся до суду першої інстанції з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (далі - Департамент ДАБІ в Одеській області), в якому просив визнати протиправними та скасувати:

- протокол від 10 березня 2016 року про правопорушення у сфері містобудівної діяльності;

- припис від 10 березня 2016 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

- постанову від 21 березня 2016 року № 73 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в сумі 124 020,00 грн..

Також позивач просив зобов'язати суб'єкта владних повноважень сплатити на його користь у трьохмісячний строк матеріальну шкоду у розмірі понесених ним витрат на сплату судового збору та інших судових витрат та будь-які обов'язкові платежі, що можуть нараховуватися у зв'язку зі стягненням матеріальної шкоди.

Підлягає стягненню, на думку позивача, і моральна шкода у розмірі 10 000,00 грн., на яку повинні нараховуватися відсотки за порушення строків виплати.

В обґрунтування позивач зазначив, що будівельні норми ним не порушувалися і склад правопорушення у сфері містобудівної діяльності у його діях відсутній.

Крім того, з посиланням на ч.11 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» вважає, що строк притягнення його до відповідальності сплинув.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд визнав протиправними та скасував припис від 10 березня 2016 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та постанову від 21 березня 2016 року № 73 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

У задоволенні іншої частини позову - відмовив.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, представник Департаменту ДАБІ в Одеській області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування усіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження, у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.197 КАС України, у зв'язку із неявкою сторін, належним чином сповіщених про день, час та місце розгляду справи.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена на наступних підставах.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що 15 жовтня 2009 року виконкомом Роздільнянської міської ради прийнято рішення «Про будівництво в місті» № 152, яким дозволено громадянину ОСОБА_2 проектування та будівництво житлового будинку і господарських будівель на присадибній земельній ділянці площею 0,04 га по АДРЕСА_1.

Іншими пунктами цього рішення, зобов'язано громадянина ОСОБА_2 замовити проектну документацію на будівництво житлового будинку та господарських будівель в ліцензійній проектній організації, погодити проектну документацію в установленому законом порядку, а також отримати дозвіл на виконання будівельних робіт в Інспекції ДАБК в Одеській області (а.с.31).

15 грудня 2009 року між ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) та ОСОБА_2 (Замовник) укладено договір № 49/12-09 на виконання робіт, предметом якого є виготовлення проекту на житлові та господарські будівлі. Термін здачі робіт за даним договором встановлений - лютий 2010 року (а.с.32).

У лютому 2010 року ФОП ОСОБА_1 був виготовлений проект будівництва, який 10 лютого 2010 року передано Замовнику, згідно акту здачі-приймання проектно-вишукувальних робіт за договором № 49/12-09 від 15 грудня 2009 року (а.с.33).

Проект на житлові та господарські будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 погоджено з Управлінням з питань наглядово-профілактичної діяльності ГУ МНС України в Одеській області, Роздільнянською райСЕС Міністерства охорони здоров'я України № 15 від 02 березня 2010 року та відділом архітектури та містобудування Роздільнянської РДА (а.с.29-30).

23 лютого 2016 року за вх. № 1272/16 Департаментом ДАБІ в Одеській області зареєстровано Декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта щодо об'єкту.

29 лютого 2016 року Департаментом ДАБІ в Одеській області виписано направлення № 370 на здійснення позапланової перевірки достовірності даних, наведених у поданій Декларації про готовність до експлуатації об'єкта та дотримання вимог містобудівного законодавства при розробці проектної документації ФОП ОСОБА_1 під час будівництва житлового будинку та господарських будівель за вказаною адресою.

10 березня 2016 року посадовими особами Департаменту ДАБІ в Одеській області складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ФОП ОСОБА_1 на об'єкті будівництва.

В акті зазначені наступні порушення:

- водонепроникний септик розташований на недопустимій відстані від житлового будинку, а саме: близько 2 метрів, чим не дотримано ФОП ОСОБА_1 - п. 3.25а* (табл. 3.2а*) ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

- запроектовано веранду (кімната №1) у житловому будинку (вісь А) на відстані 1,6 метра від межі червоної лінії та лінії регулювання забудови, чим порушено п. 2 містобудівних умов та обмежень №01/08-гу від 28 серпня 2012 року та п. 3.32 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

Також, під час перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не зазначено в технічному паспорті відхилення від проекту, оскільки забудовником прибудована прибудова та мансардний поверх, які не були зазначені у проекті.

10 березня 2016 року Департаментом ДАБІ в Одеській області складено протокол про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, у якому зазначено, що відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч.1 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та припис, в якому викладені ті ж самі порушення, що відображені в акті та зобов'язано позивача усунути порушення містобудівного законодавства до 11 квітня 2016 року.

21 березня 2016 року Департаментом ДАБІ в Одеській області винесено постанову №73 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою ФОП ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 124 020,00 грн.

Суд першої інстанції скасовуючи припис та постанову про накладення штрафу виходив з декілька підстав.

Перша підстава складалася з того, що редакція ч.1 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», на підставі якої позивача притягнуто до відповідальності, не діяла станом на 10 лютого 2010 року, коли Виконавець передав Замовнику проектну документацію.

Друга підстава полягала в тому, що сплинув трирічний строк, встановлений ч.11 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» для притягнення позивача до відповідальності.

Відмовляючи у задоволенні вимоги позивача про скасування протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності суд зазначив, що це не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України та його висновки не зумовлюють виникнення прав та обов'язків у особи.

До того ж, судом першої інстанції було відмовлено позивачу в задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки з цього приводу не надано належних та допустимих доказів.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні, відповідає вимогам ст.159 КАС України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Головним доводом апеляційної скарги є те, що Департамент ДАБІ в Одеській області, притягуючи позивача до відповідальності, діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормами діючого законодавства.

Колегія суддів вважає дане твердження необґрунтованим, у зв'язку з наступним.

Станом на 10 лютого 2010 року, коли ФОП ОСОБА_1(Виконавець) виготовив відповідний проект та передав йому Замовнику, який, на думку Департаменту ДАБІ в Одеській області, не відповідає вимогам Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», діяла редакція Закону України «Про відповідальність підприємств, їх об'єднань, установ та організацій за правопорушення у сфері містобудування».

Згідно абзацу 3 ч.1 ст.1 даного Закону підприємства, їх об'єднання, установи та організації (далі - підприємства) незалежно від форм власності, які здійснюють проектування, роботи по будівництву, реконструкції, реставрації та капітальному ремонту (далі - будівельні роботи), виготовляють будівельні матеріали, вироби і конструкції, а так само які є замовниками у будівництві або поєднують функції замовника і підрядчика, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення, зокрема, передачу проектною організацією замовнику робочої документації для будівництва, що не відповідає будівельним нормам, державним стандартам, нормам і правилам, вихідним даним на проектування об'єктів архітектури, які надані у встановленому порядку, та затвердженому проекту, - у розмірі тридцяти відсотків вартості розробленої робочої документації.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності та вдосконалення державного регулювання у сфері містобудівної діяльності» від 22 грудня 2011 року № 4220-VI Закон України «Про відповідальність підприємств, їх об'єднань, установ та організацій за правопорушення у сфері містобудування» було змінено.

Так, зокрема було змінено назву цього Закону на Закон України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та частину 1 статтю 2 даного Закону викладено в такій редакції:

«Суб'єкти містобудування, які здійснюють проектування об'єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за заниження категорії складності об'єкта будівництва:

- проектна організація - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат» (санкція цієї статті в редакції, яка діяла на момент притягнення позивача до відповідальності).

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 є суб'єктом містобудування зі статусом проектувальник.

Департамент ДАБІ в Одеській області здійснивши перевірку позивача у березні 2016 року притягнув його до відповідальності за новими положеннями Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та застосував санкцію, яка була передбачена у 2016 році у розмірі дев'яносто мінімальних заробітних плат, тобто 124 020,00 грн.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09 лютого 1999 року за № 1-рп-99 по справі № 1-7/99 зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Також Конституційний Суд України у цьому рішенні наголошує, що дія нормативно-правових актів у часі раніше визначалась тільки в окремих законах України (стаття 6 Кримінального кодексу України, стаття 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стаття 3 Цивільного процесуального кодексу України та інші). Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом'якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

За таких обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що суб'єкт владних повноважень протиправно притягнув ФОП ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», оскільки на момент передачі позивачем проекту Замовнику (10 лютого 2010 року) дана стаття не існувала.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Департаментом ДАБІ в Одеській області порушено строки накладення штрафу.

Так, згідно з ч.11 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», штраф може бути накладено на суб'єктів містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніш як через три роки з дня його вчинення.

Так як проект був виготовлений та переданий ФОП ОСОБА_1 Замовнику ще 10 лютого 2010 року, то штраф можливо було накласти до 10 лютого 2013 року. Накладений Департаментом ДАБІ в Одеській області штраф в березні 2016 року свідчить про порушення строків притягнення позивача до відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправними та скасування протоколу, припису, постанови та зобов'язання сплатити матеріальну та моральну шкоду - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Ю.М. Градовський