Справа № 806/1829/17
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року Житомир справа № 806/1829/17

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Черняхович І.Е.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання неправомірною бездіяльність, скасування рішення, зобов'язання прийняти виконавчий лист та відкрити виконавче провадження,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить:

- визнати неправомірними бездіяльність (дії) Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в частині невиконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду за справою №806/1035/17 від 27 квітня 2017 року;

- скасувати рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 від 23.06.2017 про повернення виконавчого листа №729 2017 рік у справі №806/1035/17, як неправомірне та безпідставне;

- зобов'язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти виконавчий лист №729 2017 рік у справі №806/1035/17, виданий Житомирським окружним адміністративним судом та відкрити виконавче провадження.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач свідомо не виконує рішення суду, повернувши виконавчий лист без виконання, чим порушує права ОСОБА_1.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача надала клопотання про відкладення розгляду справи. Однак, враховуючи скорочені строки розгляду даної категорії справ, суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання.

У відповідності до ч.6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Встановлено, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.04.2017 у справі №806/1031/17 визнано неправомірними дії (бездіяльність) Головного управління Національної поліції в Житомирській області в частині ненадання повної інформації за запитом ОСОБА_1 від 23.12.2016; зобовязано Головне управління Національної поліції в Житомирській області надати ОСОБА_1 повну інформацію на запит від 23.12.2016.

Отримавши виконавчий лист, ОСОБА_1 пред'явив його до примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

При розгляді заяви стягувача щодо примусового виконання виконавчого листа №806/1035/17, виданого 08.06.2017, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 прийнято повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання з тих підстав, що виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю (а.с. 6).

ОСОБА_1 вважає, що повернення виконавчого документу є протиправним.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Мінюсту від 02.04.2012, № 512/5 (далі - Інструкція).

Приписами п.1 ч.1 ст. 3 Закону, визначено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно п. 1.ст. 24 Закону, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Суд зазначає, що головним критерієм визначення органу виконавчої служби, який повинен вчиняти дії, спрямовані на примусове виконання рішення, є територія, на яку поширюються його функції.

З матеріалів справи вбачається, що боржником є Головне управління Національної поліції в Житомирській області.

Згідно приписів п. 4 Інструкції, рішення, за якими боржниками є територіальні органи центральних органів виконавчої влади та їх структурні підрозділи, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи, сума зобов'язання становить від шести до двадцяти мільйонів гривень - підвідомчі Відділу примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Отже, рішення, за яким боржником є Головне управління Національної поліції в Житомирській області підвідомче відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Житомирській області.

Однак, ОСОБА_1 звернувся з виконавчим листом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, якому, згідно положень п. 4 Інструкції, підвідомчі рішення, за якими боржниками є ОСОБА_2 Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Національне антикорупційне бюро України, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи; сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Частиною 4 розділу III Інструкції визначено, що виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред'явлення виконавчого документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач, повертаючи виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, діяв правомірно, а повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання є правомірним та обґрунтованим.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання неправомірною бездіяльність, скасування рішення, зобов'язання прийняти виконавчий лист та відкрити виконавче провадження - відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.Е.Черняхович

Повний текст постанови виготовлено: 11 липня 2017 р.