Справа № 644/2408/17
Суддя: Бугера О. В.
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/2408/17
Провадження № 2-а/644/130/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 липня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Бугери О.В.

за участю секретаря - Ілова А.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача УПСЗН адміністрації Індустріального

району Харківської міської ради - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, ОСОБА_5 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про визнання дій незаконними, зобовязання провести перерахунок та нарахування недоплаченої суми допомоги на оздоровлення за 2017 рік, стягнення недоотриманої суми, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 20.04.2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконними та такими, що порушують його права, дії ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, зобовязати ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради здійснити перерахунок та нарахувати недоотриману суму щорічної виплати на оздоровлення за 2017 рік в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, стягнути з ОСОБА_5 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації на його користь недоотриману суму в розмірі 15880 гривень, стягнути виплату на оздоровлення протягом місяця.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він має статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом 2 групи та, за таких обставин, має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р № 796-ХІІ. Проте в 2017 році йому було виплачено щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 120 гривень, чим порушено його конституційні права та право на отримання соціальної виплати на оздоровлення в повному обсязі відповідно до ст. 48 Закону України № 796-ХІІ.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на викладені в позові обставини.

Представник відповідача ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав заперечення проти позову, з яких вбачається, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС виплачується щорічна допомога на оздоровлення згідно п. 10 Порядку виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2016р. № 760 та в розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.05р. № 562. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.05р. № 562 встановлено розмір допомоги на оздоровлення інвалідам 2 групи-120 гривень. Вказану суму допомоги на оздоровлення виплачено позивачу у лютому 2017 року. Зазначив, що ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради при здійсненн6і виплати щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_3 діяло в межах своїх повноважень, передбачених чинним законодавством, та в межах бюджетних асигнувань. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації позовні вимоги не визнав, надав заперечення проти позову, з яких вбачається, що ОСОБА_5 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації є структурним підрозділом Харківської обласної державної адміністрації та відповідно до покладених на нього Положенням завдань, не здійснює призначення, нарахування, фінансування та виплату сум, зазначених в позовних вимогах ОСОБА_3 ОСОБА_5 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації як розпорядник коштів нижчого рівня здійснює пропорційний розподіл коштів по районах області відповідно до наданої районами потреби в коштах та в межах фінансових надходжень по кожному коду бюджетної класифікації, але ні в якому разі не фінансує ці витрати. Тому виконати вимоги ОСОБА_3, зазначені у його позовній заяві ОСОБА_5 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації не має повноважень. Просив розглядати справу за їх відсутності.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_3 має статус особи , яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом 2 групи, що підтверджено копією посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС серія А № 001858 та вкладки до нього № 120621(а.с. 9). З копії довідки № 031447 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, вбачається, що з 21.02.2002 р. йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності 80%, а відповідно до копії довідки сер. МСЕ № 018410, з 21.02.2002р. він має 2 групу інвалідності за захворюванням, викликаним аварією на ЧАЕС(а.с. 5). Ця обставина не заперечувалася відповідачем.

Встановлено та не заперечувалося сторонами, що позивач перебуває на обліку в ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, в лютому 2017 року отримав допомогу на оздоровлення як особа, що постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС відповідно до рішення відповідача про призначення компенсації від 17.02.2017р., що підтверджено копією довідки № 934 та копією рішення про призначення компенсації від 17.02.2017р.(а.с. 17, 18).

13.03.2017 року позивач звертався до відповідача з проханням провести перерахунок, призначення та виплату йому недоотриманої суми на оздоровлення за 2017 рік у розмірі пяти мінімальних заробітних плат, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(а.с. 8). З копії відповіді відповідача на вказане звернення вбачається, що допомога на оздоровлення за 2017 рік виплачена ОСОБА_3 у розмірі 120 грн. у лютому 2017 р. через ПАТ КБ «Приватбанк». Призначення та виплата допомоги здійснена з додержанням вимог чинного законодавства(а.с.7).

ОСОБА_5 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації є структурним підрозділом Харківської обласної державної адміністрації, повановження якого визначені Положенням, відповідно до якого виступає як розпорядник коштів нижчого рівня здійснює пропорційний розподіл коштів по районах області відповідно до наданої районами потреби в коштах та в межах фінансових надходжень по кожному коду бюджетної класифікації.

З урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, суд вважає, що вимоги позивача до ОСОБА_5 соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації не підлягають задоволенню, оскільки він є неналежним відповідачем в рамках даного спору.

На підставі частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, віднесеним до категорії 1, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, віднесеним до категорії 2 або 3, інвалідність яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою , компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» установлено громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: інвалідам ІІ групи розмір щорічної допомоги на оздоровлення - 120,00 гривень.

Відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 р. № 760 «Про порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян» щорічна допомога виплачується громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь в ліквідації наслідків інших ядерних аварій, ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 1, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, громадянам, які брали участь в ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 2 або 3, дітям-інвалідам, інвалідність яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, в розмірах, установлених постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 р. № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме згідно пункту 1 розмір щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам I і II групи становить 120 гривень.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 16.03.2012 року № 4 «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» також зазначено, що судам при вирішенні судових справ, пов'язаних із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» варто враховувати рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012, яким дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 «У справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2,3,6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України» роз'яснено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Отже, постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є чинною і була прийнята у відповідності до Конституції України, Бюджетного кодексу України та ст.ст.62, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та відповідає положенням ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідачем ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради було здійснено виплату щорічної допомоги на оздоровлення позивачу в розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки іншого розміру такої допомоги у 2017 році не встановлено, а стаття 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не визначає розміру такої допомоги.

Отже, у відповідача ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради не було правових підстав для нарахування допомоги на оздоровлення у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України, тому суд вважає, що ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради правомірно відмовило позивачу в нарахування щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення за 2017 рік в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Статтею 22 Загальної декларації прав людини визначено, що розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються виходячи з фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини в рішенні від 09.10.79 року у справі «Ері проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини в значній мірі залежить від положення в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються і на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року, а також висловленою позицією в рішенні у справі « Великода проти України», що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу №1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акту, яким встановлено таке право власності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, проводячи нарахування та виплату позивачу допомоги на оздоровлення, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії, інваліду 2-ої групи, інвалідність якого пов'язана з наслідками аварії на ЧАЕС, діяв у відповідності до норм чинного законодавства України, вірно застосувавши нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, що регулює розміри виплати вказаної допомоги на оздоровлення.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 58 Конституції України, ст.ст. 2, 17-19, 158-162 КАС України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Повний текст постанови виготовлений 10.07.2017 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду, через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий: суддя О.В. Бугера