Справа № 812/786/17
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/786/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Свергун І.О.,

за участі секретаря Карча В.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 29.12.2016 № ВДЗ/160),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про визнання протиправними дій та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

07.06.2017 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії, в якому посилається на таке.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 у справі № 812/625/16 позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії було задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період серпень-грудень 2014 року в розмірі 26117,71 грн.

На виконання рішення суду 05.05.2017 на картковий рахунок позивача, відкритий в АТ «Ощадбанк» відповідачем перераховано кошти в сумі 21024,75 грн.

За результатами аналізу зарахованої суми позивач встановила, що під час виконання судового рішення із суми, що належала до стягнення, відповідачем утримано податок на доходи фізичних осіб за ставкою 18% - 4701,19 грн без одночасної виплати грошової компенсації в розмірі суми податку на доходи фізичних осіб та безпідставно утримано військовий збір за ставкою 1,5% - 391,77 грн. Таким чином, загальна сума, що була утримана з грошового забезпечення позивача, склала 5092,96 грн.

Позивач просить: визнати протиправною дію відповідача щодо незаконної невиплати позивачу грошової компенсації у розмірі суми податку на доходи фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 по справі № 812/625/16; визнати протиправною дію відповідача щодо незаконного оподаткування військовим збором винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період серпень-грудень 2014 року, яку стягнуто на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 по справі № 812/625/16; стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсаційну виплату суми податку на доходи фізичних осіб у розмірі 4701,19 грн, яку позивачу не було виплачено при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 по справі № 812/625/16 щодо стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період серпень-грудень 2014 року; стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно утриману суму військового збору з грошового забезпечення позивача (винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період серпень-грудень 2014 року) при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 по справі № 812/625/16 в розмірі 391,77 грн.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував з таких підстав.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця або є особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ. На час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного рішення Луганським окружним адміністративним судом 29.06.2016 по справі № 812/625/16 позивач не мала статусу особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, оскільки була звільнена з ОВС.

Виплату грошової компенсації особам, звільненим зі служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат передбачено Постановою КМУ від 31.05.2017 № 375 «Про внесення змін до Пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», що набрала чинності 03.06.2017.

Таким чином, компенсація сум податку звільненим працівникам стала можливою лише з 03.06.2017, з дати набуття чинності змінами до вищезазначеної постанови.

Тобто на час розрахунку з ОСОБА_1 згідно з рішенням суду від 29.06.2016 по справі № 812/625/16 щомісячна грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб не належить до виплати з наведених підстав.

Що стосується позовних вимог про стягнення сум утриманого військового збору, відповідач зазначає, що статтею 162 Податкового кодексу України будь-яких пільг працівникам ОВС не встановлено.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд дійшов такого.

Частиною 5 статті 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ. Наказом начальника ГУНП в Луганській області від 22.09.2016 № 647 о/с «По особовому складу» майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 2 (через хворобу) з 27.09.2016 (арк. спр. 43).

У період з 18.08.2014 по 07.11.2015 позивач брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області.

Вказані обставини підтверджені постановою Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 у справі № 812/625/16 (арк. спр. 9-10).

Зазначеною постановою суду стягнуто з Головного управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії на користь ОСОБА_1 винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період серпень - грудень 2014 року у загальному розмірі 26117,71 грн.

На виконання рішення суду 27.01.2017 Луганським окружним адміністративним судом позивачу видано виконавчий лист № 812/625/16 (арк. спр. 12).

31.01.2017 позивач звернулася до ГУДКСУ у Луганській області з виконавчим листом № 812/625/16 щодо виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 (арк. спр. 11).

На виконання рішення суду на картковий рахунок позивача 05.05.2017 було перераховано кошти в сумі 21024,75 грн, що підтверджується випискою по картковому рахунку (арк. спр. 13).

Згідно з письмовими поясненнями ГУНП в Луганській області від 05.07.2017 № 405/111/22-2017 за рішенням суду по справі № 812/625/16 позивачу було нараховано суму 26177,71 грн. З нарахованої суми утримано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 4701,19 грн та військовий збір у розмірі 391,77 грн, у звязку з чим сума до виплати складає 21024,75 грн (арк. спр. 44-45).

Грошова компенсація податку на доходи фізичних осіб не виплачена, проти чого не заперечує відповідач.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (далі - Порядок № 44).

Пунктами 2-5 Порядку № 44 в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Держспецзв'язку, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв'язку з виконанням ними своїх обов'язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов'язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Вказані положення кореспондуються з пунктом 168.5 статті 168 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в якому зазначено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв'язку з виконанням обов'язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Тобто, така компенсація здійснюється у розмірі фактично сплаченого податку на доходи фізичних осіб, що утримується з доходів такої категорії громадян, та в межах видатків на грошове забезпечення, передбачених основними розпорядниками коштів у Державному бюджеті України.

Таким чином, позивач відповідно до вказаної норми має право на повну компенсацію втрат доходів як особа начальницького складу органів внутрішніх справ, однак позивачу втрата її доходу компенсована не була.

Як установлено судом, відповідач при виконанні рішення суду з нарахованої суми винагороди за безпосередню участь в АТО позивачу за період серпень-грудень 2014 року в розмірі 26117,71 грн утримав суму податку з доходів фізичних осіб в розмірі 4701,19 грн, при цьому в порушення вимог підпункту 5 Порядку № 44 та пункту 168.5 статті 168 ПК України не спрямував дану суму на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходу, чим допустив протиправну бездіяльність.

Позивач просить визнати протиправною дію відповідача щодо незаконної невиплати їй грошової компенсації у розмірі суми податку на доходи фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення при виконанні рішення суду.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права суд зазначає таке.

Під поняттям «дія» слід розуміти активну поведінку субєкта. Поняття «бездіяльність» передбачає пасивну поведінку, за якої субєкт утримується від вчинення дій, які він повинен вчинити.

В даному випадку відповідач допустив протиправну бездіяльність, порушивши свій обов'язок з виплати позивачу рівноцінної грошової компенсації в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Відтак, суд робить висновок про необхідність визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу компенсації втрат доходу у розмірі суми податку на доходи фізичних осіб при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 по справі № 812/625/16 в розмірі 4701,19 грн. та стягнення з відповідача на користь позивача рівноцінної грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого при виконанні судового рішення, в розмірі 4701,19 грн.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо утримання військового збору в розмірі 391,77 грн. із суми винагороди за безпосередню участь в АТО, визначеного за рішенням суду, та стягнення військового збору в розмірі 391,77 грн, вони також належать до задоволення з таких підстав.

Відповідно до абзацу першого пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України військовий збір встановлений тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної ОСОБА_2 України про завершення реформи Збройних Сил України.

Згідно з пунктом 1.7 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України тимчасово, на період проведення антитерористичної операції, не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в антитерористичній операції.

Порядок підтвердження статусу зазначених осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1161 «Про порядок підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором» установлено, що підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки про залучення таких осіб до проведення антитерористичної операції та наказів оперативного штабу з управління антитерористичною операцією про прибуття (вибуття) таких осіб до (із) складу сил і засобів, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції.

Як установлено постановою суду від 29.06.2016 у справі № 812/625/16, на підставі наказу Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 07.06.2015 № 158 позивача включено до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпечення її проведення, з 18.08.2014. На підставі наказу Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 17.11.2015 № 321 позивача з 07.11.2015 виключено зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпечення її проведення. Згідно довідок від 30.06.2015 № ВДЗ/6447/А та від 18.05.2016 № А-3325, в період з 18.08.2014 по 07.11.2015 безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області (арк. спр. 9 зворотній бік).

Таким чином, оскільки позивач брала безпосередню участь в проведенні антитерористичної операції, як на час постановлення судом рішення про стягнення винагороди за участь в АТО, так і на час виконання судового рішення відповідно до вищезазначених положень Податкового кодексу України її грошове забезпечення не підлягало оподаткуванню військовим збором, відтак, відповідач протиправно утримував військовий збір з суми винагороди позивача, визначеної за рішенням суду.

Враховуючи вказане, дії відповідача щодо утримання військового збору в розмірі 391,77 грн із суми грошового забезпечення позивача, визначеного за рішенням суду, є протиправними, а зазначена сума належить до стягнення з відповідача на користь позивача.

При цьому безпідставними є доводи відповідача про те, що на час виплати позивачу грошового забезпечення вона втратила статус особи рядового і начальницького складу ОВС, а тому не мала права на отримання повної та рівноцінної компенсації утриманого податку з доходів фізичних осіб та утриманого військового збору, оскільки несвоєчасна виплата грошового забезпечення (не в день звільнення та проведення розрахунку) за період з серпень-грудень 2014 року сталася з вини самого відповідача, що встановлено рішенням суду, і в період, за який позивачу було нараховано винагороду за безпосередню участь в АТО, позивач мала відповідний статус.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах ВАС України від 06.11.2014 у справі № 822/3920/13-а та від 17.12.2014 у справі № 822/3919/13-а.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач у даній справі належними та допустимими доказами не довів правомірність своїх дій та бездіяльності, а тому позовні вимоги належать до задоволення в повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому законом порядку, а стягнення судових витрат з відповідача в даному випадку не передбачено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про визнання протиправними дій та стягнення коштів задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрат доходу у розмірі суми податку на доходи фізичних осіб при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 по справі № 812/625/16 в розмірі 4701,19 грн.

Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, буд. 16, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: 93413, АДРЕСА_1, місце реєстрації: 91055, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) компенсацію втрат доходу в розмірі суми податку на доходи фізичних осіб, утриману з грошового забезпечення при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 по справі № 812/625/16, в сумі 4701,19 грн. (чотири тисячі сімсот одна грн. 19 коп.).

Визнати протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії щодо оподаткування військовим збором винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період серпень-грудень 2014 року, яку стягнуто на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 по справі № 812/625/16.

Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, буд. 16, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: 93413, АДРЕСА_1, місце реєстрації: 91055, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) безпідставно утриману суму військового збору з грошового забезпечення ОСОБА_1 (винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період серпень-грудень 2014 року) при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2016 по справі № 812/625/16 в розмірі 391,77 грн. (триста девяносто одна грн. 77 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено 11 липня 2017 року.

Суддя ОСОБА_3