Справа № 813/1414/17
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

11 липня 2017 року № 813/1414/17

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представників: позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Червоноградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Червоноградської ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області з вимогою визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 04.07.2016 № 214 «Про проведення документальної позапланової перевірки».

Представником відповідачачерез канцелярію суду 10.05.2017 (вх.№10386) подано, підтримане в судовому засіданні, клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, обґрунтоване пропуском позивачем передбаченого частиною другоюстатті 99 КАС України шестимісячного строку звернення до суду з даним позовом. Вказує, що позивач дізнався про даний наказ 04.07.2016, підтвердженням цього є корінець розписки ОСОБА_1 про вручення наказу №214 від 04.07.2016. Окрім цього, ОСОБА_1 оскаржено в судовому порядку податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками документальної позапланової перевірки. Просила клопотання задовольнити.

Представником позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні 11.07.2017 подано заперечення на клопотання відповідача про залишення позову без розгляду. Вказане заперечення обґрунтовано тим, що у даних спірних правовідносинах необхідно застосовувати пункт 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, який передбачає більш тривалий строк для звернення до суду (1095 днів), ніж частина 2 статті 99 КАС України. Пунктом 56.21 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що у разі, коли норма цього кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обовязків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно до положень частини другої статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом оскарження у даній справі є наказ від 04.07.2016 № 214 «Про проведення документальної позапланової перевірки», якою призначено проведення перевірки ОСОБА_1 у звязку з поданням заяви про припинення підприємницької діяльності.

ОСОБА_1 ознайомився з наказом від 04.07.2016 № 214 та одержав копію такого 04.07.2016, що підтверджується власноручним підписом на копії направлення на перевірку від 11.07.2016 №91/1301, копія якого долучена до позовної заява і наявна у матеріалах справи (а.с.21).

Саме з 04.07.2016 починається перебіг строку звернення до суду.

До суду з позовом про оскарження вказаного наказу позивач звернувся 10.04.2017, тобто із порушенням встановленого частиною другою статті 99 КАС України шестимісячного строку.

Щодо доводів представника позивача про те, що до спірних правовідносин слід застосовувати положення статті 56 Податкового кодексу України (далі Податковий кодекс), суд зазначає таке.

Стаття 56 називається «Оскарження рішень контролюючих органів» і міститься у Главі 4 «Визначення суми податкових та/або грошових зобовязань платника податків, порядок їх сплати та оскарження рішень контролюючих органів».

Пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу передбачено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному порядку.

Згідно з пунктом 56.2 цієї ж статті 56 у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобовязання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд рішення.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу з урахуванням строків давності, визначених статтею102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Статтею 102 Податкового кодексу визначено строки давності та порядок їх застосування.

З аналізу положень вказаної статті слідує, що 1095 днів є тим граничним строком, у межах якого контролюючий орган наділений правом провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобовязань платника податків, а також стягнути податковий борг. В свою чергу платник податку вправі протягом 1095 днів оскаржити рішення контролюючого органу про визначення суми грошових зобовязань чи про розмір податкового боргу.

Наказ про проведення перевірки не є рішенням контролюючого органу про нарахування платнику податків грошового зобовязання, до якого слід застосовувати положення пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу.

Ураховуючи викладене, посилання позивача на пункт 56.18 статті 56 Податкового кодексу є помилковим.

Саме така позиція викладена у листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 №1935/11/13-11, який, хоча і носить інформативний характер, проте базується виключно на нормах КАС України та Податкового кодексу, жодним чином не підміняючи при цьому норми процесуального та матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 оскаржено в судовому порядку податкові повідомлення-рішення та вимогу про сплати боргу, що винесені на підставі акта перевірки від 26.07.2016 №667/1301/НОМЕР_1, складеного за результатами перевірки, проведеної на підставі оскаржуваного наказу від 04.07.2016№ 214.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09.11.2016 відкрито провадження у справі №813/3653/16 за позовом ОСОБА_1 до Червоноградської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області.

Оцінка наказу від 04.07.2016 № 214 можлива судом при розгляді справи №813/3653/16.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 100 КАС України.

У відповідності до частини першої статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позивачем не надано заяви про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідно до частини другої статті 100 КАС України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

За положеннями пункту 9 частини першої статті 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Від ОСОБА_4 не надходило клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом, тому позовну заяву слід залишити без розгляду, задовольнивши клопотання відповідача.

Відповідно до частини другої статті 87 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI (далі Закон № 3674-VI) в редакції Закону України № 1774-VIII від 06.12.2016 року.

Пунктом 4 частини 1 статті 7 Закону № 3674-VI встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням)

Тому сплачений за квитанцією №76 від 31.03.2017 судовий збір може бути повернуто позивачу за відповідним клопотанням.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 155, 160, 165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Клопотання про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Червоноградської ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Хома О.П.