Справа № 806/1366/17
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м.Житомир справа № 806/1366/17

категорія 8.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Недашківська Н.В. ,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Укрпалетсистем" до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу №919 від 11.05.2017 року,

встановив:

Приватне підприємство "Укрпалетсистем" звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Волинській області про проведення фактичної перевірки №919 від 11.05.2017.

В обгрунтування позову зазначає, що 11.05.2017 начальником ГУ ДФС у Волинській області на підставі пп.80.2.4 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України було прийнято наказ про проведення фактичної перевірки №919, на підставі якого працівники ГУ ДФС вийшли на перевірку ПП "Укрпалетсистем". Однак вони до перевірки допущені не були у зв"язку з порушенням вимог при оформленні наказу. Зазначає, що такий наказ оформлений з порушенням ст.81 Податкового кодексу України, оскільки у ньому не вказано на підстави для проведення перевірки, визначені Кодексом та не зазначено період діяльності, який буде перевірятися. Вважає, що дані обставини свідчать про неправомірність наказу та є підставою для його скасування.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, повідомлений про розгляд справи належним чином. Надіслав до суду клопотання про вікладення розгляду справи у зв"язку з не можливістю явки. Згідно поданих до суду письмових заперечень просить відмовити у позові.

В обгрунтування заперечень зазначив, що при ознайомленні позивача з наказом про проведення перевірки підприємства, жодних зауважень щодо того, що в наказі не зазначено, який період діяльності буде перевірятися, не зроблено Крім того, в наказі зазначено, що його винесено на підставі п.п.80.2.4, п.80.2 ст.80 ПК України, а саме, підставою для проведення фактичної перевірки було подання по дротових або бездротових каналах зв"язку фіскальних звітних чеків за 28.02.2016, 27.03.2016, 29.03.2016, 13.05.2016, 06.06.2016, 07.06.2016, 08.06.2016, 09.06.2016, 20.01.2017 з нульовими показниками. Отже, вважає, що у працівників ГУ ДФС у Волинській області для проведення фактичної перевірки були всі необхідні документи. Окремі дефекти оформлення наказу, зокрема відсутність або неповнота посилань на конкретні пункти чинного закондавства, не повинні розглядатися як підстава для визнання такого наказу протиправним. Тому, просить відмовити у позові.

З огляду на наявність письмових заперечень та враховуючи строки розгляду справи, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з огляду на таке.

Встановлено, що 11.05.2017 начальником ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_2 винесено наказ №919 "Про проведення фактичної перевірки", яким начальнику управління аудиту Головного управління ДФС у Волинський області наказано забезпечити проведення фактичної перевірки автозаправочної станції ПП "Укрпалетсистем", що знаходиться за адресою: Луцький район, с.Зміїнець, вул.Левадна, 2/Б . Перевірку провести протягом 10 днів, починаючи з 15.05.2017. (а.с.8)

На підставі вказаного наказу, начальником Головного управління ДФС у Волинській області видано направлення на перевірку №000640,000641 від 11.05.2017.

16.05.2017 року працівники відповідача вийшли на перевірку за адресою: Луцький район, с.Зміїнець, вул.Левадна, 2/Б, де розташований автозаправний комплекс Приватного підприємства "Укрпалетсистем".

Проте, працівники Головного управління ДФС у Волинській області до перевірки не були допущені керівником комплексу, про що складено акт про недопуск до фактичної перевірки від 16.05.2017. (а.с.9)

Вважаючи, що вищезгаданий наказ про проведення фактичної перевірки є протиправним, позивач звернувся в суд.

Перевіряючи спірний наказ на відповідність його вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

Згідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Положеннями підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 81.1 ст.81 Кодексу посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

З аналізу даних правових норм слідує, що у посадової особи контролюючого органу виникає право приступити до проведення фактичної перевірки, зокрема, за наявності визначених законом підстав та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених Податковим кодексом України, направлення на проведення перевірки, копії наказу про проведення перевірки, та службового посвідчення.

Як встановлено судом, 11.05.2017 начальником ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_2 винесено наказ №919 "Про проведення фактичної перевірки", яким наказано провести фактичну перевірку автозаправочної станції ПП "Укрпалетсистем", що знаходиться за адресою: Луцький район, с.Зміїнець, вул.Левадна, 2/Б .

Представник позивача, стверджуючи про протиправність спірного наказу зазначає, що у ньому не вказано підстави для проведення перевірки, та не зазначено період діяльності, який буде перевірятися.

Суд не погоджується з доводами позивача, з наступних підстав.

Так, за правилами п.80.1 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (пп. 80.2.1);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп.80.2.2);

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (пп.80.2.3);

- неподання суб'єктом господарювання в установленим законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (пп.80.2.4);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп.80.2.5);

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 (пп.80.2.6);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (пп. 80.2.7).

В контексті наведеного суд відмічає, що фактична перевірка проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом за обов"язкової наявності хоча б однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.1 - 80.2.7 ст.80 Податкового Кодексу.

Тобто, для проведення фактичної перевірки мають існувати вказані вище фактичні обставини та передумови, які дозволяють податковому органу керуватись вказаною правовою нормою при призначенні (проведенні) такої перевірки.

Зі спірного наказу вбачається, що підставою для його винесення та призначення фактичної перевірки Приватного підприємства "Укрпалетсистем" вказано пп. 80.2.4 п.80.2 ст.80 ПК України.

Як вже зазначалось, відповідно до пп. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80 Кодексу фактична перевірка може проводитись у разі неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками.

Згідно п.7 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95 суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані подавати до органів доходів і зборів звітність, пов'язану із застосуванням реєстратора розрахункових операцій та розрахункових книжок, не пізніше 15 числа наступного за звітним місяця у разі, якщо цим пунктом не передбачено подання інформації по дротових або бездротових каналах зв'язку.

Суб'єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) та реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти) повинні подавати до органів державної податкової служби по дротових або бездротових каналах зв'язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам'яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам'яті модемів, які до них приєднані.

Суб'єкти господарювання, які використовують такі реєстратори розрахункових операцій, як електронні таксометри, автомати з продажу товарів (послуг) та реєстратори розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, повинні подавати до органів державної податкової служби по дротових або бездротових каналах зв'язку інформацію про обсяг розрахункових операцій, виконаних у готівковій та/або в безготівковій формі, або про обсяг операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, яка міститься в фіскальній пам'яті зазначених реєстраторів розрахункових операцій.

Порядок передачі інформації до органів доходів і зборів по дротових або бездротових каналах зв'язку встановлюється органом доходів і зборів на базі технології, розробленої Національним банком України та погодженої центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

З матеріалів справи вбачається, що наказом ПП "Укрпалетсистем" від 13.05.2016 №116/1 реєстратор розрахункових операцій з фіскальним номером НОМЕР_1 був перереєстрований з АЗС №90 (Київська обл., м.Київ) на АЗК та АГЗП №94 (Волинська обл., Луцький р-н, с.Зміїнець, вул.Левадна,2Б) та відповідно до розпорядження заступника директора ПП "Укрпалетсистем" ОСОБА_3 даний РРО почав свою роботу за вказаною адресою з 06.06.2016 (а.с. 46-48).

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується та не заперечувалося представником позивача в судовому засіданні, що за 28.02.2016, 27.03.2016, 29.03.2016, 13.05.2016 та за 06.06.2016, 07.06.2016, 08.06.2016, 09.06.2016, 20.01.2017, тобто в період, коли РРО № НОМЕР_1 був зареєстрований у Волинській області, було подано по дротових та бездротових каналах зв"язку фіскальні звітні чеки з нульовими показниками.

Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи витягом з бази даних про перелік звітності по РРО, яка подана з нульовими показниками, копіями фіскальних звітних чеків за 28.02.2016 №0097, 27.03.2016 №00126, 29.03.2016 №0130,13.05.2016 № 0182, 06.06.2016 №0184, 07.06.2016 №0185, 08.06.2016 №0186, 09.06.2016 №0187, 20.01.2017.(а.с.28,50-56).

Оригінали вказаних звітних чеків, які містяться в Книзі ОРО № р/2, зокрема, починаючи з 06.06.2106, були оглянуті судом в ході розгляду справи.

З огляду на те, що суб'єктом господарювання було подано по дротових та бездротових каналах зв"язку звітність із нульовими показниками, вказані обставини, у відповідності до пп.80.2.4 п.80.2 ст.80 ПК України, є підставою для проведення фактичної перевірки.

Посилання позивача на те, що у спірному наказі відсутні підстави для проведення перевірки ПП "Укрпалетсистем" є необґрунтованими та безпідставними, оскільки в ході розгляду справи підтверджено, що й зазначено у самому наказі, що такий наказ винесено на підстави пп.80.2.4 п.80.2 ст.80 ПК України. Тобто, у відповідача були всі підстави для призначення фактичної перевірки підприємства.

Отже, зі змісту оскаржуваного наказу можливо ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки з огляду на існування в його тексті посилань на пункти Податкового кодексу України.

З приводу твердження позивача, що оскаржуваний наказ не містить періоду діяльності, який буде перевірятись, то такий недолік оскаржуваного наказу не може бути підставою для його скасування. При цьому, може бути підставою для недопущення працівників відповідача до перевірки.

Суд зазначає, що окремі дефекти оформлення наказу про призначення податкової перевірки не повинні розглядатися як підстава для визнання спірного наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу видається за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки

Проаналізувавши зміст спірного наказу, суд вважає, що він містить підставу для призначення фактичної перевірки підприємства та всі необхідні реквізити, передбачені для проведення такої перевірки відповідно до вимог чинного законодавства України.

Отже, суд дійшов висновку, що відсутність у наказі періоду діяльності підприємства, не може бути самостійною підставою для визнання спірного наказу протиправним.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що посадові особи контролюючого органу не були допущені до проведення перевірки, про що свідчить акт не допуску до проведення фактичної перевірки від 16.05.2016.

Згідно наданих у зв"язку з цим начальником комплексу АЗС ПП "Укрпалетсистем" письмових пояснень, до перевірки не допущено у зв"язку з відсутністю у наказі №919 від 11.05.2017 підстав, передбачених пунктом 80.2.4 ПКУ. Будь яких інших підстав не зазначено.

Отже, при ознайомленні позивача з наказом про проведення перевірки підприємства, жодних зауважень щодо того, що в наказі не зазначено, який період діяльності буде перевірятися, не було зроблено.

До того ж, суд відмічає, що видання керівником відповідача наказу про призначення перевірки не створює небезпеки інтересам позивача, оскільки сам собою факт проведення перевірки не може безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду особі, не призводить до настання невідворотних негативних наслідків. Проведення перевірки є лише процедурою встановлення обставин, які необхідні для контролю за правильністю нарахування і сплати податків та інших обов'язкових платежів.

Оцінюючи оскаржуваний наказ на предмет відповідності його вказаним нормам Податкового кодексу України суд зазначає, що такий містить всі обов'язкові реквізити, в тому числі щодо підстав проведення перевірки, термін такої перевірки не перевищує встановленої законодавством тривалості, а тому суд дійшов висновку, що такий наказ відповідає вимогам законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У ч.2 ст.71 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем в ході розгляд справи надано суду належні та допустимі докази правомірності своїх дій та спірного наказу, тому суд дійшов висновку, що позов необґрунтований та безпідставний, а отже задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись статтями 86,94,158-162,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 10 липня 2017 р.