Справа № 810/1655/17
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2017 року № 810/1655/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Київській області до Малого приватного підприємства "Діліжанс" про зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Державна екологічна інспекція у Київській області звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Малого приватного підприємства "Діліжанс", в якому просить суд зобовязати МПП "Діліжанс" допустити Державну екологічну інспекцію у Київській області до проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в квітні 2017 року посадовими особами Державної екологічної інспекції у Київській області відповідно до наказу та направлення на проведення планової перевірки було здійснено виїзд на адресу МПП "Діліжанс" з метою проведення планової перевірки дотримання підприємством вимог природоохоронного законодавства, однак відповідачем було відмовлено у проведенні заходу державного нагляду. Позивач вважає, що відмова відповідача допустити уповноважених перевіряючих для здійснення планової перевірки є протиправною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства, у звязку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що у позивача відсутнє право на звернення до суду з позовом про зобов'язання підконтрольного суб'єкта господарювання допустити його до проведення перевірки, оскільки зазначене не передбачено жодним нормативним актом. Крім того, відповідач зазначив, що Законом України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 03.11.2016 №1728-VIII встановлено мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності до 31 грудня 2017 року.

У судове засідання зявився представник позивача. До початку розгляду справи по суті представник відповідача звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною екологічною інспекцією України наказом від 15.02.2017 № 428 затверджено План Держекоінспекції України із забезпечення реалізації державної політики щодо здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів на 2017 рік, згідно з яким субєкта господарювання МПП "Діліжанс" включено до Плану заходів на 2017 рік.

У березні 2017 року Державна екологічна інспекція у Київській області відповідно до ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та ч. 4 ст. 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" направила на адресу СТО МПП "Діліжанс" повідомлення про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України від 20.03.2017 №07-08-25/510, в якому повідомлялось про проведення планової перевірки у термін з 10.04.2017 по 25.04. 2017.

Вказане повідомлення було отримано відповідачем 22.03.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Листом від 31.03.2017 №28 МПП "Діліжанс" повідомило позивача про те, що підприємство не допускає посадових осіб Державної екологічної інспекції у Київській області до проведення планової перевірки підприємства, оскільки така перевірка запланована з порушенням вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". У даному листі підприємство також зазначило, що Законом України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 03.11.2016 №1728-VIII продовжено мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів до 31 грудня 2017 року.

31 березня 2017 року Державною екологічною інспекцією у Київській області на виконання плану заходів із забезпечення реалізації державної політики щодо здійснення державного нагляду на 2017 рік видано наказ №50 "Про проведення планової перевірки", згідно з яким, зокрема, передбачено проведення планової перевірки МПП "Діліжанс" з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Відповідно до цього наказу Державною екологічною інспекцією у Київській області видано направлення від 10.04.2017 №0000119, відповідно до якого державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Київської області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направляються для проведення у термін з 10 по 25 квітня 2017 року планової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища МПП "Діліжанс".

Так, 25 квітня 2017 року посадовими особами Державної екологічної інспекції у Київській області на підставі наказу від 31.03.2017 №50 та направлення на перевірку від 10.04.2017 №0000119 здійснено виїзд за адресою місцезнаходження МПП "Діліжанс": АДРЕСА_1, 4 (м. Біла Церква, вул. П. Запорожця), однак державних інспекторів до проведення перевірки допущено не було, про що було складено Акт про відмову в проведенні планової перевірки від 25.04.2017.

В своїх поясненнях щодо мотивів недопущення посадових осіб Держекоінспекції до проведення перевірки відповідач послався на факти, що були викладені в листі від 31.03.2017 №28.

Однак, вважаючи відмову в проведенні позапланової перевірки незаконною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, у тому числі право вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб'єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом; надавати (надсилати) суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; застосовувати санкції до субєктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є зобовязання відповідача допустити Державну екологічну інспекцію у Київській області до проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Статтею 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено, що суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний, зокрема, допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.

Однак, чинне законодавство не передбачає права екологічної інспекції звертатись до суду із позовом щодо зобовязання субєкта господарювання допустити перевіряючих до перевірки.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Вказана норма кореспондується з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, якими передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); в інших випадках, встановлених законом.

Зазначений перелік адміністративних позовів суб'єкта владних повноважень, з якими він може звернутись до суду, є вичерпним та не передбачає звернення останнього з позовом про зобов'язання допустити посадових осіб до перевірки.

Крім того, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Так, згідно з пунктом 3 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 №454/2011, основним завданням Державної екологічної інспекції України є реалізація державної політики зі здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів; додержанням режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду; за екологічною та радіаційною безпекою (у тому числі у пунктах пропуску через державний кордон і в зоні діяльності митниць призначення та відправлення) під час імпорту, експорту та транзиту вантажів і транспортних засобів; біологічною і генетичною безпекою щодо біологічних об'єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів (ГМО) у відкритій системі; поводженням з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами) і небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами.

Відповідно до пункту 6 цього Положення Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Поряд із цим, Наказом Державної екологічної інспекції України від 12.12.2011 №136 затверджено Положення про Державну екологічну інспекцію у Київській області.

Згідно з п. 1 Положення Державна екологічна інспекція у Київській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується.

Основними завданнями Державної екологічної інспекції у Київській області є реалізація повноважень Держекоінспекції України у межах Вінницької області (п. 3 Положення).

Пунктом 6.17 Положення передбачено, що Державна екологічна інспекція для виконання покладених на неї завдань має право вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Разом з тим, ані Положенням, ані жодним іншим нормативно-правовим актом не передбачено право органу держаної екологічної інспекції звертатись до суду з позовом про зобов'язання підконтрольного суб'єкта господарювання допустити його посадових осіб до проведення перевірки.

При цьому, суд критично оцінює посилання позивача на передбачене Положенням право Держекоінспекції виступати позивачем та відповідачем у судах, позаяк останнє свідчить лише про наявність у нього адміністративної процесуальної дієздатності, яка належить йому як юридичній особі, натомість саме право звернення до суду як суб'єкта владних повноважень обмежено колом його повноважень та може мати місце лише на їх виконання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність у позивача права звернення до суду з такими вимогами, оскільки згідно з п. 8 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень звертається до адміністративного суду на виконання покладених на нього повноважень, а не на захист своїх прав, свобод та інтересів.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 12.11.2015 №К/800/21203/15, від 12.04.2017 № К/80015319/16.

При цьому судом враховано, що Держекоінспекція у своїй діяльності керується вимогами Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", статтею 11 якого встановлений обов'язок відповідача допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю).

Проте, положення цього Закону не наділяють позивача повноваженнями на звернення до адміністративного суду з позовом в разі не дотримання підконтрольним суб'єктом даного обов'язку.

Відтак враховуючи, що частиною четвертою статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вичерпний перелік, коли юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень, а позивач, відповідно до свого Положення та Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", не наділений повноваженнями щодо звернення до суду у випадку не допуску для проведення перевірки, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення даного адміністративного позову відсутні.

Крім того, суд звертає увагу на те, що невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов'язків є підставою для застосування до об'єкту контролю санкцій, передбачених законодавством та для притягнення посадових осіб підприємства до адміністративної відповідальності згідно положень ст. 188-5 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, а його вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати, здійснені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 11, 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити Державній екологічній інспекції у Київській області у задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.