Справа № 642/486/17
Суддя: Бондаренко В. В.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

06.07.2017
Справа № 642/486/17
Провадження № 6а/642/10/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Бондаренко В.В.,
за участю секретаря - Шаповал Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові звіт головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в порядку ст. 267 ч. 1 КАС України про виконання постанови суду від 17.02.2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій (бездіяльності) протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, здійснення перерахунку та виплати пенсії, -
В С Т А Н О В И В:
24.06.2017 року ОСОБА_1 через свого представника Острицького Андрія Олеговича звернувся до суду із заявою в порядку судового контролю, в якій просив розглянути звіт суб`єкта владних повноважень головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, 03.07.2017 року подав клопотання за результатом розгляду цього звіту, або у разі його неподання накласти на керівника головного управління Пенсійного фонду України в Харківській обл., відповідального за невиконання постанови, штраф у розмірі десяти мінімальних заробітних плат.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 06.07.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Суд вважає, що клопотання представника позивача Острицького Андрія Олеговича про розгляд звіту головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області підлягає задоволенню, звіт головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 17.02.2017 року по справі № 642/486/17 вважати не поданим з наступних підстав.
Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 17.02.2017 р. по справі № 642/486/17вимоги задоволено, зокрема:

адміністративний позов ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, здійснення перерахунку та виплати пенсії;

визнано бездіяльність (дії) головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області яка полягає в не перерахунку пенсії ОСОБА_1 з усіх складових грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу в розмірі відповідно наказу Міноборони від 28.07.2008 № 377 з 01.09.2008 та наказу Міноборони від 27.11.2013 № 814 з 01.01.2014 протиправними;

зобов`язано головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області: скласти та надати до ІНФОРМАЦІЯ_1 список осіб пенсії яких підлягають перерахунку якій містить ім`я ОСОБА_1 для складання останнім довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку розміру пенсії з 01.09.2008 р. та з 01.01.2014 р. з урахуванням підвищення посадового окладу згідно наказу Міноборони від 27.07.2008 р. № 377 та наказу Міноборони від 27.11.2013 № 814; після отримання від ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію розмір якої обчислений 90% з усіх складових грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу відповідно до наказу Міноборони від 27.08.2008 р. № 377 та наказу Міноборони від 27.11.2013 № 814, здійснити виплату суми перерахунку починаючи з 01.09.2008 та з 01.01.2014; подати протягом місяця, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 р. апеляційна скарга головного управлення пенсійного фонду України залишена без задоволення, постанова Ленінського районного суду м. Харкова від 17.02.2017 року залишена без змін.
Згідно ч. 5 ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.
Ухвалу колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 р. направлено відповідачу 12.04.2017 р., що підтверджується супровідним листом Харківського апеляційного адміністративного суду якій є в матеріалах справи.
Оскільки ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 року прийнято в порядку письмового провадження, то в силу ст. 254 зазначена ухвала набрала законної сили 17.04.2017 року.
Таким чином строк подачі звіту про виконання постанови суду сплинув 17.05.2017 року.
Згідно із ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Також принцип обов`язковості виконання судових рішень передбачає Закон України «Про судоустрій і статус суддів», згідно із ч. 2 ст. 13 якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Суд зазначає, що Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).
Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).
Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Таким чином, у відповідності до зазначених правових норм, зокрема, Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, постанова Ленінського районного суду м. Харкова від 17.02.2017 р. по справі № 642/486/17є обов`язковою до виконання на всій території України.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 267 КАС України, суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк, звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від 10 до 30 мінімальних заробітних плат.
Згідно ч. 4, ст. 267 КАС України половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.
Отже, ст. 267 КАС України передбачено чітку послідовність порядку судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, у випадку невиконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, спочатку суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення; у разі неподання такого звіту або неналежного його виконання, судом розглядається питання про накладання штрафу на такий суб`єкт.
Як зазначено вище, постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 17.02.2017 р. по справі № 642/486/17зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області як суб`єкта владних повноважень подати протягом місяця з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення.
Із поданого звіту головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення суду, яке надійшло до Ленінського районного суду м. Харкова вбачається, що звіт подано 05.05.2017 року, на виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 17.02.2017 р. ГУ ПФУ проведено перерахунок розміру пенсії з 31.07.2016 р. ОСОБА_1 з урахуванням 90 % грошового забезпечення відповідно довідці Харківського обласного військового комісаріату про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, відповідні виплати в сумі 9119,42 грн. проведено у травні поточного року.
Однак, як вбачається з перерахунку пенсії від 24.04.2017 якій проведений на виконання постанови Ленінського районного суду м. Харковавід 17.02.2017 р. ОСОБА_1 протиправно позбавлений доплати до пенсії яка передбачена постановою КМУ від 23 квітня 2012 р. № 355 у розмірі 35% пенсій яка була призначена позивачу з 01.01.2013 року що підтверджується перерахунком пенсії від 26.06.2012 року.
Отже, в порушення вищезазначених вимог ст. 267 КАС України, головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, з часу винесення постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 17.02.2017 р. і до подачі звіту не забезпечило належне виконання судового рішення. Натомість, у самому звіті вказані формальні дії відповідача, які не забезпечують повного виконання судового рішення, не зазначені поважні причини позбавлення позивача раніше призначеної доплати до пенсії.
Також суд зазначає, що головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області мало об`єктивну можливість виконати рішення суду своєчасно та у повному обсязі до початку судового розгляду заявленого клопотання про накладання штрафу, при цьому будь яких поважних причин, що перешкоджали належному виконанню судового рішень відповідачем надано не було, а тому суд вбачає наявність підстав для накладання на начальника головного Управління Пенсійного фонду України у Харківській області Ачкасова В.М., як керівника суб`єкта владних повноважень, штрафу у розмірі у розмірі десяти мінімальних заробітних плат.
Перерахунок розміру пенсії з 31.07.2016 р. за пенсійною справою ОСОБА_1 від 24.04.2017 року здійснено на виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 17.02.2017, тобто контроль зазначених дій є в площині виконання зазначеної постанови суду.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років військовослужбовцям є стаття 63 Закону України № 2262-12.
Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону у часі, слід виходити із того, що згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).
Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.
Суд в силу ст. 244-2 КАС України враховує висновки Верховного Суду України висловлені у постанові від 06.02.2012 р. (справа № 21-322а11) та у постанові від 10.12.2013 р. (справа № 21-420а13).
Постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 р. за № 355 встановлено з 1 липня 2012 року підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 11% пенсій, обчислених відповідно до статей 13, 21, 36 Закону, збільшивши його з 1 вересня 2012 р. до 23 % та 1 січня 2013р. до 35 %.
Як вбачається з пенсійної справи ОСОБА_1 на виконання постанови КМУ від 23 квітня 2012 р. № 355 позивачу станом на з 1 липня 2012, 1 вересня 2012 р., 1 січня 2013р. було проведено перерахунок пенсії, та встановлено основний вид пенсії у розмірі 71% грошового забезпечення та доплати у розмірі 11%, 23%, 35 % пенсій відповідно.
Але при наступному перерахунку пенсії позивачу ГУПФУ не врахувало при обчисленні нового розміру пенсії доплату яка передбачена постановою КМУ від 23 квітня 2012 р. за № 355 у розмірі 35% пенсій, обчислену відповідно до статей 13, 21, 36 Закону № 2262-12.
Суд критично оцінює доводи відповідача, що збереження позивачу доплати яка передбачена постановою КМУ від 23 квітня 2012 р. за № 355 не було предметом розгляду суду у справі № 642/486/17.
Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 року № 3 «Про огляд практики застосування адміністративними судами статті 267 КАСУ» аналіз положень статті 267 КАС України та статті 2 цього Кодексу свідчить, що дії суб`єкта владних повноважень пов`язані з належним виконанням судового рішення повинні розглядатись в порядку судового контролю за виконанням судових рішень.
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повинно добросовісно виконувати покладені на нього завдання. Рішення, дії (бездіяльність) головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не можуть бути упередженими, тобто здійснюватися дискримінаційно через власний, у тому числі фінансовий, корпоративний інтерес.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на те, що ефективність звернення до суду передбачає право на виконання рішення суду без надмірних затримок (дивись справу «Войтенко (Voytenko) проти України», скарга № 18966/02).
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «ІммобільяреСаффі проти Італії» наголошує, що право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні. Отже, виконання судового рішення не може відстрочуватися на незаконних підставах.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. theUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Отже, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Розкриваючи критерій ефективності способу захисту порушеного права платника, Верховний Суд України у постанові від 16 вересня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна" до Південної митниці Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів зазначив, що "спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення".
Враховуючи вищевикладене, суд зауважує, що ГУПФУ здійснив перерахунок пенсії позивачу з 31.07.2016 року на виконання постанов Ленінського районного суду від 17.02.2017 року не є ефективнимспособом відновлення порушеного права позивача та не є таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Таким чином ГУПФУ не здійснило належний перерахунок розміру пенсії позивачу без поважних причин у строк встановлений постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 17.02.2017 року, а тому звіт вважається неподаним в розумінні ст. 267 КАС України.
Згідно п.8 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі від 22.12.2014 року № 28-2 Головне управління Фонду очолює начальник. Згідно пп. 1 п.10 зазначеного Положення начальник головного управління Фонду здійснює керівництво головним управлінням Фонду, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності, очолює колегію, організовує та забезпечує її роботу.
Таким чином, керуючись положеннями ч. 2 та 4, ст. 267 КАС України, суд дійшов висновку про задоволення клопотання позивача та необхідність накласти на начальника головного Управління Пенсійного фонду України у Харківській області Ачкасова Віктора Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) як керівника суб`єкта владних повноважень, за неналежне виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 17.02.2017 р. по справі № 642/486/17штраф у розмірі 32000 грн. шляхом стягнення з начальника головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області Ачкасова Віктора Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )16000 гривень та стягнення з начальника головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Ачкасова Віктора Миколайовича на користь Державного бюджету України 16000 гривень).
Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Керуючись ст. 160, 167, 254, 267 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання представника позивача Острицького Андрія Олеговича про розгляд звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити.
Звіт головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 17.02.2017 р. по справі № 642/486/17, вважати не поданим.
Накласти на начальника головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Ачкасова Віктора Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) як керівника суб`єкта владних повноважень, за неподання звіту про виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 17.02.2017 р. по справі № 642/486/17, штраф у розмірі 32000 грн. шляхом стягнення з начальника головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області Ачкасова Віктора Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_3 ) 16 000 гривень та стягнення з начальника головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Ачкасова Віктора Миколайовича на користь Державного бюджету України 16 000 гривень;
Встановити головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області новий строк подання звіту про виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 17.02.2017 р. по справі № 642/486/17 протягом десяти днів, з дня набрання ухвалою законної сили.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 12.07.2017 р.

Суддя В.В. Бондаренко