Справа № 758/14312/16-а
Суддя: Декаленко В. С.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С.,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

за участю:

представника позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача - Тригуб О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії щодо зарахування стажу та призначення виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії щодо зарахування стажу та призначення виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій мотивуючи свої вимоги тим, що вона знаходиться на обліку у Центральному об'єднаному Управлінні пенсійного фонду України у м. Києві.

Зазначає, що під час своєї трудової діяльності вона перебувала на посаді учителя співу середньої школи № 118 м. Києва з 15.08.1981 року по 25.08.1982 року; у подальшому - з 26.08.1982 року по 12.01.1987 року займала посаду учителя співу у середній школі № 17 м. Києва; далі прийнята на посаду педагога по класу акордеона у Київську дитячу музичну школу № 1 м. Києва з 13.01.1987 року по 04.04.2007 року; 08.04.2009 року за результатом атестації встановлено педагогічне звання «старший викладач»; з 10.01.2012 року за результатом атестації присвоєно педагогічне звання «викладач-методист», до теперішнього часу продовжує працювати на посаді педагога по класу акордеона, а з 11.04.2016 року почала отримувати пенсію за віком.

Посилається на те, що стаж роботи працівника освіти (педагогічний стаж) в підсумку становить 34 роки 5 місяців, а тому вважає, що її посада та навчальний заклад де вона працює, підпадає під дію Постанови № 909 КМ України від 04.11.1993 року (ред. 2016 року).

Звертає увагу суду на те, що виходячи з вищевикладеного вона звернулась до пенсійних органів з питанням про призначення їй пенсії та отримання грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, як працівнику освіти, який має більш ніж 30 років педагогічного стажу, однак відповідачем їй було відмовлено в цьому.

Вважаючи, що дії відповідача є протиправними та незаконними, такими, що не відповідають нормам законодавства та є такими, що порушують її громадянські права, які закріплені діючими нормативними актами, звертається з даним позовом до суду.

Позивачка та її представник в судовому засіданні вимоги підтримують з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями просять суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позивачки не визнає, обґрунтувавши запереченнями та надавши їх письмовий варіант, просить суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 11.04.2016 року отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

20.07.2016 року ОСОБА_3 звернулася до ГУ ПФУ в м. Києві та УПФУ у Подільському районі м. Києва із Зверненням про неправомірні дії посадових осіб в якому просила вчинити певні дії відносно діючих норм та провести нарахування грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій (а.с. 13-15).

11.08.2016 року ГУ ПФУ в м. Києві своїм Листом № 15724/02/Б-1548 повідомило ОСОБА_3, що оскільки Київська дитяча музична школа № 1 імені Я.С. Степового м. Києва в якій вона працює у період з 13.10.1987 року по теперішній час не відноситься до закладів і установ освіти, а тому зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а відтак і до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги згідно з пунктом 7-1 розділу XV Закону, періоду роботи з 01.01.1992 року на посаді викладача дитячої музичної школи - підстав немає (а.с. 17-18).

Крім того, 23.08.2016 року Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві своїм Листом № 708/Б-516 відмовило ОСОБА_3 у виплаті грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій з тих же підстав, що і ГУ ПФУ в м. Києві (а.с. 19-20).

Правовідносини, які склалися між сторонами регулюються нормами ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ЗУ «Про освіту», Постановою КМУ від 23.11.2011 року № 1191, а також до них підлягають застосуванню норми Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою КМУ від 04.11.1993 року № 909.

Так стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Як вже зазначалося вище, позивачка перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, як пенсіонер за віком та з 11.04.2016 року отримує пенсію, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивачка після виходу на пенсію продовжує працювати в Київській дитячій музичній школі № 1 ім. Я.С. Степового м. Києва в якій вона працює з 13.01.1987 року на посаді викладача класу акордеону.

За приписами пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Судом встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1191, було затверджено Порядок обчислення стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та механізм виплати цієї допомоги.

Вказаним Порядком передбачено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, затвердженим Постановою КМУ від 0.4.11.1993 року за № 909 «Про Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років».

Так в Розділі І «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, зазначені посада викладача в загальноосвітніх навчальних закладах, музичних школах, а у позашкільних навчальних закладах передбачені посади - директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи, в той ж час посада викладача не передбачена.

Згідно статті 28 ЗУ «Про освіту», система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

За приписами статті 29 ЗУ «Про освіту», структура освіти включає: дошкільну освіту; загальну середню освіту; позашкільну освіту; професійно-технічну освіту; вищу освіту; післядипломну освіту; самоосвіту.

За змістом статті 39 ЗУ «Про освіту» до позашкільних навчальних закладів належать: палаци, будинки, центри, станції дитячої, юнацької творчості, учнівські та студентські клуби, дитячо-юнацькі спортивні школи, школи мистецтв, студії, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади, бібліотеки, оздоровчі та інші заклади.

Відповідно до п. 6 Постанови КМУ від 06.05.2001 року № 433 «Про затвердження Переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад», одним із типів позашкільних навчальних закладів є початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).

Судом встановлено та об'єктивно підтверджується Статутом Київської дитячої музичної школи № 1 ім. Я. Степового в якій з 13.01.1987 року по теперішній час працює позивачка ОСОБА_3, що вона не відноситься до загальноосвітніх навчальних закладів.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що підстави для зарахування до стажу роботи позивачки, що дає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до пункту «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», і як наслідок до страхового стажу, що надає право на виплату грошової допомоги згідно п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», періоду роботи позивачки на посаді викладача дитячої музичної школи, відсутні, а тому дії відповідача, які виразилися у відмові позивачці здійснити виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, як працівнику освіти, який має більш ніж 30 років педагогічного стажу, не можуть вважатися протиправними, незаконними та такими, що порушують її права.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві рішення про відмову ОСОБА_3 здійснити виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, як працівнику освіти, який має більш ніж 30 років педагогічного стажу, прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та чинним законодавством України, яке регулює правовідносини, які склалися між сторонами, а тому вказане рішення не може вважатися протиправним.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову позивачки.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки не знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 3, 8, 19, 46 Конституції України, ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ЗУ «Про освіту», ЗУ «Про позашкільну освіту», ЗУ «Про пенсійне забезпечення», Постанови КМ України від 06.05.2001 року № 433, Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою КМ України від 04.11.1993 року № 909, Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 17, 18, 86, 94, 158-163,186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії щодо зарахування стажу та призначення виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В. С. Декаленко