Справа № 826/14314/16
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 липня 2017 року № 826/14314/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 Україна»
до треті особиГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №395/26-15-14-01-03 від 26.08.2016 року,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 Україна» (далі по тексту - позивач, ТОВ «ОСОБА_4 Україна») звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі по тексту - відповідач), треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №395/26-15-14-01-03 від 26.08.2016 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.04.2017 року адміністративну справу прийнято до провадження та призначено справу до судового розгляду на 30.05.2017 року.

Судове засідання, призначене на 30.05.2017 року, судом відкладалось на 22.06.2017 року.

В судовому засіданні 30.05.2017 року залучено в якості третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3.

В судовому засіданні 22.06.2017 року представник позивача не заперечував проти переходу у письмове провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України суд Ухвалою від 22 червня 2017 року перейшов в письмове провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві на підставі проведеної податкової перевірки 31.05.2016р. складено Акт про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 Україна», з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 23.07.2013р. по 31.12.2015р., валютного та іншого законодавства за період з 23.07.2013р. по 31.12.2015р. №132/26-15-14-01-03/38833613. 15.06.2016р. ГУ ДФС у м. Києві склало податкове повідомлення-рішення №252/26-15-14-01-03.

За результатом адміністративного оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення Державною фіскальною службою України в рішенні від 17.08.2016р. №17823/6/99-99-11-01-01-25 було частково скасовано №252/26-15-14-01-03 та винесено податкове повідомлення-рішення №395/26-15-14-01-03, яким зменшено ТОВ «ОСОБА_4 Україна» суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог виходячи з наступних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 16.08.2013р. між ТОВ «ОСОБА_4 Україна» та ОСОБА_4 (материнською компанією Товариства, резидентом Австрії) було укладено Договір №UA 001-SBUA на проведення досліджень в галузі рослинництва та надання маркетингових послуг щодо вивчення кон'юнктури ринку.

Відповідно до умов цього Договору та додатків до нього ТОВ «ОСОБА_4 Україна» зобов'язувалось надати ОСОБА_4 послуги, з організації висіву та дослідження польових культур на території України.

Послуги за цим договором були надані в повному обсязі, що підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт від 31.12.2014р., а також листом ОСОБА_4 від 05.08.2016р.

Оскільки умови Договору передбачали організацію висіву та дослідження вольових культур в усіх ґрунтово-кліматичних зонах України, ТОВ «ОСОБА_4 Україна» долучало для цього підрядників, фізичних осыб-підприємців ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Для виконання умов Договору №UA 001-SBUA від 16.08.2013р. у 2014р. ТОВ «ОСОБА_4 Україна» було укладено з ФОП ОСОБА_3 Договір № ОР 1/2014 від 12.02.2014р., відповідно до умов якого ФОП ОСОБА_3 (як виконавець) надавав ТОВ «ОСОБА_4 Україна» послуги щодо організації висіву та дослідження демонстраційних посівів польових культур.

Послуги були надані ФОП ОСОБА_3 в повному обсязі, що підтверджується наступним документами: Специфікація №1 від 10.03.2014р.; Специфікація №2 від 15.08.2014р.; Акт приймання-передачі насіння №1 від 01.09.2014р.4 Акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 28.10.2014р.; Акт №2 приймання-передачі наданих послуг від 29.11.2014р.; Звіт щодо вивчення властивостей сортів та гібридів замовника на демонстраційних посівах в сезоні 2014 року від 28.10.2014р.; Звіт щодо організації висіву сортів та гібридів замовника на демонстраційних посівах в сезоні 2014 року від 29.11.2014р.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 підтвердив реальність виконання умов зазначеного договору від 12.02.2014р. №ОР 1/2014р, також надано суду пояснення щодо позовних вимог та зазначено, що ним дійсно надавались послуги згідно зазначеного договору.

Для виконання умов Договору №UA 001-SBUA від 16.08.2013р. у 2014р. ТОВ «ОСОБА_4 Україна» було укладено з ФОП ОСОБА_2 Договір послуги щодо організації висіву та дослідження демонстраційних посівів польових культур від 01.10.2014 року.

Послуги були надані ФОП ОСОБА_3 в повному обсязі, що підтверджується наступним документами: Специфікація №1 від 01.10.2014р.; Специфікація №2 від 01.10.2014р.; Акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 03.11.2014р.; Акт приймання-передачі насіння №1 від 15.10.2014р.; Звіт щодо організації висіву сортів та гібридів замовника на демонстраційних посівах в сезоні 2014 року від 03.11.2014р.

Що стосується порушень позивачем пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 та пп.139.1.9 п.139.1 ст.139; Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

Підпунктом 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з п. 135.1 ст. 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті та інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Пунктом 138.1 ст. 138 ПК України встановлено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті, інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Так, в матеріалах справи наявні, податкові накладні, акти виконаних робіт, виписані на адресу ТОВ «ОСОБА_4 Україна».

Судом було встановлено, що перелічені вище документи оформлені відповідно до вимог законодавства.

Таким чином, у позивача наявна необхідна документація, яка дає підстави для включення витрат до складу валових за відповідний період, що виникли у зв'язку з оплатою за товари контрагентів на виконання зобов'язань по укладених договорах.

Таким чином, судом встановлено, що податковим органом не виконано покладеного на нього обов'язку щодо доказування правомірності прийнятого ним оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів суду правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення №395/26-15-14-01-03 від 26.08.2016 року.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Беручи до уваги положення статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 Україна» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №395/26-15-14-01-03 від 26.08.2016 року.

3. Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 Україна» () понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 125,00 грн. за рахунок асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.В. Смолій