Справа № 464/4457/16-а
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/5840/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Львівське автотранспортне підприємство 14630» та Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 22.03.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова, Приватного акціонерного товариства «Львівське автотранспортне підприємство 14630» про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.05.2016 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова, Приватного акціонерного товариства «Львівське автотранспортне підприємство 14630» в якому просить визнати дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова щодо відмови йому в призначенні пенсії на пільгових умовах протиправними, зобовязати призначити йому пенсію відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення за її призначенням.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 22.03.2017 року позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Публічне акціонерне товариство «Львівське автотранспортне підприємство 14630» та Галицьке обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова подали апеляційні скарги. В яких просять постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову, апеляційні скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подані скарги не підлягають задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 18 травня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова із заявою в якій просить призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, як працівнику водію автобуса міського пасажирського транспорту відповідно до пункту «з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова від 8201/03 від 20.05.2016 року відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, з огляду на те, що згідно довідки, виданої ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство 14630» стаж роботи на посаді водія автобуса міського пасажирського транспорту становить 10 років 05 місяців 14 днів, що є не достатнім для призначення пенсії у відповідності до пункту «з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до довідки № 464 від 22.05.2014 року виданої ПАТ Львівське АТП « 14630» ОСОБА_1 працював на посаді водія автобусу міського пасажирського транспорту виконував перевезення пасажирів на лінії за професією, посадою водій автобусу міського пасажирського транспорту, що передбачена розділом пунктом «з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Стаж роботи водія на міському пасажирському транспорті складає 10 років 05 місяців 14 днів.

Листом № 548 від 19 червня 2014 року ПАТ « Львівське автотранспортне підприємство 14630» на заяву ОСОБА_1 щодо неправильного нарахування трудового стажу, повідомило, що останній прийнятий на роботу у 1981 році, однак, не постійно працював водієм міського пасажирського транспорту. Згідно наказу про закріплення автобусів та екіпажів № 99 від 27.07.1992 року працював на приміському маршруті у бригаді № 3.

Відповідно до пункту «з» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до частини 1 статті 101 вищевказаного Закону органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку, встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 наведеного Порядку).

В судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 підтвердили, що ОСОБА_1, разом із ними працював з 1981 року по 1996 року водієм міського пасажирського транспорту, вони працювали у ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство 14630» на одному маршруті, виконували одні і ті ж обовязки, на міжміські маршрути позивача не переводили. Їм обом вказаний стаж роботи зарахований до стажу, який дає право на пільгову пенсію відповідно до пункту «з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно пункту 4.2 Постанови правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 22-1 від 25.11.2005 року при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Судом встановлено, що управління пенсійного фонду України у Галицькому районі м.Львова при виявлені розбіжності при нарахуванні трудового стажу ОСОБА_1, який би давав право на призначення пільгової пенсії відповідно до пункту «з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не вимагав від «ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство 14630» дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, не ініціював проведення перевірки обґрунтованості відомостей виданої позивачу довідки. Зазначені обставини в сукупності свідчать про безпідставність даних довідки № 464 від 22.05.2014 року виданої ПАТ Львівське АТП « 14630» та наявність необхідного стажу позивача на отримання пенсії на пільгових умовах.

Судом неодноразово витребовувались у відповідача ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство 14630» документи для зясування достовірності даних довідки щодо стажу позивача, а саме копії наказів про прийом, проведення та звільнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з роботи на підприємстві; копію особової картки Т-2 ОСОБА_1; копії шляхових листів за період з 1981 по 1996 рр.; особові рахунки ОСОБА_1 за період з 1981 по 1996 рр.; відомості про нарахування та виплату заробітної плати ОСОБА_1 за вищезазначений період; табелі виходу ОСОБА_1 на роботу за період з 1981 по 1996 рр.; документи про порядок підрахунку пільгового стажу ОСОБА_1; колективні договори автопідприємства за період з 1981 по 1996 рр.; довідку про те, чи надавались ОСОБА_1 відпустки без збереження заробітної плати за період з 1981 по 1996 рр., однак, ухвала суду виконана не була, незважаючи на неодноразове отримання її копії відповідачем ПАТ «Львівське автотранспортне підприємство 14630», однак такі не подані на вимоги суду першої інстанції. А відповідно до окремої ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 22.03.2017 року через невиконання судового рішення повідомлено прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового розслідування.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у трудовій книжці позивача зроблено запис про прийняття його на роботу водієм, в котрому не визначено певного маршруту по здійсненню пасажирських перевезень позивачем, що не заперечує факту роботи позивача по здійсненню пасажирських перевезень на міському маршруті міста Львова, а також підтвердження допитаних в суді першої інстанції свідків.

Таким чином суд вважає, що трудова книжка позивача містить відомості, що підтверджують факт його роботи на посаді водія.

Виходячи із вимог статті 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки враховуючи відомості трудової книжки, що підтверджує стаж роботи позивача, є достатні підстави для призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1, а тому відповідача ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова слід зобовязати призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до пункту «з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення за її призначенням, а саме з 18.05.2016 року.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Львівське автотранспортне підприємство 14630» та Галицького обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова залишити без задоволення.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 22.03.2017 року у справі №№155/1474/16-а провадження №2-а/155/50/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

ОСОБА_7

Повний текст ухвали виготовлено 12.07.2017 року