Справа № 214/3040/17
Суддя: Євтушенко О. І.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/3040/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 липня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю: секретаря судового засідання Бєлікової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Житлово-будівельний кооператив «РАССВЕТ-27» про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 25.05.2017 року, в якому просив суд: визнати протиправними дії ОСОБА_2 комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради щодо відмови в реєстрації його місця проживання в квартирі №38 в будинку №16 на мікрорайоні Сонячний в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, наймачем якої він є; зобовязати відповідача зареєструвати його місце проживання за вказаною адресою.

Предявлені вимоги мотивував тим, що будучи членом ЖБК «РАССВЕТ-27», в 1987 році на підставі рішення загальних зборів кооперативу йому було надано в користування квартиру №38 в будинку №16 на мікрорайоні Сонячний в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з видачею ордеру на право вселення до неї. Пайові внески за вказану квартиру він виплатив в повному обсязі. У звязку з істотним підвищенням тарифів на житлово-комунальні в 2016 році, отримуючи мінімальну пенсію та перебуваючи в скрутному матеріальному становищі, він мав намір оформити субсидію. Оскільки визначальною передумовою для отримання субсидії є наявність реєстрації місця проживання за адресою постачання житлово-комунальних послуг, з цією метою він неодноразово звертався до ОСОБА_2 комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради. Натомість вказаний орган відмовляв йому в проведенні реєстрації його місця проживання в квартирі, наймачем якої він є, посилаючись на припинення строку дії ордеру. Розцінюючи дії відповідача як неправомірні та такі, що обмежують та порушуються його конституційне право на житло, з метою його захисту він вимушений звернутись до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_3 не зявились, однак останній подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, предявлені вимоги підтримав, не заперечував проти розгляду справи в письмовому провадженні.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, згідно заяви справу просив розглянути за його відсутності з ухваленням рішення на розсуд суду.

Представник третьої особи ЖБК «РАССВЕТ-27» ОСОБА_4 подав клопотання про розгляд справи за його відсутності в письмовому провадженні. Проти задоволення позовних вимог не заперечував.

За даних обставин суд вважає за можливе в силу ч.4 ст.122 КАС України справу розглянути в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Суд, врахувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, приходить до висновку про обґрунтованість предявлених вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.18 КАС України, справи щодо оскарження дій або бездіяльності посадових чи службових осіб місцевих органів виконавчої влади розглядаються і вирішуються місцевим загальним судом як адміністративним судом або окружним адміністративним судом за вибором позивача.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є членом ЖБК «РАССВЕТ-27» і проживає в житловому приміщенні, розташованому за адресою: мкр-н. Сонячний 16/38, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область. Правомірність його вселення в зазначену квартиру підтверджується ордером від 28.01.1987 року, виданим на його імя виконавчим комітетом Саксаганської районної Ради народних депутатів Дніпропетровської області на підставі рішення №17 від 23.01.1987 року «Про затвердження протоколу ЖК при виконкомі щодо виділення ОСОБА_1 квартири за клопотання Довгинцівського РВК» (а.с.5,7, 13).

Згідно довідки ЖБК «РАССВЕТ-27» №192/16 від 20.12.2016 року (а.с.5), ОСОБА_1 вселений у виділене йому житлове приміщення, розташоване за адресою: мкр-н. Сонячний 16/38, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область. Пайові внески за квартиру виплатив в повному обсязі (квитанція №32 від 11.02.1987 року, а.с.13).

Приводом для звернення позивача до суду стала необхідність захисту його права на реєстрацію місця проживання в житловому приміщенні, повноважним наймачем якого він є.

Як слідує з п.13 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» № 8 від 20.05.2013 року, враховуючи положення ч.2 ст.17 КАС України спори, в яких урегульовані нормативно визначеною процедурою управлінські дії субєкта владних повноважень, повязані з реалізацією житлових прав фізичних осіб є публічно-правовими і розглядаються за правилами адміністративного судочинства.

Дослідженням матеріалів справи та дійсних обставин встановлено, що протягом 2016-2017 р.р. ОСОБА_1 неодноразово звертався до ОСОБА_2 комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради з питання реєстрації його місця проживання за адресою: мкр-н. Сонячний 16/38, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, однак отримував відмови з різних причин (а.с.8-9, 10).

Надаючи оцінку правомірності діям відповідача та їх відповідністю вимогам закону суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Положеннями ст.55 Конституції України гарантовано право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Питання реєстрації місця проживання громадян України регламентовано ЖК УРСР, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженим Наказом МВС України №1077 від 22.11.2012 року, Правилами реєстрації місця проживання та Порядком передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затвердженими Постановою КМУ №207 від 02.03.2016 року.

Судовим розглядом встановлено, що житлове приміщення, розташоване за адресою: мкр-н. Сонячний 16/38, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область виділене ОСОБА_1 із житлового фонду, належного ЖБК «РАССВЕТ-27», в яке він заселився на підставі ордеру своєчасно та проживає в ньому дотепер.

Вказані обставини підтверджуються документами, наданими ЖБК «РАССВЕТ-27» - третьою особою по справі та не оспорювались його представником під час розгляду справи.

Як визначено ч.1 ст.1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», вільний вибір місця проживання чи перебування це право громадянина України на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де він хоче проживати чи перебувати. Місце проживання це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», п.2.2, п.2.5 розділу ІІ Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, для реєстрації місця проживання/перебування особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву про реєстрацію місця проживання (за формою); документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; документи, що підтверджують право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї на реєстрацію місця проживання; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших, ніж передбачених цими статтями, документів.

Згідно зі ст.9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», п.11 Правил реєстрації місця проживання, орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: 1) особа не подала необхідних документів або інформації; 2) у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; 3) звернулася особа, яка не досягла 14 років.

Зі змісту наведених норм слідує, що у діючому законодавстві міститься вичерпний перелік документів, які подає особа для реєстрації за місцем проживання. Вимагання інших документів є прямим порушенням зазначених норм та конституційних прав особи, як і відмова в здійсненні реєстрації з підстав, не передбачених спеціальним законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг», та прийняття Кабінетом Міністрів України постанови за №207 від 02.03.2016 року «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного Державного демографічного реєстру», з 04.04.2016 року змінено систему реєстрації місця проживання, зокрема, повноваження щодо реєстрації та зняття з реєстрації фізичних осіб делеговано виконавчим органам сільських, селищних, районних у містах, міських рад.

Так, звертаючись до ОСОБА_2 комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради з метою реєстрації місця проживання ОСОБА_5 надав передбачений законом обсяг документів, у тому числі ордер на квартиру, розташовану за адресою: за адресою: мкр-н. Сонячний 16/38, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Згідно відповіді Відділу реєстрації місця проживання громадян ОСОБА_2 комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради №Ч-1133-П/100.1 від 19.08.2016 року (а.с.8-9), у здійсненні реєстрації місця проживання ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки наданий ним ордер на житлове приміщення не містив інформації про підстави видачі ордеру та втратив термін дії.

Враховуючи те, що правомірність видачі ОСОБА_1 в порядку ст.141 ЖК УРСР ордеру на заселення квартири, де він бажає зареєструватись, його дійсність, а так само рішення ради народних депутатів, на підставі якого його було видано, ніким не оспорювалось, права на вселення у виділене йому житлове приміщення та проживання в ньому він не позбавлявся, доказів зворотного відповідачем не надано, тому суд приходить до висновку про неправомірність відмови відповідачем в реєстрації місця проживання позивача за цих підстав.

Посилання відповідача на сплив строку дії ордеру як на підставу для відмови в реєстрації місця проживання суд залишає поза увагою, оскільки до компетенції органу місцевого самоврядування, який видавав ордер, не входить можливість надання йому оцінки на дійсність, в той час як визначений в ньому строк дії в 30 днів стосується виключно вселення особи в житлове приміщення та не впливає на дійсність його як правоустановчого документу. Позаяк, такого строку на вселення ОСОБА_1 дотримався, що встановлено судом та визнано сторонами.

Крім того, з відповіді Відділу реєстрації місця проживання громадян ОСОБА_2 комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради за № Ч-4021/104 від 03.01.2017 року на повторне звернення ОСОБА_1 від 19.12.2016 року (а.с.10) слідує, що йому повторно відмовлено в реєстрації місця проживання у звязку з тим, що він не зареєстрував за собою право власності на квартиру.

Такі причини відмови суд вважає явно протиправними, адже положення ЖК УРСР не містять імперативного припису щодо обовязковості наявності у особи права власності на житлове приміщення, де він має намір зареєструвати місце проживання, в той час як ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» прямо встановлено, що при зверненні до органу реєстрації особа зобовязана подати будь-який документ, що підтверджував би її право на проживання в житлі, де вона має намір зареєструватись.

Не дивлячись на те, що позивач, хоч і вніс пайовий внесок за квартиру та в повному обсязі сплатив її вартість, однак до теперішнього часу не оформив за собою право власності на неї, вказані обставини не позбавляють його права зареєструвати своє місце проживання в ньому як повноважним наймачем житлового приміщення у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Будь-яких заперечень чи беззаперечних доказів на підтвердження правомірності дій, які є предметом оскарженням позивачем, відповідач не надав, покладаючись при вирішенні спору на розсуд суду (а.с.20).

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку про неправомірність дій ОСОБА_2 комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради щодо відмови ОСОБА_1 в реєстрації його місця проживання в квартирі №38 в будинку №16 на мікрорайоні Сонячний в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, наймачем якої він є, із покладенням обовязку вчинити такі дії. За даних обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст.94 КАС України та враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору у звязку з його скрутним матеріальним становищем, суд вважає за необхідне судовий збір в сумі 640 грн. присудити за рахунок відповідного місцевого бюджету відповідача як органу місцевого самоврядування в дохід держави.

Керуючись ст.ст.4-15, 17, 18, 70-72, 77, 79, 86, 94, 122, 158-163, 185, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Житлово-будівельний кооператив «РАССВЕТ-27» про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради щодо відмови в реєстрації місця проживання ОСОБА_1 в квартирі №38 в будинку №16 на мікрорайоні Сонячний в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, повноважним наймачем якої він є.

Зобовязати ОСОБА_2 комітет Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 в квартирі №38 в будинку №16 на мікрорайоні Сонячний в м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

Стягнути з місцевого бюджету ОСОБА_2 комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради в дохід держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання її копії через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.186 КАС України.

Суддя О.І. Євтушенко