Справа № 800/157/17
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

06 липня 2017 року м. Київ справа № 800/157/17

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (головує в судовому засіданні),

Головчук С.В.,

Іваненко Я.Л.,

Пасічник С.С.,

Швеця В.В.,

секретаря судового засідання Ковтонюка С.Д.

за участі представника позивача - адвоката Тарасюка С.М., представника відповідача - Гуцала Д.С., представника Служби безпеки України Михальченка А.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом громадянина Російської Федерації ОСОБА_10 до Президента України Порошенка Петра Олексійовича, треті особи - Рада національної безпеки та оборони України, Служба безпеки України, про визнання незаконним та нечинним Указу,

встановив:

Громадянин Російської Федерації ОСОБА_10 звернувся до Вищого адміністративного суду України як до суду першої інстанції з позовом до Президента України Порошенка П.О. про визнання незаконним та нечинним Указу від 17 жовтня 2016 року №467/2016 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 16 вересня 2016 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (далі - Указ від 17 жовтня 2016 року №467/2016) в частині введення в дію рядка 323 додатку 3 до Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 16 вересня 2016 року, яким щодо позивача застосовано дію персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) строком на один рік.

В обґрунтування позову посилався на те, що в оскаржуваному Указ не вказано, які саме дії позивача загрожують чи можуть загрожувати національним інтересам, або порушують інтереси суспільства і держави. Зазначав, що Указ від 17 жовтня 2016 року №467/2016 прийнятий на підставі пропозицій Кабінету Міністрів України (розпорядження від 31 серпня 2016 року №639-р), які стосуються дій, пов'язаних із збройною агресією Російської Федерації проти України, та сприянням і фінансуванням нею терористичної діяльності в Україні, однак позивач до такої діяльності відношення не має, більш того, стосовно позивача в Україні не здійснюються кримінальні провадження, він не є підозрюваним чи обвинуваченим.

18 травня 2017 року від представника позивача, наділеного за договором від 29 жовтня 2016 року №08/10 відповідними повноваженнями, надійшла заява про зміну предмета позову, в якій, з урахуванням заяви від 27 червня 2017 року про уточнення позову та виправлення описки, просив визнати незаконним та скасувати Указ Президента України від 15 травня 2017 року №133/2017 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (далі - Указ від 15 травня 2017 року №133/2017) в частині введення в дію рядка 667 Додатку 1 «фізичні особи, до яких застосовуються обмежувальні заходи (санкції)» до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_10

Заяву обґрунтовує тим, що Указ від 15 травня 2017 року №133/2017 не є новим актом індивідуальної дії стосовно позивача, а є правонаступником попереднього Указу від 17 жовтня 2016 року №467/2016 в частині застосування санкцій до позивача. З прийняттям Президентом України Указу від 15 травня 2017 року №133/2017 в частині, що стосується ОСОБА_10, обсяг його обмежених прав не змінився. Вважає, що зміна предмета позову, з огляду на заявлені первісні позовні вимоги, не виходить за межі спірних правовідносин.

За правилами статті 137 КАС України до початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв. У разі невідповідності такої заяви вимогам статті 106 цього Кодексу суд своєю ухвалою повертає її позивачу.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Зміна позову повинна стосуватися тих спірних правовідносин, які вже винесені на розгляд і вирішення суду. Нею не повинно підмінюватися подання нового адміністративного позову, що не пов'язаний зі справою.

Співставивши первісно заявлені позовні вимоги ОСОБА_10 із вимогами, викладеними у заяві від 18 травня 2017 року про зміну предмета позову, суд вважає, що представник позивача заявив новий позов, оскільки має місце оскарження різних за своїм змістом рішень суб'єкта владних повноважень.

Введене в дію Указом Президента України від 17 жовтня 2016 року №467/2016 Рішення РНБО України від 16 вересня 2016 року прийняте на підставі пропозицій, внесених, зокрема, Кабінетом Міністрів України (розпорядження від 31 серпня 2016 року №639-р), а підставою для прийняття введеного в дію Указом від 15 травня 2017 року №133/2017 рішення РНБО від 28 квітня 2017 року були, у тому числі, пропозиції Кабінету Міністрів України, викладені у розпорядженні від 26 квітня 2017 року №288-р.

Окрім того, зазначені два укази регулюють різні у часі їх виникнення правовідносини.

Враховуючи, що поданою заявою представник позивача змінює предмет та підставу позову, що не є зміною заявлених позовних вимог в розумінні статті 137 КАС України, а є поданням до суду нового позову, заява представника позивача від 18 травня 2017 року є неприйнятною, тому підлягає поверненню.

Керуючись статтями 137, 165, 167, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

1. Заяву представника позивача ОСОБА_10 - адвоката Тарасюка С.М. від 18 травня 2017 року про зміну предмету позову повернути позивачу.

2.Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Черпак Ю.К.

Головчук С.В.

Іваненко Я.Л.

Пасічник С.С.

Швець В.В.