Справа № 826/24457/15
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» Пантіної Любові Олександрівни на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 липня 2016 року у справі за адміністративним ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» Пантіної Любові Олександрівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_4 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український професійний банк» Пантіної Любові Олександрівни (далі - відповідач-1, уповноважена особа Фонду) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-2, Фонд) про:

- зобов'язання відповідача-1 надати до відповідача-2 додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування за вкладом у ПАТ «Український професійний банк» за рахунок відповідача-2 та якому необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладом за договором карткового рахунку НОМЕР_2 від 07 травня 2015 року;

- зобов'язання відповідача-2 включити позивача до загального реєстру вкладників ПАТ «Український професійний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок відповідача-2;

- зобов'язати відповідача-2 здійснити виплату відшкодування коштів за вкладом позивача за договором карткового рахунку НОМЕР_2 від 07 травня 2015 року за рахунок відповідача-2.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 липня 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український професійний банк» Пантіну Любов Олександрівну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Український професійний банк», за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між ПАТ «Український професійний банк», як банком, та позивачем, як клієнтом, 07 травня 2015 року укладено договір карткового рахунку НОМЕР_2 (далі - договір), відповідно до якого позивачу відкрито в Банку картковий рахунок НОМЕР_3.

Факт внесення коштів, всього у сумі 198000,00 грн. на вказаний рахунок позивача підтверджується наявною в матеріалах справи копією випискою банку за договором НОМЕР_2 за період з 01 травня 2015 року 31 травня 2015 року. Станом на 29 травня 2015 року на рахунку позивача НОМЕР_3 обліковується залишок коштів у сумі 198093,70 грн.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 28 травня 2015 року №348 «Про віднесення ПАТ «Український професійний банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 28 травня 2015 року №107 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Український професійний банк», згідно з яким з 29 травня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Український професійний банк».

Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Український професійний банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Л.О.

В подальшому на офіційному сайті Фонду (www.fg.gov.ua) було опубліковано оголошення про те, що з 06 серпня 2015 року ПАТ «Український професійний банк» починає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився до 08 липня 2015 року включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплати коштів будуть здійснюватися через установи банків-агентів.

Постановою правління Національного банку України від 28 серпня 2015 року №562 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Український професійний банк».

На виконання даної постанови Національного банку України від 28 серпня 2015 року №562 виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення від 28 серпня 2015 року №158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Український професійний банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Даним рішенням розпочато процедуру ліквідації Банку та призначено уповноважену особу Фонду з делегуванням їй всіх повноважень ліквідатора ПАТ «Український професійний банк», визначених ст.ст. 37, 38, ч. 1 і 2 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон №4452-V), Кадирова В.В. на один рік з 31 серпня 2015 року до 30 серпня 2016 року включно.

У вересні 2015 року Фонд повідомив вкладників Банку, що у зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду рішення від 28 серпня 2015 року №158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Український професійний банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», Фонд з 03 вересня 2015 року розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку. Для отримання коштів вкладники ПАТ «Український професійний банк» з 03 вересня 2015 року до 13 жовтня 2015 року включно можуть звертатись до установ банків-агентів Фонду.

За результатами звернення до банку-агента з метою отримання відшкодування за вкладом за договором банківського рахунку (картковий рахунок) позивач дізнався про відсутність відомостей про нього у загальному реєстрі вкладників ПАТ «Український професійний банк», які мають право на відшкодування за вкладами за рахунок Фонду.

Згодом позивач отримав лист №01-10/4087 від 27 серпня 2015 року, за підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Український професійний банк» Пантіної Л.О., яким його повідомлено, що правочини, в тому числі договір карткового рахунку від 07 травня 2015 року, картковий рахунок НОМЕР_3 (операції з внесення 07 травня 2015 року грошових коштів на вказаний рахунок), є нікчемними відповідно до вимог ст. 38 Закону №4452-V та ст. 228 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Також за даними іншого листа відповідача №01-10/4726 від 11 вересня 2015 року, адресованого уповноваженому представнику позивача, підставою для визнання договору від 07 травня 2015 року, карткового рахунок НОМЕР_3 (операцій з внесення 07 травня 2015 року грошових коштів на вказаний рахунок) нікчемними визначено п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону №4452-V. У зв'язку з цим ОСОБА_4 не було включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до адміністративного суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачами не надано жодного належного доказу, який би свідчив про поважність причин не включення позивача до Переліку вкладників ПАТ «Український професійний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами. Уповноваженою особою не надано доказів встановлення нікчемності правочину неплатоспроможного банку, що зазначені в частині третій статті 38 Закону № 4452-VI, чи доказів, які б свідчили, що укладений позивачем правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Однак, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, мотивуючи свою позицію наступним.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Відповідно до ч. 1 Закону № 4452-VI фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 27 цього Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно з ч. 5 Закону № 4452-VI протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За змістом пункту 4 ч.2 ст. 37 названого Закону Уповноваженій особі, серед іншого, надано право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Відповідно до ч. 2 та п.1 ч. 4 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

У відповідності до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452 правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Так як вбачається з Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України 12.11.2003 р. № 492 (далі - Інструкція), Інструкція регулює правовідносини, що виникають під час відкриття банками, їх відокремленими підрозділами, які здійснюють банківську діяльність від імені банку, та філіями іноземних банків в Україні (далі - банки) поточних і вкладних (депозитних) рахунків у національній та іноземних валютах суб'єктам господарювання, фізичним особам, іноземним представництвам, нерезидентам-інвесторам, ініціативній групі з проведення всеукраїнського референдуму (далі - клієнти).

Згідно п. 1.5 Інструкції умови відкриття рахунку та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом, і не повинні суперечити вимогам цієї Інструкції.

У відповідності до п. 10.12 кошти на вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть бути внесені вкладником готівкою, перераховані з іншого власного вкладного (депозитного) або поточного рахунку.

Абзацом 2 вказаного пункту передбачено, що на вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть зараховуватися кошти, які надійшли на ім'я власника рахунку від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. У цьому разі вважається, що власник рахунку погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про свій вкладний (депозитний) рахунок.

Перш за все колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи відсутній договір карткового рахунку НОМЕР_2, відповідно до якого позивачу відкрито в Банку картковий рахунок НОМЕР_3.

Судом першої інстанції було витребувано вказаний договір, проте станом на час розгляду даної справи він так і не був наданий, а тому суду апеляційної інстанції не відомо, на яких саме умовах вказаний договір складено, та які умови залучення коштів ним передбачено.

Під час судового засідання в суді апеляційної інстанції представник позивача повідомив, що договір карткового рахунку у позивача відсутній, жодні у мови вказаного договору представнику позивача не відомі.

У відповідності до ст. 13 Конституції України усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

В розумінні вказаної норми, умови, які суперечать вказаній Інструкції, та дозволяють зарахування на депозит вкладника коштів, що є власністю третіх осіб, є безумовною перевагою перед іншими особами, що вносять власні кошти на депозит зі своїх рахунків або готівкою в касу банку.

Саме для уникнення таких випадків, приписами п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 р. № 4452-VI (далі - Закон № 4452) визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Комісією з перевірки договорів (інших правочинів) було встановлено, що за рахунком НОМЕР_3. відкритим на ім'я позивача, ОСОБА_4, 07.05.2015 року здійснено перерахування коштів у сумі 198000.00 гри. з рахунку іншої фізичної особи, відкритого також у ПАТ «Український Професійний Банк» - ОСОБА_7.

Комісією також встановлено, що 07.05.2015 року ОСОБА_7 переказує грошові кошти на карткові рахунки 5 фізичних осіб у сумах, які гарантується Фондом, а саме: 198000.00 грн.. 195000.00 гри.. 190000.00 грн.. 190000.00 грн. та 187000,00 грн. (198000,00 відповідно переказувалися ОСОБА_8 - Позивачу).

В той же день ОСОБА_7 перераховує кошти на власний поточний рахунок в ПАТ «КБ «ГЛОБУС» у сумі 2800000,00 грн.

20.05.2015 року ОСОБА_9 перераховує кошти на власний поточний рахунок в ПАТ «КБ «ГЛОБУС» у сумі 360000.00 грн.

Після перерахунку коштів від 20.05.2015 року на рахунку № НОМЕР_4 (ПАТ «УПБ») залишаються грошові кошти у розмірі 198749,45 гри., тобто сума яка гарантується Фондом.

14.08.2015 року ОСОБА_7 отримано виплату гарантованої суми за рахунок коштів ФГ ВФО.

ОСОБА_7 на момент перерахування коштів на рахунок Позивача, був кредитором Банку за відповідно укладеними Депозитними договорами. На поточні рахунки зазначених фізичних осіб кошти були частково (ШТУЧНО) перераховані (перераховувалась лише сума, менше 200 000.00 грн.) з вкладних рахунків цих же фізичних осіб, чим ОСОБА_7 були надані пільги порівняно з іншими кредиторами, які мали вклади в Банку.

Таким чином, на переконання колегії суддів, операції по перерахуванню коштів з рахунків ОСОБА_7 на рахунок Позивача, мають на меті надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, оскільки ОСОБА_7 є саме кредитором ПАТ «Український Професійний Банк».

При цьому, слід враховувати правову позицію Вищого адміністративного суду викладену ухвалі від 26.04.2016 року № КУ800/54735/15, К/800/354/16, в якій суд приходить до висновку, що внаслідок укладення правочину, за яким кредитор банку, кредиторські вимоги якого підлягають задоволенню у 4-ту чергу перераховує грошові кошти на рахунок іншого вкладника, якому гарантована виплата від ФГФВО, є наміром такого кредитора отримати кошти при ліквідації банку не в порядку черговості, а за рахунок Фонду.

Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин. якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у п. 4 постанові Пленуму № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до якої, нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

Окрім того, в силу частини другої статті 215 ЦК України, норми закону щодо підстав нікчемності правочинів є імперативними, що також кореспондується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у п. 29 постанови Пленуму №9 від 06.11.2009 року.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

З урахуванням наведених обставин справи та норм чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог, оскільки кошти були зараховані позивачу з метою отримання третьою особою відшкодування коштів за рахунок Фонду за допомогою бенефіціара - позивача, що в результаті було спрямовано на збільшення видатків ФГВФО та є безумовною перевагою для третьої особи.

Відтак, доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та приймаються колегією суддів в цій частині в якості належних.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, адже не врахував, що в Уповноваженої особи були наявні всі підстави для невключення Позивача до переліку вкладників.

Згідно приписів ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову.

Відповідно до ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення позовних вимог допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» Пантіної Любові Олександрівни - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 липня 2016 року - скасувати, та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» Пантіної Любові Олександрівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Кучма А.Ю.

Безименна Н.В.