Справа № 296/10884/16-а
Суддя: Шалота К. В.
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2017 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду Житомира Шалота К. В. розглянувши в письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Управління МВС України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850; зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України Код прийняти відповідне рішення (затвердити висновок) щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 і надіслати його органу внутрішніх справ, у якому я проходив службу, для проведення виплати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 1994 по 2015 рік проходив службу в органах внутрішніх справ Управління внутрішніх справ в Житомирській області, після звільнення з органів внутрішніх справ, медико-соціальною експертною комісією встановлено йому третю групу інвалідності у зв'язку із захворюванням, отриманим в період проходження служби в органах внутрішніх справ. Зазначає, що на підставі статті 23 Закону України "Про міліцію" і положень Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, звернувся до управління Міністерства внутрішніх справ України у Житомирській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги. На початку листопада 2016 року отримав лист, згідно якого Міністерство внутрішніх справ України повернуло його документи без затвердження, у зв'язку з відсутністю акта розслідування нещасного випадку. Вважає, що Міністерством внутрішніх справ України протиправно відмовлено у призначенні та виплаті належної йому одноразової грошової допомоги, оскільки його захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджено як довідкою МСЕК, так і свідоцтвом про хворобу, а підстава для відмови у призначенні допомоги, як відсутність акта розслідування нещасного випадку, не визначена Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив проводити розгляд справи у письмовому провадженні.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що захворювання, на підставі якого позивачу встановлено інвалідність є наслідком отриманої ним в побуті травми, а при зверненні до УМВС України в Житомирському щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, позивачем не додано акт розслідування нещасного випадку, який має суттєве значення, оскільки може підтвердити (чи спростувати), що позивач отримав травму внаслідок вчиненого адміністративного правопорушення або є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного спяніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Судом встановлено, що у період з 1994 по 05.11.2015 року позивач ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Згідно із свідоцтвом про хворобу військово-лікарської комісії УМВС України в Житомирській області №495/106 від 05.10.2015 року, ОСОБА_1 має захворювання, Так, повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.8).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААА№514695 від 12.07.2016, ОСОБА_1 з 24.06.2016 року встановлено третю групу інвалідності, внаслідок захворювання, Так, повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 9).

Підставою для встановлення ОСОБА_1 третьої групи інвалідності, згідно виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії, став діагноз - Т-90.5: залишкове явище перенесене УМТ у вигляді травми цербер. Арахноїдиту, п/травми енцефалопатії 2 см.

У серпні 2016 року позивач звернувся до ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області із заявою, в якій просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги.

Згідно висновку УМВС України в Житомирській області про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до ЗУ від 20.12.1990 року №565-ХІІ «Про міліцію», ОСОБА_1 призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 217500,00 грн., на підставі пп. 3.2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

Листом №1986/29/05-2016 від 20.10.2016 року управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області позивача повідомлено про те, що його матеріали щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги розглянуті Департаментом фінансово-облікової політики МВС України та повернуті без затвердження у звязку з невідповідністю вимогам п.7 постанови КМУ від 21.10.2015 року №850 (відсутність акта розслідування нещасного випадку).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про міліцію" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), держава гарантує працівникам міліції соціальний захист.

Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію"(у редакції Закону N 208-VIII (208-19) від 13.02.2015) встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції встановлено Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 850 у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, днем виникнення права на отримання грошової допомоги є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 850 врегульовано, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку № 850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Аналіз наведених норм законодавства, дає підстави для висновку, що за працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850.

Пунктом 14 Порядку №850 визначено, що призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

-учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;

- учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння;

- навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

- подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Згідно зі частинами першою, другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним приписам Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем не надало суду жодних доказів на підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог позивача. Натомість, позивачем в обґрунтування підстав своїх позовних вимог суду надані докази, які підтверджують його право на отримання одноразової грошової допомоги, зокрема свідоцтво про хворобу, довідку до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, якими підтверджено, що позивачу встановлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання, Так, повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Отже, суд вважає, що позивач відповідає визначеним у вказаному вище Порядку №850 критеріям та є таким, що має право на отримання зазначеної одноразової грошової допомоги, суд дійшов до висновку про протиправність повернення без затвердження МВС України, за підписом голови Ліквідаційної комісії ОСОБА_2 матеріалів щодо призначення та виплати позивачу спірної соціальної виплати.

Щодо вимоги про зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та проведення виплати позивачу одноразової грошової допомоги слід зазначити наступне.

Згідно пункту 2 частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов'язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади за даних обставин.

Враховуючи наведене, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналогічна позиція, викладена в постанові Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008, постанові ВСУ від 18 березня 2014 у справі № 21-11а14, ВАСУ від 28.07.2015 у справі №К/800/34016/14.

За таких обставин, з огляду на те, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги або прийняття рішення про відмову у їх видачі, то суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб'єкта владних повноважень. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Враховуючи наведене, суд зобов'язує Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 з прийняттям відповідного рішення та урахуванням обставин, викладених судом у даній справі.

Керуючись ст.ст.158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними відмову Міністерства внутрішніх справ України у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850;

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути питання про призначення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя К. В. Шалота