Справа № 331/2151/17
Суддя: Скользнєва Н. Г.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/331/102/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі - Постарнак М.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя (далі УПФУ в Олександрівському районі м. Запоріжжя), в якому просить визнати відмову управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя у призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 26, ч. 3 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування; із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком від 21.02.2017 № 36/Ч-9 протиправною; зобовязати управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 14.02.2017, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування; із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2014, 2015, 2016 рр.), провести відповідний перерахунок пенсії, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 01 лютого 2002 року вона перебуває на обліку в Центральному обєднанні управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (правонаступник Управління пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя) та отримує пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком № 2.

Після призначення пенсії вона продовжувала працювати.

14 лютого.2017 року, у звязку з досягненням пенсійного віку, вона звернулася до відповідача з заявою встановленого зразка про перехід з пенсії за віком на пільгових умовах, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Список № 2), на пенсію за віком на загальних підставах, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування».

21.02.2017 року Управління Пенсійного фонду в Олександрівському районі м. Запоріжжя надало їй відповідь № 36/Ч-9 про відмову в призначенні пенсії за віком за нормами Закону України Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на підставі того, що йому вже призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком 2.

Позивач вважає зазначені вище дії відповідача неправомірними, оскільки порушуються її конституційні права як громадянина України.

Ухвалою судді від 03 квітня 2017 року відкрито скорочене провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії. (а.с. 16)

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2017 року замінено відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя, як сторону в адміністративній справі № 2-а/331/102/2017 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, його правонаступником - Центральним обєднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя. (а.с. 26)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2017 року призначено справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії у відкрите судове засідання. (а.с. 29)

Позивач або її представник у судове засідання не зявилися, проте 06.07.2017 р. на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначено, що на задоволенні позовних вимог вона наполягає.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заява про розгляд справи за його відсутності з посиланням на те, що проти позову заперечує з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Письмові заперечення відповідача обґрунтовані тим, що застосувати показника середньої заробітної плати по Україні за календарний рік, що передує року звернення з заявою при перерахунку пенсії неможливо, оскільки норми ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV передбачає, що під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії, тобто за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Просить відмовити в позові ОСОБА_1 в повному обсязі.

Вивчивши позовні вимоги позивача, взявши до уваги заяви позивача та представника відповідача, письмові заперечення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_1, 22.01.1953, перебуває на обліку в Центральному обєднанні управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (правонаступник Управління пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя) та отримує пенсію з 01 лютого 2002 року у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком № 2 (а.с. 8).

Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати (а.с. 9).

14 лютого.2017 року, у звязку з досягненням пенсійного віку, позивач звернулася до відповідача з заявою встановленого зразка про перехід з пенсії за віком на пільгових умовах, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Список № 2), на пенсію за віком на загальних підставах, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» (а.с. 10).

21.02.2017 року Управління Пенсійного фонду в Олександрівському районі м. Запоріжжя надало ОСОБА_1 відповідь № 36/Ч-9 про відмову в призначенні пенсії за віком за нормами Закону України Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на підставі того, що їй вже призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком 2 (а.с. 11).

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачу була призначена пенсія на пільгових умовах, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику, зайнятому повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

У разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне страхування» та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором.

При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок Державного бюджету.

Проте, на момент призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, позивач не мав права на жодний інший вид пенсійного забезпечення.

Станом на день звернення з заявою про призначення пенсії за віком позивач повністю відповідала вимогам, встановленим ст. 26 Закону № 1058.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Посилання відповідача на вказану норму суд до уваги не приймає, оскільки, застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік суперечить вказаній нормі, так як в ній йдеться про переведення з одного виду на інший вид, у разі застосування показника середньої заробітної плати при нарахуванні попередньої пенсії. Іншими словами вказана норма застосовується до тих видів пенсій, які регулюються саме Законом № 1058.

Проаналізувавши викладені норми законодавства, суд встановив, що при призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах, показник середньої заробітної плати по галузях економіки не застосовувався.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що реалізація права позивача на пенсію на підставі Закону № 1058 проводиться вперше.

Подібна правова позиція була також висловлена Вищим Адміністративним судом України в ухвалах від 26 травня 2015 року № К/800/2756/14, від 03 червня 2015 року № К/800/15619/15 та Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, яка, відповідно до приписів статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковою для всіх судів України.

Враховуючи, що Законом № 1058 не передбачена пенсія на пільгових умовах, відмова у переведенні з пенсії на пільгових умовах на пенсію за віком є протиправними, оскільки в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Що стосується п. 2 Розділу ХV Перехідних положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачається лише тимчасова виплата даним категоріям громадян. Крім того, кошти УПФУ за виплату та доставку пенсій повертаються підприємствами, на яких працювали особи, зазначені в абз. 1 даного пункту.

Тобто, даний вид пенсії виплачується не Пенсійним фондом, а підприємством, на якому позивач працював, не за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі, як встановлено Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (пенсії за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв'язку з втратою годувальника), а за рахунок підприємства.

Крім того, після отримання права на пенсію на пільгових умовах, ОСОБА_1 продовжувала працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Таким чином, при призначенні позивачеві пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 має бути розраховано пенсію з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 даного Закону, із застосуванням показника середньої зарплати з якої сплачено страхові внески в Україні, за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2014-2016 роки).

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на зміст та обсяг заявлених вимог, які стосуються зобовязання відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії, то такий перерахунок має бути здійснений з 14 лютого 2017 року, тобто з дати звернення із заявою про призначення пенсії.

Суд також зауважує, що згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Петриченко проти України» (Заява №2586/07) від 12 липня 2016 року визнав порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв'язку з тим, що у цій справі національні суди не розглянули доводи заявника з прямим посиланням на статтю 46 Конституції України про те, що розмір його пенсії був нижчим від встановленого у відповідний час прожиткового мінімуму. Аналогічних висновків Європейський суд з прав людини дійшов у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine) та у справі «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine) (заява № 5231/04, від 7 жовтня 2010 року).

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати відмову управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя у призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 26, ч. 3 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування; із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком від 21.02.2017 № 36/Ч-9 протиправною.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 14.02.2017, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування; із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2014, 2015, 2016 рр.), провести відповідний перерахунок пенсії, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя, шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

05.07.2017 .