Справа № 807/1877/16
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/6824/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у справі № 807/1877/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України про зобов'язання вчинити певні дії,-

В C Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Закарпатського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України про заборону вчиняти певні дії.

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що позивач є власником з березня 1995 року і по теперішній час на законних підставах вогнепальної зброї ОП СКС 7,62 мм № ГТ 7758. Для цього кожні три роки продовжує термін дії дозволу на право зберігання, носіння зброї. Через закінчення попереднього трьохрічного терміну позивач подав до сектору дозвільної системи ГУНП України в Закарпатській області необхідні медичні довідки, сертифікати та інші документи. Однак, відповідний дозвіл позивачу не продовжили, посилаючись на вимогу Закарпатського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України провести відстріл набоїв для гільзотеки.

Вказані дії відповідача позивач вважає протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси, тому, позивач просить суд заборонити відповідачу ЗНДЕКЦ здійснювати примусово - добровільні на кожні наступні три роки відстріли набоїв з нарізної зброї громадян та стягнути з відповідача на користь позивача 84,42 грн., за проведення відстрілу набоїв для вказаної вище вогнепальної зброї.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив позивач ОСОБА_1, який покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, відповідно до якої адміністративний позов задоволити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що ОСОБА_1 є власником вогнепальної зброї ОП СКС 7,62 мм № ГТ 7758 з березня 1995 року і по теперішній час.

У зв'язку цим кожні три роки позивач продовжує термін дії дозволу на право зберігання, носіння зброї.

У зв'язку із закінчення попереднього трьохрічного терміну позивач подав до сектору дозвільної системи ГУНП України в Закарпатській області необхідні медичні довідки, сертифікати та інші документи. Однак дозвіл на право зберігання, носіння зброї позивачу не продовжили, посилаючись на вимогу пункту 2.5.2 наказу МВС України від 10.09.2009 року №309 "Про затвердження Інструкції з організації функціонування криміналістичних обліків експертної служби МВС України"

Як вбачається із відповіді ГУНП України в Закарпатській області від 30.08.2016 року №В-610/106/8-2016 на звернення позивача, для перереєстрації зброї, пристроїв, які придбані відповідно до законодавства власник подає до органів внутрішніх справ заяву про продовження терміну дії дозволу, медичну довідку, платіжний документ з відміткою банку про внесення коштів на надання відповідної платної послуги.

Крім цього, власник подає довідку про експериментальний відстріл зброї відповідно до пункту 2.5.2 наказу МВС України від 10.09.2009 року №309 "Про затвердження Інструкції з організації функціонування криміналістичних обліків експертної служби МВС України", зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 15.10.2009 року №963/16979, де передбачено, що експериментальному відстрілу підлягає нарізна мисливська, спортивна та нагородна вогнепальна, газова зброя та зброя "несмертельної дії", яка перебуває в особистому користуванні громадян та на об'єктах дозвільної системи (у процесі реєстрації та перереєстрації).

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв в межах та спосіб встановлений чинним законодавством, а позовні вимоги позивача, в даному випадку, є необґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами та спростованими відповідачем, а відтак такими, що не підлягають до задоволення.

Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

За змістом ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Без встановлення такого порушення, а лише допускаючи можливість неправомірних дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень судовий захист є передчасним.

Враховуючи те, що позивач не просить відновити порушене право, а просить захистити права громадян від ймовірних порушень в майбутньому, що суперечить засадам адміністративного судочинства, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача коштів в сумі 84,42 грн., за надані послуги, апеляційним судом встановлено те, що в даному ж випадку оплаті підлягає саме послуга, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1098 "Про затвердження переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання", яка не відноситься ні до податкового, ні до митного законодавства, а отже позивач не звільнений від оплати за надання такої послуги, що є підставою для відмови в задоволенні позову в цій частні.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і в повному обсязі встановив обставини справи, прийняв законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у справі № 807/1877/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Я. С. Попко
Р. П. Сеник