Справа № 815/5351/16
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/5351/16

Категорія: 9.4 Головуючий в 1 інстанції: Свида Л. І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря Колеснікова-Горобець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», в якому, з урахуванням уточнення в лютому 2017 року позовних вимог, просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та зобов'язати Уповноважену особу подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів по вкладу у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в межах встановленої гарантованої суми відшкодування.

Позов обґрунтовував тим, що в порушення вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у зв'язку з початком процедури ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», його не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2017р. позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що посилання суду першої інстанції на судові рішення у справі №495/1082/15-ц за позовом ОСОБА_1 до АТ «Банк «Фінанси і Кредит» про захист прав споживача та стягнення збитків є безпідставним, оскільки покладення на особу передбаченої статтею 1172 ЦК України відповідальності, яка застосовується в деліктних правовідносинах, виключає одночасне застосування норм матеріального права, які передбачають відповідальність за порушення договірних зобов'язань, зокрема ст.ст.1058-1060 ЦК України.

Також, апелянт посилається на те, що при вирішенні спору судом не враховано надані відповідачем докази про включення кредиторської вимоги №19353 від 21.01.2016р. від ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів та віднесено її до восьмої черги вимог кредиторів на суму 450 853,44 грн., як інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 14.05.2008р. між ОСОБА_1 та АТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі начальника відділення №9 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Шаф І.Л., укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) «Пенсійний» №1-1/100232 в іноземній валюті терміном дії один рік із автоматичним продовженням строку.

Позивачем внесені кошти за цим договором в касу банку в розмірі 10000 доларів США.

З метою збільшення суми вкладу до 24016 доларів США, 13.08.2012р. між позивачем та АТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі начальника відділення №9 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Шаф І.Л., укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) Ф&К «Пенсійний» №5539/370 в іноземній валюті строком дії з 16.08.2012р. по 21.08.2013р. з умовою його продовження на 90 днів за згодою сторін.

Під час дії договору ОСОБА_1 отримував від банку відсотки за ставкою 10% річних та 15.10.2013р. йому повернуто з депозитного рахунку 4000 доларів США шляхом перерахування на відкриту у банку картку.

Заявами від 23.12.2013р. та від 27.05.2014р. ОСОБА_1 звернувся до філії «Одеське РУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про видачу грошових коштів у розмірі 20014 доларів США та відсотків, визначених умовами договору банківського вкладу, однак Банк не повернув позивачу грошові кошти та не визнав заборгованість, з посиланням на те, що відносно посадових осіб банку порушено кримінальну справу, за наслідками розгляду якої буде вирішено питання щодо повернення коштів позивачу.

За результатами інвентаризації, проведеної інвентаризаційною комісією Банку, встановлено відсутність внесення позивачем грошових коштів по договору від 14.05.2008р. №1-1/100232 на суму 10000 доларів США, відсутність самого договору, як на паперовому носії, так і в автоматизованій банківській системі SR-bank, а також відсутність внесення грошових коштів по договору від 13.08.2012р. №5539/370 на суму 20014 доларів США, відсутність самого договору, як на паперовому носії, так і в автоматизованій банківській системі SR-bank.

Враховуючи зазначені обставини, ОСОБА_1 22.02.2015р. звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом про захист прав споживача банківських послуг та стягнення збитків, за результатами розгляду якого рішенням у справі №495/1082/15-ц від 22.04.2015р. з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» стягнута на користь позивача матеріальна шкода в розмірі 445835,44 грн.

Вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір банківського вкладу (депозиту), який за формою і змістом відповідає вимогам закону, та позивачем внесені кошти на рахунок, а відтак Банк зобов'язаний повернути на вимогу позивача суму вкладу та нараховані відсотки.

З матеріалів справи, також, вбачається, що Правлінням Національного банку України 17.09.2015р. прийнято постанову №612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних», на підставі якої 17.09.2015р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит», яким з 18 вересня 2015 року в Банку запроваджена тимчасова адміністрація.

17.12.2015р. Правлінням Національного банку України прийнято постанову №898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

01.07.2016р. ОСОБА_1 звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з клопотанням про включення його до реєстру вкладників, які мають право на виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом.

Листом від 12.07.2016р. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відмовив позивачу у включенні його до Реєстру вкладників з посиланням на те, що інформація про вклад, щодо якого порушено питання, не міститься у базі даних вкладників, як це вимагається Правилами формування та ведення баз даних про вкладників, затверджених рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №3 від 09.07.2012р. Зазначено, що резолютивна частина рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.04.2015р. не дає підстав для включення ОСОБА_1 до бази даних вкладників.

Позивача, також, повідомлено, що його визнано кредитором АТ «Банк «Фінанси і Кредит» за заборгованістю, що виникла у Банку перед ним.

Не погоджуючись з вказаною відмовою ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та зобов'язання Уповноважену особу подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів по вкладу у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в межах встановленої гарантованої суми відшкодування, виходив з того, що так як рішенням у цивільній справі №495/1082/15-ц встановлено укладення позивачем з Банком договору банківського вкладу (депозиту), внесення грошових коштів на рахунок, і вказані обставини, в силу вимог ч.1 ст.72 КАС України, не підлягають повторному доказуванню, тому ОСОБА_1 має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах встановленої гарантованої суми відшкодування.

Колегія суддів не може погодитися з висновком Одеського окружного адміністративного суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Частиною першою статті 26 Закону передбачено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Правовий аналіз зазначених норм дає змогу дійти висновку, що вирішальною умовою для включення особи до переліку вкладників, є наявність у такої особи вкладу в банку.

Як зазначалось вище, підставою для відмови ОСОБА_1 у включенні його до реєстру вкладників, які мають право на виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом в листі від 12.07.2016р. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» зазначив, що інформація про вклад, щодо якого порушено питання, не міститься у базі даних вкладників.

При зверненні з позовом до суду позивач посилався на те, що його статус як вкладника визначено судовими рішеннями у цивільній справі №495/1082/15-ц, а тому відмова відповідача у включенні його до Реєстру вкладників є неправомірною. Суд першої інстанції визнав обґрунтованими такі доводи позивача.

Однак, при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що судовими рішеннями у цивільній справі №495/1082/15-ц вирішено стягнути з АТ «Банк «Фінанси і Кредит» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 445 835,44 грн. на підставі ст.1172 Цивільного кодексу України, відповідно до якої юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України 29.01.2014р. по справі №6-149цс13, покладення на особу передбаченої статтею 1172 ЦК України відповідальності, яка застосовується в деліктних правовідносинах, виключає одночасне застосування норм матеріального права, які передбачають відповідальність за порушення договірних зобов'язань, зокрема статей 1058-1060 ЦК України.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта, що обставини, встановленні судовим рішенням у справі №495/1082/15-ц не є підставою для включення інформації про ОСОБА_1 до баз даних вкладників, оскільки вказаним рішенням вирішено стягнути з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь позивача не кошти за договором банківського вкладу, а матеріальну шкоду.

Відповідно до ст.5 розділу 2 Положення «Про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами», затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012р. №14, Уповноважена особа Фонду протягом 15-ти робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Список складається з інформації, що введена в базу даних про вкладників відповідно до укладених з банком договорів банківського вкладу (депозиту).

Також, згідно з Правилами формування та ведення баз даних про вкладників, затвердженими рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.07.2012р. №3, база даних складається з інформації про вкладників, яка введена до цієї бази відповідно до укладених з банком договорів банківського вкладу та банківського рахунку.

З вказаних норм слідує, що на Уповноважену особу не покладено обов'язку стосовно введення інформації про вкладників до бази даних Банку, звірки сум залишків за вкладами та нарахованими відсотками між базою даних та балансовими рахунками, оскільки такий обов'язок покладено виключно на банк.

Враховуючи той факт, що інформація за договором банківського вкладу з ОСОБА_1 не обліковувалася та на момент початку процедури виведення Фондом банку з ринку інформація про позивача, як вкладника АТ «Банк «Фінанси і Кредит», в базі даних не містилася, тому колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для визнання незаконними дій відповідача щодо не включення інформації про позивача, як про вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Більше того, апеляційний суд встановив, що відповідно до наявної в матеріалах справи довідки АТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 24.02.2017р. №3-037610/1159 рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.04.2016р. №488 затверджено перелік (реєстр) акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит», в якому міститься інформація про включення кредиторської вимоги №19353 від 21.01.2016р. від ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів та віднесено її до восьмої черги вимог кредиторів на суму 450 835,44 грн.

Даний розподіл поданих ОСОБА_1 кредиторських вимог було здійснено у відповідності до ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якою визначено черговість та порядок задоволення вимог до банку.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач посилався на вказані обставини, однак судом в оскаржуваній постанові їм не надано правової оцінки.

Апеляційний суд погоджується з доводами Уповноваженої особи, що зобов'язуючи останню подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів по вкладу у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в межах встановленої гарантованої суми відшкодування, судом фактично зобов'язано відповідача до подвійної сплати коштів позивачу за одним і тим самим зобов'язанням - виплати коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та виплати коштів в якості задоволення вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в рамках процедури ліквідації Банку.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та зобов'язання Уповноважену особу подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів по вкладу у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в межах встановленої гарантованої суми відшкодування, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Оскільки задовольняючи позов ОСОБА_1 судом першої інстанції, при повному встановленні обставин справи, порушено норми матеріального права, апеляційний суд, на підставі п.4 ч.1 ст.202 КАС України, доходить висновку про необхідність скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2017р. та прийняття нової постанови - про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202 ч.1 п.4, 205 ч.1 п.3, 207, 254, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 07.07.2017р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Семенюк Г.В.

Шляхтицький О.І.