Справа № 182/2647/16-а
Суддя: Рунчева О. В.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/2647/16-а
Провадження № 2-а/0182/73/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04.07.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Рунчевої О.В.

за участю секретаря Власенко Ю.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до Управління пенсійоного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання здійснити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 19.05.2016 року звернулася до суду із позовом до Управління пенсійоного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання здійснити певні дії (а.с.1-3), який 15.08.2016 року уточнила (а.с.33-35) та остаточно просила суд:

- визнати бездіяльність Управління пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області щодо невиплати її сину - ОСОБА_5 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, спричинену здоровю на підставі ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 19.12.2015 року по 30.06.2016 року протиправною;

- визнати призначення Управлінням пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області її сину - ОСОБА_5 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, спричинену здоровю на підставі ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 170 грн. 82 коп. протиправним;

- визнати зменшення суми фіксованої індексації пенсії, яке здійснювалося Управлінням пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області її сину - ОСОБА_5 після призначення щомісячної додаткової пенсії за шкоду, спричинену здоровю на підставі ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - протиправним;

- зобовязати Управління пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області призначити її сину - ОСОБА_5 з 01 липня 2016 року щомісячну додаткову пенсію за шкоду, спричинену здоровю на підставі ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 341 грн. 64 коп. (триста сорок одна грн.. 64 коп.);

- зобовязати Управління пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області виплачувати її сину - ОСОБА_5 фіксовану індексацію пенсії в розмірі, що виплачується до призначення щомісячної додаткової пенсії за шкоду, спричинену здоровю на підставі ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 липня 2016 року та до досягнення ним повноліття в установленому законом порядку.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона 08 жовтня 2003 року уклала шлюб із ОСОБА_6, який було зареєстровано у відділі РАГС Нікопольського міського управління юстиції, актовий запис № 757.

Від даного шлюбу має дитину сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно медичного висновку № 16 про дитину інваліда віком до 16 ти років від 27.04.2004 року неповнолітній ОСОБА_5 страждає наслідками вродженої патології (мукополідоз?) тетрапарез з переважним ураженням правих кінцівок, затримка моторного та психомовного розвитку, сенсора тугоухість ІІІ ступеню, лікворно гіпертензійний синдром, у звязку з чим є інвалідом дитинства. Згідно рішення ВКК № 126 неповнолітній ОСОБА_5 потребує у постійному сторонньому догляді.

30 січня 2010 року ОСОБА_6 помер.

На сьогодні ОСОБА_5 отримує лише пенсію по втраті годувальника, а вона допомогу по догляду за дитиною інвалідом.

У подальшому, після звернення до суду, ОСОБА_5, окрім основної пенсії, була призначена ще й додаткова пенсія за шкоду, спричинену здоровю на підставі ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але при цьому зменшена сума фіксованої індексації пенсії з 170,82 грн. до 3 грн.

Крім того, вона вважає, що додаткова пенсія її сину призначена у розмірі, меншому від того, який встановлено законом.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову заперечувала, та просила у позові відмовити пояснивши, що на момент звернення до суду із первісним позовом позивач не зверталася до відповідача із заявою про призначення додаткової пенсії за шкоду, спричинену здоровю і рішення по цьому питанню не приймалося. Додаткова пенсія дітям інвалідам згідно Постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1210 виплачується у розмірі 170,82 грн., як її і призначено ОСОБА_5, а індексація не сплачується тому, що основний розмір пенсії ОСОБА_5 збільшився за рахунок призначення додаткової пенсії.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1, 2 ст. 3, ч. 2 ст. 9, ч. 3 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, схваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї Організації Обєднаних Націй № 50/155 от 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789 - ХІІ в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів щодо надання допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права і у випадку необхідності надають матеріальну допомогу і підтримують програми, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом і житлом.

У відповідності до п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини кожна дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювались та бралися до уваги у якості першочергової думки при прийнятті по відношенню до неї будь яких дій або рішень. Концепція забезпечення «найкращих інтересів дитини» закріплена у ряді міжнародних договорів та детально розкрита у Зауваженні загального порядку № 14 (2013) «Про право дитини на приділення першочергової уваги найкращому забезпеченню її інтересів» - документі Комітету ООН з прав дитини.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» діяльність держави щодо інвалідів виявляється у створенні правових, економічних, політичних, соціальних, психологічних та інших умов для забезпечення їхніх прав і можливостей нарівні з іншими громадянами для участі в суспільному житті та полягає у соціальному захисті.

На підставі ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» захист прав, свобод і законних інтересів інвалідів забезпечується в судовому або іншому порядку, встановленому законом.

Таким чином, суд при віришенні питань щодо соціального захисту та пенсійного забезпечення дитини, яка є інвалідом, повинен виходити з принципу якнайкращого забезпечення її інтересів з метою забезпечення реальної, а не формальної можливості всебічного її розвитку та гарантії усіх виявів її права на соціальну реалізацію.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 08 жовтня 2003 року уклала шлюб з ОСОБА_6, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 757 (а. с. 4,5). До цього часу ОСОБА_1 та ОСОБА_6 проживали спільно без реєстрації шлюбу.

ОСОБА_1 має дитину сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої записаний ОСОБА_6 (а. с. 6).

Згідно медичного висновку № 16 про дитину інваліда віком до 16 ти років від 27.04.2004 року неповнолітній ОСОБА_5 страждає наслідками вродженої патології (мукополідоз?) тетрапарез з переважним ураженням правих кінцівок, затримка моторного та психомовного розвитку, сенсора тугоухість ІІІ ступеню, лікворно гіпертензійний синдром, у звязку з чим є інвалідом дитинства. Згідно рішення ВКК № 126 неповнолітній ОСОБА_5 потребує у постійному сторонньому догляді (а. с. 7, 8). ОСОБА_5 має статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (а. с. 9), на момент його народження його батькові, ОСОБА_6, вже було встановлено категорію І постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи (а. с. 10,11).

Згідно експертного висновку Центральної дитячої спеціалізованої ЛКК по встановленню причинного звязку захворювань та інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС № 2888 від 15.11.2006 року інвалідність ОСОБА_5 повязана з наслідками аварії на ЧАЕС (а. с. 12), йому визначено діагноз: вроджений гіпотеріоз, грубе відставання психомоторного та мовного розвитку, обумовлене спадковим порушенням обміну речовин. Наявне захворювання відповідає вродженим аномаліям розвитку.

Згідно експертного висновку Дніпропетровської регіональної міжвідомчої комісії по встановленню причинного звязку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС № 3422 від 17 березня 2010 року захворювання батька дитини, ОСОБА_6, що призвело до його смерті, повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а. с. 13).

ОСОБА_1 здійснює постійний сторонній догляд за ОСОБА_5, ніде не працює і не може працювати через необхідність догляду за сином, інших джерел доходу не має, у звязку з чим перебуває у вкрай складному матеріальному становищі (а. с. 15 17).

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи:

1) інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

На підставі ч. 2 ст. 26 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать неповнолітні діти, зазначені у статті 27 цього Закону.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до дітей, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, належать неповнолітні діти, які:

5) народились після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до категорії 1, 2 або 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, або народжені матір'ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до категорії 1, 2 або 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Поскільки ОСОБА_5 народився після 26 квітня 1986 року; на момент, коли настала вагітність ОСОБА_1 батькові дитини ОСОБА_6 вже була встановлена категорія І постраждалих від наслідків аварії на ЧАЕС; ОСОБА_5 встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, суд приходить до висновку, що він належить до категорії І постраждалих від наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи представника відповідача про те, що соціальне забезпечення, що відповідає категорії І, ОСОБА_5 повинен отримувати після настання повноліття, поскільки це суперечить принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини, а крім того, категорія «діти інваліди», на яку посилається відповідач є більш широкою, ніж категорія І постраждалих. У разі ж настання трьох умов: народження після 26 квітня 1986 року; від батьків, що мали встановлений статус постраждалих або підстави для такого статусу відповідної категорії; встановлення причинного зв'язку інвалідності з Чорнобильською катастрофою, дитина є не просто «дитиною інвалідом», а постраждалим відповідної категорії від наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС.

При таких обставинах у суду не викликає сумнівів та обставина, що соціальне забезпечення ОСОБА_5 повинне, з урахуванням якнайкращого забезпечення його інтересів, здійснюватися у відповідності до його правового статусу - постраждалого категорії І від наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС.

Згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

На підставі п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, котрі постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року № 1210 щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується у таких розмірах:

1) особам, що належать до категорії 1:

для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою... інвалідам I групи - 341,64 гривні.

Сторонами не оспорювалося, що ОСОБА_5 сплачується щомісячно додаткова пенсія за шкоду, спричинену здоровю, у розмірі 170,82 грн. При таких обставинах суд знаходить обгрунтованими вимоги позивача щодо неправомірної бездіяльності відповідача, що виразилася у невиплаті у належному розмірі додаткової пенсії за шкоду, що спричинена здоровю ОСОБА_5

Крім того, є протиправною бездіяльність відповідача, що виразилася у невиплаті спірної додаткової пенсії за минулий період (в межах встановлених законом процесуальних строків), поскільки відповідач знав про статус дитини ОСОБА_5, мав всі документи щодо його інвалідності та повинен був сплачувати таку пенсію разом із основною, не чекаючи додаткових звернень ОСОБА_1, поскільки основна пенсія ОСОБА_5 виплачувалася за відповідною заявою його матері.

Також не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідача про те, що ОСОБА_5 не підлягає нарахування фіксованої індексації пенсії. Основна пенсія по втраті годувальника та додаткова пенсія за шкоду, що спричинена здоровю це різні види пенсійних виплат і нарахування додаткової пенсії не свідчить про збільшення розміру основної. Поскільки на час призначення ОСОБА_5 додаткової пенсії основний її розмір не збільшувався, підстав для припинення виплати чи зменшення розміру фіксованої індексації у відповідача не було. Таким чином, зменшення розміру фіксованої індексації пенсії ОСОБА_5 суд знаходить протиправним.

При таких обставинах суд знаходить обгрунтованими та підлягаючими задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про зобовязання відповідача вчинити певні дії, поскільки саме таке рішення суду буде спрямоване на відновлення порушених та невизнаних прав малолітньої дитини.

Поскільки обидві сторони у спорі звільнені від сплати судових витрат, вони підлягають компенсації за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 9,10,11,12,13,14,15,17,158,159,160,161-163,167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 Михайолвича до Управління пенсійоного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання здійснити певні дії задовольнити.

Визнати бездіяльність Управління пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області щодо невиплати ОСОБА_4 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, спричинену здоровю на підставі ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 19.12.2015 року по 30.06.2016 року протиправною.

Визнати призначення Управлінням пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області ОСОБА_4 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, спричинену здоровю на підставі ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 170 грн. 82 коп. протиправним.

Визнати зменшення суми фіксованої індексації пенсії, яке здійснювалося Управлінням пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області ОСОБА_4 після призначення щомісячної додаткової пенсії за шкоду, спричинену здоровю на підставі ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - протиправним.

Зобовязати Управлінням пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області призначити ОСОБА_4 з 01 липня 2016 року щомісячну додаткову пенсію за шкоду, спричинену здоровю на підставі ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 341 грн. 64 коп. (триста сорок одна грн.. 64 коп.)

Зобовязати Управлінням пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області виплачувати ОСОБА_4 фіксовану індексацію пенсії в розмірі, що виплачується до призначення щомісячної додаткової пенсії за шкоду, спричинену здоровю на підставі ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 липня 2016 року та до досягнення ним повноліття в установленому законом порядку.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_7