Справа № 523/18776/16-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 523/18776/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Пепеляшков О.С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 01 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, про зобов'язання зарахувати до пільгового стажу період роботи, що надає право на отримання пільгової пенсії, про зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах, -

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якому просив суд визнати неправомірною відмову відповідача в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов'язати відповідача зарахувати до спеціального стажу, який дає право на отримання пільгової пенсії, стаж роботи з 22.08.1992 року по 31.10.1999 року; зобов'язати відповідача пільгову пенсії а віком відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою від 01 березня 2017 року, ухваленою в порядку скороченого провадження, Суворовський районний суд м. Одеси відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою задовольнити його адміністративний позов в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам, які мають значення для справи, що призвело до порушення норм матеріального права та ухвалення незаконного судового рішення.

Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі надало письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, з посиланням на дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову - без змін. Також в письмових запереченнях на апеляційну скаргу заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника пенсійного органу.

Ухвалюючи постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції встановив, що позивач, 29.09.2016 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», проте рішенням № 118 від 06.10.2016 року у призначенні пенсії було відмовлено, з посиланням на відсутність достатнього спеціального стажу (всього в наявності стажу - 6 р. 8 місяців 6 днів), наявність якого надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Встановлюючи правомірність дій пенсійного органу та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції послався на правову позицію ВСУ висловлену у постановах цього суду від 10.09.2013 р. у справі № 21-183а13, від 25.11.2014 р. у справі № 21-519а14, від 14.04.2015 р. у справі № 21-383а14, відповідно до якої відсутність атестації робочого місця не надає особі права на зарахування стажу роботи на цій посаді, до спеціального стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явились, апелянт подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що 06 жовтня 2016 року рішенням № 118 Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі відмовило ОСОБА_1 у задоволенні його заяви від 29 вересня 2016 року про призначення пільгової пенсії за віком за Списком № 2, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 12-13). При цьому відмова вмотивована відсутністю достатнього пільгового стажу, який складає 06 років 08 місяців 06 днів, в той час як необхідним є спеціальний стаж не менше 10 років, при стажі роботи не менше 26 років, при досягнення віку чоловіками 56 років.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції чинній на час звернення позивача до відповідача) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26

років у чоловіків і не менше 21 року у жінок.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, досяг 55-річного віку ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач відповідно до записів трудової книжки має загальний трудовий стаж більше 34 років (а.с. 6-8), з яких стаж роботи на посадах , передбачених Списком № 2, становить 13 років 03 місяці, (записи в трудовій книжці №№ 16-21) - робота з обслуговування УКВ, СВЧ устаткування.

При цьому пенсійним органом спеціальний стаж роботи, який надає право на отримання пільгової пенсії, визначений як 06 років 08 місяців 06 днів, що обумовлено не зарахуванням до спеціального стажу періоду роботи позивача на посаді з 22 серпня 1992 року по 16 жовтня 1995 року в ВАТ «Авіакомпаній «Одеські авіалінії», оскільки відсутні відомості проведення атестації робочих місць.

Відповідно до довідки ВАТ «Авіакомпаній «Одеські авіалінії» від 24.12.2015 року № 80 (а.с. 9) позивач в період з 126.12.1985 року по 16.10.1995 року виконував обслуговування установок УКВ і СВЧ випромінювання, був зайнятий на роботах з джерелами УКВ, УВЧ, СВЧ випромінювань, виконання яких потребує обов'язкового застосування засобів індивідуального захисту від цих випромінювань, за професією, посадою: спеціаліст, постійно зайнятий на роботах з джерелами УКВ, УВЧ, СВЧ випромінювань, що передбачено Списком № 2, розділ ХХХІІІ, підрозділ 53г.

Також в довідці зазначено, що Одеський об'єднаний загін перетворений у державну авіакомпанію «Одеські авіалінії», на підставі наказу Міністра транспорту України № 130 від 20.12.1994 року; державна авіакомпанія «Одеські авіалінії» перетворена у ВАТ «Одеські авіалінії» на підставі наказу Фонду Держмайна України № 6-АТ від 20.08.2003 року.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції погодився з пенсійним органом, що атестація робочого місця, на якому працював позивач не проводилась, внаслідок чого зазначений період роботи не підлягає зарахуванню до пільгового стажу.

Апеляційний суд вважає помилковим такий висновок суду першої інстанції та відступає від правової позиції ВСУ, на яку послався суд першої інстанції.

Україна є правовою державою і в подібних випадках виступає гарантом у захисті соціальних прав громадянина. За змістом ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 23 Конституції України кожна особа пенсійного віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року №41.

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п.4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

В п. 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Таким чином, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Обов'язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено на керівників підприємств, а тому у випадку її не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є неправомірним.

Також апеляційний суд зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеної до Списку № 2, та по якій має бути проведена атестації робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов'язками) за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що своєчасність та проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Враховуючи викладене апеляційний суд, вважає, що при звернення 29.09.2016 року із заявою про призначення пенсії, у позивача були наявні всі підстави для отримання пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії призначаються з дня звернення за пенсією.

Таким чином, порушені права позивача мають бути відновлені саме з дня подання позивачем заяви про призначення пільгової пенсії з 29 вересня 2016 року.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставин, які мають значення для справи, що призвело до порушення норм матеріального і процесуального права та до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, апеляційна скарга має бути задоволена, оскаржена постанова - скасована та ухвалена нова постанова про задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, оскільки апеляційна скарга та адміністративний позов підлягають задоволенню, понесені апелянтом судові витрати - сплачений судовий збір у загальній сумі 2 663,20 грн. (а.с. 1, 32, 44), має бути відшкодований апелянту за рахунок коштів Державного бюджету України.

Керуючись ст. 19, 23, 46, 55, 64 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 69-71, 94, ч. 10 ст. 183-2, ст. ст. 195, п. 2 ч. 1 ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. ст. 207, 244-2, КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 01 березня 2017 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною відмову Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, викладену в рішенні № 118 від 06 жовтня 2016 року, у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, період роботи з 22.08.1992 року по 16.10.1995 року в Одеському об'єднаному авіазагоні, на посаді, передбачений Списком № 2.

Зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 29 вересня 2016 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Стягнути з Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) у відшкодування судових витрат, сплаченого судового збору, 2 663 грн. 20 коп. (дві тисячі шістсот шістдесят три гривні 20 коп.).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець