Справа № 369/13250/15-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року м. Київ К/800/376/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Єрьоміна А. В., Стрелець Т. Г.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування рішення, касаційне провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі - Віто-Поштова сільська рада), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття на 32 сесії 6 скликання рішення № 32-15 від 14 січня 2015 року "Про відміну рішення сесії Віто-Поштової сільської ради", яким відмінено та визнано таким, що втратило чинність рішення 31 сесії 6 скликання Віто-Поштової сільської ради № 31-25 від 17 жовтня 2014 року "Про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки";

- визнати незаконним та скасувати рішення 32 сесії 6 скликання Віто-Поштової сільської ради від 14 січня 2015 року за № 32-15 "Про відміну рішення сесії Віто-Поштової сільської ради".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17 жовтня 2014 року суб'єктом владних повноважень їй надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га на території села Віта-Поштова Віто-Поштової сільської ради для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу, внаслідок чого прийнято відповідне рішення № 31-25.

Отримавши вищезазначений дозвіл, Віто-Поштовою сільською радою видано позивачу викопіювання з формування меж територій Віто-Поштової сільської ради, в якій зазначено земельну ділянку площею 0,1500 га по АДРЕСА_1, на підставі якого позивачем виготовлено проект землеустрою згідно зі статтею 26 Закону України "Про землеустрій".

Однак, 14 січня 2015 року відповідачем ухвалено рішення № 32-15, яким скасовано рішення 31 сесії 6 скликання Віто-Поштової сільської ради № 31-25 від 17 жовтня 2014 року "Про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки".

Вважаючи дії відповідача неправомірними та такими, що порушують законні права та інтереси, позивач звернулась до суду з вимогою про скасування рішення органу місцевого самоврядування рішення № 32-15 від 14 січня 2015 року.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року, адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області щодо прийняття на 32 сесії 6 скликання рішення Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 14 січня 2015 року № 32-15 "Про відміну рішення сесії Віто-Поштової сільської ради".

Визнано незаконним і скасовано рішення 32 сесії 6 скликання Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 14 січня 2015 року № 32-15 "Про відміну рішення сесії Віто-Поштової сільської ради", відповідно до якого вирішено відмінити та вважається таким, що втратило чинність рішення 31 сесії 6 скликання Віто-Поштової сільської ради від 17 жовтня 2014 року за № 31-25 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" у зв'язку з добровільною відмовою заявника.

У своїй касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та направити справу на новий розгляд.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 17 жовтня 2014 року Віто-Поштовою сільською радою, внаслідок розгляду заяви ОСОБА_1 щодо надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території села Віта-Поштова, прийнято рішення № 31-25, яким надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, місце розташування якої орієнтовною площею 0,1500 га на території села Віта-Поштова, Віто-Поштової сільської ради для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу.

Згідно з пунктом 2 рішення № 31-25 від 17 жовтня 2014 року рекомендовано позивачу звернутись до фізичної або юридичної особи, що є розробником документації із землеустрою згідно зі статтею 26 Закону України "Про землеустрій".

Так, Віто-Поштовою сільською радою позивачу надано та завірено мокрою печаткою викопіювання з формування меж територій Віто-Поштової сільської ради на земельну ділянку площею 0,1500 га по АДРЕСА_1, яка підписана в.о. сільського голови та секретарем ради В. В. Довгань.

Разом з цим, позивачу видано довідку № 1025 від 05 листопада 2014 року та акт обстеження зелених насаджень, проведений комісією, призначеною Виконкомом Віто-Поштової сільської ради та зроблено розрахунок відновної вартості зелених насаджень, відповідно до якого позивачем сплачено кошти у сумі 2220,20 гривень.

У відповідності до вимог статті 26 Закону України "Про землеустрій" ТОВ "Землент" виготовлено проект землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки у власність.

Однак, 14 січня 2015 року відповідачем ухвалено рішення № 32-15 "Про відміну рішення сесії Віто-Поштової сільської ради", яким відмінено та визнано таким, що втратило чинність рішення 31 сесії 6 скликання Віто-Поштової сільської ради № 31-25 від 17 жовтня 2014 року "Про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки".

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не спростовано в повному обсязі обставини, зазначені в позовній заяві та не надано доказів щодо законності прийняття оскаржуваного рішення від 14 січня 2015 року № 32-15 "Про відміну рішення сесії Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області".

Зазначена позиція була підтримана і Київським апеляційним адміністративним судом, який переглянув постанову суду першої інстанції та залишив її без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначені висновки судів вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до статей 11, 12 Земельного кодексу України повноваження районних у містах рад у галузі земельних відносин визначаються міськими радами.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

У відповідності до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення питань земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад.

За змістом частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування розглядає клопотання щодо відведення земельної ділянки та як наслідок приймає відповідне рішення. Підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

В силу частини десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Системний аналіз наведених положень законів України дає підстави вважати, що за органами місцевого врядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов'язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб'єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну чи скасування.

Разом з цим, у статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення у статті 74 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

З матеріалів справи вбачається, що розглянувши заяву ОСОБА_1 стосовно надання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території села Віта-Поштова, 17 жовтня 2014 року Віто-Поштовою сільською радою ухвалено рішення № 31-25, яким надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, місце розташування якої орієнтовною площею 0,1500 га на території села Віта-Поштова, Віто-Поштової сільської ради для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу.

На виконання пункту 2 рішення № 31-25 від 17 жовтня 2014 року ТОВ "Землент" виготовлено проект землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки у власність, на яку Віто-Поштовою сільською радою видано позивачу завірену мокрою печаткою викопіювання з формування меж територій Віто-Поштової сільської ради на земельну ділянку площею 0,1500 га по АДРЕСА_1, яка підписана в.о. сільського голови та секретарем ради В. В. Довгань.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 отримано в Управлінні Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області наступні документи:

- довідку в ДСЗ про наявність земель і розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями;

- висновок про наявні обмеження на використання земельних ділянок;

- висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення

земельної ділянки площею 0,1500 га у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства в межах АДРЕСА_1;

- витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку№ НВ-015, дата формування 23 лютого 2015 року, в якому зазначається кадастровий номер її земельної ділянки № НОМЕР_1.

Аналізуючи вищевказані норми чинного законодавства та обставини справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що рішення Віто-Поштової сільської ради, яким надано позивачу дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, місце розташування якої орієнтовною площею 0,1500 га для ведення особистого селянського господарства є ненормативним правовим актом одноразового застосування, який вичерпав свою дію фактом його виконання, а отже рішення № 31-25 від 17 жовтня 2014 року не може бути в подальшому скасовано органом місцевого самоврядування.

З урахуванням наведеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України прийшла до висновку про протиправність дій та рішення 32 сесії 6 скликання Віто-Поштової сільської ради від 14 січня 2015 року за № 32-15 "Про відміну рішення сесії Віто-Поштової сільської ради", що призвело до порушення законних прав та інтересів позивача.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 222-224, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді А. В. Єрьомін

Т. Г. Стрелець