Справа № 752/7312/17
Суддя: Мирошниченко О. В.
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/7312/17
Провадження №: 2-а/752/288/17
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10.07.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі

головуючого судді - Мирошниченко О.В.

за участю секретаря - Мархотко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора УПП у м. Києві ДПП НПУ Фурманюка Олександра Валентиновича, третя особа - Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом і просить скасувати постанову інспектора УПП у м. Києві ДПП НПУ Фурманюка О.В. серії АР № 741204 від 05.12.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що йому стало відомо з інтегрованої інформаційно-пошукової системи органів внутрішніх справ України, що відносно нього міститься дані щодо притягнення його до адміністративної відповідальності по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП. З метою з'ясування обставин справи, він звернувся до Управління патрульної поліції у м. Києві де йому повідомили, що відносно нього інспектором УПП у м. Києві ДПП НПУ Фурманюком О.В. винесена постанова серії АР № 741204 від 05.12.2016 року за ч.1 ст. 126 КУпАП.

На його вимогу видати копію даної постанови в Управління патрульної поліції у м. Києві йому відмовлено, однак він отримав витяг (роздруківку) з інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України «Армор».

Зі змісту отриманого витягу не має можливості з'ясувати суть та обставини адміністративного правопорушення, яке начебто він здійснив, у зв'язку з чим вважає, що вказана постанова була винесена безпідставно.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, пояснення чи заперечення до суду не надійшли.

Представник третьої особи - Департаменту патрульної поліції у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні

Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача та його представника, представника третьої особи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог за наступних підстав.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 05.12. 2016 року інспектором УПП у м. Києві ДПП НПУ Фурманюком О.В. відносно позивача винесено постанову серії АР № 741204 у справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача було накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що 05.12 2016 року позивач, керував автомобілем «Toyota Camry 2.4» д.н.з. НОМЕР_1, дорога М-06 ( м.Київ-ЧОП ( на м. Будапешт через м.Львів, Мукачеве і Ужгород, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Диспозиція частини 1 статті 126 КУпАП України передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.4 ст.71 КАС України, суб'єкт владних повноважень повинен подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Аналізуючи положення наведених процесуальних норм, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

З огляду на вищевикладене, відповідачем не доведено правомірність свого рішення.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Згідно з ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У відповідності до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді адміністративного позову про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення суд тлумачить на користь особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, дотримуючись приписів ст. 62 Конституції України.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно-правових відносин з боку суб'єктів владних повноважень.

Зважаючи на вищевикладене, постанова серії АР № 741204 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05.12.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог позивача про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, то останні не підлягають задоволенню, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення може бути закрито лише під час розгляду справи в порядку КУпАП, а не в порядку КАС України, відповідно до якого вирішуються спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, оцінивши наявні у справі докази в розрізі пред'явлених позовних вимог в розрізі даного спору, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до інспектора Управління Патрульної Поліції у м. Києві ДПП НПУ Фурманюка О.В. про скасування постанови серії АР № 741204 від 05.12.2017 року по справі про адміністративне правопорушення.

Суд не погоджується із доводами представника третьої особи щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом, внаслідок чого останній підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.6 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Порядок звернення до адміністративного суду визначений нормами Глави 1 Розділу ІІІ КАС України. Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 171-2 КАС України.

Крім того, відповідно до змісту ст.ст. 288, 289 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення, може бути оскаржено в районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено за заявою особи щодо якої винесено постанову.

Судом встановлено, що позивач дізнався про наявність оскаржуваної постанови 22.03.2017 року, що стверджується відповідним витягом з інтегрованої інформаційно-пошукової системи МВС України «Армор» з датою здійснення такої роздруківки.

До суду з даним адміністративним позовом, позивач звернувся 03.04.2017 року, що стверджується штемпелем на поштовому конверті.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За змістом положень ч. 6 ст. 103 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Останній день строку триває до двадцять четвертої години (ч. 8 ст. 103 КАС України).

Згідно ч. 9 ст. 103 КАС України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивач дізнався про порушення 22.03.2017 року, перебіг процесуального строку для оскарження постанови в судовому порядку у даному випадку почався 23.03.2017 року та тривав до 01.04.2017 року включно, що припало на вихідний день - суботу, а тому останнім днем строку у даному випадку є перший після нього робочий день, тобто 03.04.2017 року, у зв'язку із чим позивачем не пропущено строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Враховуючи викладене вище, відсутність доказів правомірності своїх дій з боку відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Керуючись ст.ст.122 ч.1, 222, 251 КУпАП,ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 99, 100, 159, 160-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора УПП у м. Києві ДПП НПУ Фурманюка Олександра Валентиновича серії АР № 741204 від 05.12.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В іншій частині - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя