Справа № 489/2992/17
Суддя: Кирильчук О. І.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №489/2992/17
Провадження №2-а/489/322/17
УХВАЛА

іменем України

06 липня 2017 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Кирильчук Олег Ігорович, вирішуючи питання прийнятності до розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Інгульського обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Миколаєва про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач 23 червня 2017 року звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати незаконним дії відповідача щодо розрахунку пенсійної виплати на підставі довідки від 18.12.2013 року, зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 18.12.2013 року з урахуванням середньомісячного заробітку на підставі довідки від 23.01.2003 року. У позові зазначено, що з 13.03.2003 року розрахунок пенсії позивача проводився як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС на підставі довідки від 23.01.2003 року №9, виданої відкритим акціонерним товариством «Спеціалізоване автотранспортне підприємство-1401», а з 18.12.2013 року на підставі довідки від 18.12.2013 року №2390/23-05-61/6-13 Миколаївської облдержадміністрації, внаслідок чого зменшено розмір середньомісячного заробітку з 5998,35 грн. до 2464,72 грн., що призвело до зменшення розміру пенсії.

Позивачем заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду з тих підстав, що він є інвалідом, не може самостійно пересуватись, про порушення свої прав дізнався до Центру надання безкоштовної вторинної правової допомоги.

Відповідно до ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28 березня 2006 року по справі «Мельник проти України» зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

Враховуючи, що пенсійні виплати є періодичними, тому про порушення своїх прав позивач міг дізнатись у січні 2014 року після отримання пенсії у зменшеному розмірі, однак із позовом до суду звернувся лише 23 червня 2017 року, тим самим пропустив встановлений ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства строк звернення. При цьому звернення за правовою допомогою у листопаді 2016 року вищевказаного строку на предявлення позову не перериває.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Жодних доказів неможливості за станом здоровя звернення позивача у встановлений строк до суду із січня 2014 року не надано.

Враховуючи, що підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними відсутні, позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ч.1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

постановив:

Адміністративний позов залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя