Справа № 815/2648/17
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2648/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.,

розглянувши в скороченому провадженні справу за адміністративним позовом Білгород-Дністровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 1116,99 грн., -

СУТЬ СПОРУ:

Білгород-Дністровське обєднане управління Пенсійного фонду України Одеської області звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1, в якому просило стягнути заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у сумі 1116,99 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований в Білгород-Дністровському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Одеської області як платник страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 11.04.2005 року та як платник єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування з 01.01.2011 року.

ОСОБА_1 знаходився на спрощеній системі оподаткування та сплачував єдиний податок.

Згідно картки особового рахунку ОСОБА_1 має заборгованість перед Білгород-Дністровським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області по єдиному внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у сумі 1116,99 грн., яка утворилась за 2012 рік.

11.03.2013 року позивач прийняв та направив на адресу відповідача вимогу про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску № Ф-338 на суму 1116,99 грн.

Станом на 28.04.2017 року заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 1116,99 грн. відповідачем не сплачена, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.2 ст.183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах у випадках, передбачених законом, якщо такі вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб.

Ухвалою суду від 11.05.2017 року було відкрите скорочене провадження по адміністративній справі, в якій відповідачеві було запропоновано надати на адресу суду заперечення проти позову та докази, які у нього є, або заяву про визнання позову у десятиденний строк з дня одержання даної ухвали безпосередньо до канцелярії суду або шляхом надіслання поштою.

Копію ухвали від 11.05.2017 року суд направив відповідачеві.

04.07.2017 року до суду надійшло поштове повернення за закінченням терміну зберігання від 24.06.2017 року.

Станом на 11.07.2017 року на адресу суду не надійшли від відповідача заперечення на позов або заява про визнання позову.

Відповідно до ч.5 ст.183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів - у разі якщо протягом семи днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, до суду не надійшло заперечення відповідача.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені позивачем обставини по справі та враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, суд дійшов висновку щодо достатності підстав для прийняття законного і обґрунтованого судового рішення в порядку скороченого провадження, без проведення судового засідання та виклику осіб які беруть участь у справі. Суд, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований в Білгород-Дністровському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Одеської області як платник страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 11.04.2005 року та як платник єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування з 01.01.2011 року.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 знаходився на спрощеній системі оподаткування та сплачував єдиний податок.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно з п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе та членів сім'ї, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом, крім гірничих підприємств, які зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 28 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний місяць, а для платників, зазначених в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - календарний рік.

Позивач зазначає, що відповідно до картки особового рахунку ОСОБА_1 має заборгованість перед Білгород-Дністровським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області по сплаті єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у сумі 1116,99 грн. за 2012 рік.

Згідно з ч.1 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» рішення, прийняті органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно з ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Так, 11.03.2013 року позивач прийняв та направив на адресу відповідача вимогу про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску № Ф-338 на суму 1116,99 грн., яка була отримана останнім 22.03.2013 року, що підтверджується матеріалами справи.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в десятиденний строк не сплатив суму недоїмки по єдиному внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 1116,99 грн.

Відповідно до абз.6 та абз.7 ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом Пенсійного фонду, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, територіальний орган Пенсійного фонду надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки. У випадках, зазначених в абзаці шостому цієї частини, територіальний орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Суд встановив, що позивач вимогу про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування № Ф-338 на суму 1116,99 грн. направив на примусове виконання до підрозділу державної виконавчої служби.

Постановою державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 10.12.2015 року було відкрите виконавче провадження з виконання вимоги позивача № Ф-338 від 11.03.2013 року про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску відповідачем.

Згідно з ч.16 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, законом позивачеві надані повноваження виносити власне рішення, яке є виконавчим документом, а тому його звернення до суду в даному випадку є дублюванням його власного рішення.

Таку саму правову позицію висловив Верховний Суд України в своїй постанові від 03.10.2013 року по справі № 21-359а13, в якій зазначено, що вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом, який належить до виконання ДВС. Суб'єкт владних повноважень позбавлений можливості звертатися до адміністративного суду із заявами, в яких ставиться вимога про підтвердження власного рішення, яке ухвалено в межах наданих йому законом повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Згідно з ч.2 ст.244-2 КАС України невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

З урахуванням постанови Верховного Суду України від 03.10.2013 року по справі № 21-359а13 суд прийшов до висновку, що вимога позивача про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску від 11.03.2013 року № Ф-338 у сумі 1116,99 грн. є виконавчим документом, який належить до виконання органами державної виконавчої служби, і при її наявності повторне звернення до суду про її стягнення не допускається, оскільки є рішення з цього ж питання суб'єкта владних повноважень, ухвалене в межах повноважень, наданих йому законом.

Тобто, з урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов не належить до задоволення.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги не знайшли свого підтвердження впродовж розгляду справи та спростовуються наведеними в рішенні суду обставинами. Адже, відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ст.94 КАС України судові витрати не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-71, 86, 94, 159-163, 183-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому ст.254 КАС України.

Постанова суду за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя М.М. Кравченко

В задоволенні адміністративного позову відмовити.