Справа № П/811/1121/16
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2017 рокусправа № П/811/1121/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.03.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії -,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України від 25.07.2016 року №15/2-2789 у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв'язку з втратою працездатності та встановлення ІІ групи інвалідності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути матеріали з питання призначення одноразової грошової допомоги, подані Позивачем за місцем проходження служби із заявою від 20.05.2016 року, у місячний строк з моменту набрання постанови суду по даній справі законної сили;

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.03.2017 року адміністративний позов було задоволено. Визнано протиправною відмову, надану Міністерством внутрішніх справ України листом від 25 липня 2016 року № 15/2-2789, у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності та установленням йому II групи інвалідності що настала після звільнення із служби внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ. Зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 грудня 2015 року щодо призначення виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності та установленням йому II групи інвалідності що настала після звільнення із служби внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Міністерство внутрішніх справ України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив службу в ОВС та наказом №85 від 06.02.2001 року був звільнений.

Після звільнення, Позивач пройшов обстеження за результатом якого, 19 липня 2002 року йому була встановлена ІІІ група інвалідності в зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в ОВС, що підтверджується: довідкою МСЕК серії № 047742.

16.05.2003 року Позивач отримав грошову допомогу в зв'язку з отриманням ІІІ групи інвалідності в сумі 4000,00 грн., що підтверджується довідкою.

В зв'язку з погіршенням стану здоров'я, 30.09.2015 року позивачу була встановлена ІI група інвалідності. У виписці з акту огляду МСЕК вказано, що ІІ група інвалідності встановлена в зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в ОВС.

29 грудня 2015 року Позивач звернувся до ліквідаційної комісії Управління МВС України в Кіровоградській області з письмовою заявою про проведення виплати одноразової грошової допомоги та надав документи, згідно з переліком визначеним п.7 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

За результатами розгляду заяви Департаментом фінансово-облікової роботи МВС України вказаний комплект документів було повернуто без права на виплату одноразової грошової допомоги на підставі п.4 Порядку № 850.

Вказана відмова була мотивована тим, що проведення повторного огляду на встановлення інвалідності, яке надає право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, обмежено терміном у 2 (два) роки.

Не погодившись з вказаним рішенням, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, відмова Відповідача від призначення одноразової грошової допомоги не ґрунтується на приписах чинного, що свідчить про необхідність задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію», у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Так, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, визначається Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015 року № 850.

Згідно п.3 Порядку, грошова допомога призначається і виплачується у разі:установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до п.7 Порядку, працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

В свою чергу, п.п.8,9 Порядку визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції:витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, приписами чинного законодавства визначено право працівників міліції на отримання одноразової допомоги внаслідок заподіяння поранення під час виконання ними службових обов'язків, яке призвело до встановлення інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ. В свою чергу, таке право підлягає реалізації шляхом подання за місцем служби встановленого приписами законодавства переліку документів та в якому формується відповідний висновок щодо виплати грошової допомоги. В подальшому, вказані документу передаються до МВС, який за результатом їх розгляду приймає відповідне рішення.

Як свідчать встановлені обставини справи, після отримання ІІ групи інвалідності, з метою отримання грошової допомоги Позивачем був поданий необхідний пакет документів до УМВС України в Кіровоградській області, який в свою чергу підготував висновок про призначення одноразової грошової допомоги та направив їх до МВС України.

Однак, рішенням Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 25.07.2016 року №15/2-2789 Позивачу було відмовлено у задоволенні вказаної заяви, з посиланням на п.4 Порядку від 21.10.2015 року №850, а саме оскільки після первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, то правових підстав для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги немає.

В свою чергу, приписами п.4 Порядку визначено, що якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Аналізуючи вказану норму, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що вона не містить будь-яких обмежень дворічним строком права особи на виплату одноразової допомоги при повторних оглядах, а лише визначає, що терміном в два роки обмежується період з моменту первинного встановлення інвалідності до моменту подальшого повторного огляду, на якому буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі.

Отже, виходячи з зазначених обставин справи, висновки Відповідача стосовно відсутності у позивача права на отримання грошової допомоги з огляду на сплив дворічного строку з моменту встановлення інвалідності не відповідають приписам чинного законодавства.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, Відповідачем не було надано до суду додаткових доказів або пояснень, які б спростовували висновки суду першої інстанції та свідчили б про необхідність скасування прийнятої ним постанови.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.03.2017 року була прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

На підставі наведеного, керуючись, ч.3 ст.160, ст. 196, ст. 198, ст. 200 ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.03.2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко