Справа № 803/188/17
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/4944/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря Богдан А.О.

представників позивача Сагана В.М., Ониська М.М.,Тишко Л.Є.

представника відповідача Ярошика Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14.03.2017 в справі №803/188/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Веселе-Агро» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Веселе-Агро» (далі - ТзОВ «Веселе-Агро») звернулося в суд з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, прийнятого Головним управлінням ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області) 05 грудня 2016 року за №.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 14.03.2017 адміністративний позов задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 5 грудня 2016 року за №; вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Головне управління ДФС у Волинській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при ухваленні даної постанови було зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вказує, зокрема, що позивач не надав для перевірки документи, а саме: річну фінансову звітність, висновки незалежних аудиторських фірм, які б підтверджували, що контрагент позивача має власні грошові кошти для надання позики позивачу, а, отже, є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів.

Представники позивача вимоги апеляційної скарги заперечили за їх безпідставністю.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового процесу, проаналізувавши доводи апелянта та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, апеляційний суд дійшов переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що в період з 27 вересня 2016 року по 25 жовтня 2016 року ГУ ДФС у Волинській області проведено планову виїзну документальну перевірку ТзОВ «Веселе-Агро» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року, валютного та іншого законодавства за період з 1 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року, за результатами якої складено акт №553/03-20-14-01-09/34973979 від 15 листопада 2016 року.

Перевіркою встановлено наступні порушення: пунктів 103.2, 103.3 статті 103, підпункту 141.4.1 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України, а саме: ТзОВ «Веселе-Агро» не утримано та не сплачено до державного бюджету податок на прибуток іноземних юридичних осіб із джерелом їх походження з України в сумі 1 839 701 грн; пункту 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» №15-93 від 19 лютого 1993 року (із змінами та доповненнями), статті 1 Указу Президента України №319/94 від 18 червня 1994 року «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за межами України» (із змінами та доповненнями, внесеними Указом Президента України №1246/97 від 16 листопада 1997 року), підприємство надавало звітність з порушенням встановленого порядку, а саме, не подано декларацію про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і перебувають за її межами станом на 01 січня 2015 року, станом на 01 квітня 2015 року та станом на 01 липня 2015 року, а подано довідку про відсутність за межами України валютних цінностей та майна.

За результатами перевірки ГУ ДФС у Волинській області прийняті податкові повідомлення-рішення: від 05 грудня 2016 року за № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на 2 249 723 грн 75 коп., в тому числі за основним платежем - 1 799 779 грн 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями - 449 944 грн 75 коп.; від 05 грудня 2016 року за № про нарахування штрафу у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 1 020 грн 00коп.

За наслідками оскарження податкових повідомлень - рішень в адміністративному порядку, залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 05 грудня 2016 року за №, скасовано податкове повідомлення-рішення від 05 грудня 2016 року за №.

Підставою для збільшення позивачу грошових зобов'язань з податку на прибуток іноземних юридичних осіб слугував висновок податкового органу про безпідставність застосування товариством ставки податку 2 відсотки та про заниження податку на доходи нерезидента з виплачених відсотків в сумі 1 839 701 грн 00 коп.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 05 грудня 2016 року за № протиправним, позивач оскаржив його до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, керувався наступними мотивами, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

Відповідно до підпунктів 141.4.1, 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту такими доходами, зокрема, є проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов'язаннями, випущеними (виданими) резидентом. Резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3 - 141.4.6 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Водночас, пунктом 103.2 статті 103 Податкового кодексу України визначено, що особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті.

Відповідно до пункту 103.3 статті 103 Податкового кодексу України бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів.

При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу.

Згідно із статтею 11 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи, ратифікованої Україною 04 липня 2013 року, яка набрала чинності 07 серпня 2013 року та введена в дію 01 січня 2014 року, проценти, що виникають у Договірній Державі і сплачуються резиденту іншої Договірної Держави, можуть оподатковуватись у цій іншій Державі, якщо такий резидент є особою - фактичним власником таких процентів. Однак такі проценти можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо особа - фактичний власник процентів є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 2 відсотків від загальної суми процентів. Спосіб застосування цих обмежень встановлюється компетентними органами Договірних Держав за взаємною домовленістю. Термін «проценти» у випадку використання в цій статті означає дохід від боргових вимог будь-якого виду, незалежно від іпотечного забезпечення і незалежно від володіння правом на участь у прибутках боржника, і зокрема, дохід від урядових цінних паперів і дохід від облігацій чи боргових зобов'язань, у тому числі премії та винагороди, що сплачуються стосовно таких цінних паперів, облігацій та боргових зобов'язань.

Матеріалами справи підтверджується, що між ТзОВ «Веселе-Агро» та «Trittico Holdings Limited» (Кіпр) було укладено договори позики від 01.07.2009 №7/ТВ та від 05.03.2012 №ВА-07-12.

За період перевірки ТзОВ «Веселе-Агро» отримано грошових коштів (позики) від компанії «Trittico Holdings Limited» (Кіпр) по договору позики від 01 липня 2009 року №7/ТВ на загальну суму 1 962 708,77 доларів США (що є еквівалентом 126 309 217 грн 55 коп.), в тому числі, у 2013 році - 1 962 708,77 доларів США.

За користування позикою, за період, що перевіряється, ТзОВ «Веселе-Агро» перераховано на рахунок компанії «Trittico Holdings Limited» (Кіпр) відсотки у сумі 1 133 681,49 доларів США (що є еквівалентом 12 371 268 грн 86 коп.).

За період, що перевірявся, ТзОВ «Веселе-Агро» також отримано позики від компанії «Trittico Holdings Limited» (Кіпр) за договором позики від 05 березня 2012 року №ВА-07-12 на загальну суму 124 000 доларів США (що є еквівалентом 991 132 грн 00 коп.), в тому числі у 2013 році - 124 000 доларів США.

За користування позикою за період, що перевірявся, ТзОВ «Веселе-Агро» перераховано на рахунок від компанії «Trittico Holdings Limited» (Кіпр) відсотки у сумі 1 385 661,69 доларів США (що є еквівалентом 14 699 467 грн 11 коп.).

Станом на 31 грудня 2015 року кредиторська заборгованість за договором позики від 01 липня 2009 року №7/ТВ становить 4 609 092,17 доларів США (що є еквівалентом 110 621 286 грн 34 коп.), та за договором позики від 05 березня 2012 року №ВА-07-12 - 7 000 000 доларів США (що є еквівалентом 168 004 669 грн 00 коп.), що відповідає даним бухгалтерського обліку підприємства.

Матеріалами справи підтверджується, що до перевірки ТзОВ «Веселе-Агро» надано довідки від 08 квітня 2013 року, 27 березня 2014 року, 11 лютого 2015 року, які були видані відділом прибуткових податків м. Лімассол, про те, що компанії «Trittico Holdings Limited» є резидентом Республіки Кіпр з 27 липня 2005 року відповідно до Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи.

Також відповідно до копії листа кредитора від 09 листопада 2016 року, із засвідченим перекладом, компанія «Trittico Holdings Limited» підтверджує, що вони є резидентом Республіки Кіпр з 27 липня 2005 року та є бенефіціарним власником процентного доходу, отримуваного з України.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем правомірно застосовано ставку податку на прибуток у розмірі 2 відсотки від загальної суми виплачених процентів згідно з міжнародним договором.

Щодо покликання відповідача на те, що позивач на час проведення перевірки не надав річну фінансову звітність фірми «Trittico Holdings Limited» не є саме по собі підставою для висновку про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Ні правила міжнародного договору, ні податкове законодавство не вимагає від податкового агента мати фінансову звітність фірми-нерезидента.

Окрім зазначеного, під час апеляційного розгляду справи позивач долучив копію листа Державної фіскальної служби України, адресованого Головному управлінню ДФС у Волинській області від 31.05.2017 №13895/7/99-99-01-02-02-17, про надання інформації стосовно взаємовідносин ТзОВ «Веселе-Агро» з компанією «Trittico Holdings Limited», отриману від компетентного органу Республіки Кіпр. Так, в такому, зокрема, зазначено наступне. Компанія «Trittico Holdings Limited» заснована на Кіпрі 27.07.2005 року за реєстраційним №163636 та зареєстрована платником податків при цьому Департаменті. Основні види економічної діяльності компанії «Trittico Holdings Limited» включають володіння інвестиціями та фінансування. Угоди про позики дійсно були укладені між компанією «Trittico Holdings Limited» та ТзОВ «Веселе-Агро». Жодні треті особи не брали участі в описаних трансакціях. Усі згадані трансакції були належним чином відображені у звітності компанії. Джерелом використання коштів є капітал компанії (власним грошовим фондом).

Відтак, беручи до уваги вказане вище, суд першої інстанції дійшов підставного висновку, що викладені в акті №553/03-20-14-01-09/34973979 від 15 листопада 2016 року висновки контролюючого органу не знайшли свого підтвердження в ході з'ясування обставин у справі по суті, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню шляхом прийняття постанови про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 5 грудня 2016 року за №.

Таким чином, постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14.03.2017 в справі №803/188/17- без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а уразі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя М. В. Костів
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель

Повний текст ухвали складено 10.07.2017.