Справа № 697/780/17
Суддя: Льон О. М.
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 697/780/17
провадження № 2-а/697/84/2017
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.07.2017 р. м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Льон О.М.

за участю секретаря Дрянової Н.В.

позивача ОСОБА_1 та його представника Васяновича В.В.

представників відповідача Маринченко А.І., Моїсєєвої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Канів Черкаської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Канівського об`єднаного Управління пенсійного фонду України Черкаської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання здійснити перерахунок призначеної пенсії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим в подальшому адміністративним позовом до Канівського об`єднаного Управління пенсійного фонду України Черкаської області про визнання неправомірними дій щодо нарахування йому пенсії за віком та зобов`язання здійснити перерахунок призначеної пенсії. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно наказу №31 командира військової частини № НОМЕР_1 він був призваний на військові збори у складі військової частини та приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 29 січня 1987 року (наказ №31 від 29.01.1987р.) по 16 березня 1987 року (наказ №68), що підтверджується архівною довідкою від 26.05.1997 р. №4/445. Місцем розташування частини у вказаний період було село Діброва, що розташоване в першій зоні небезпеки. Згідно архівної довідки Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації №2/74204 від 18.03.2010 в переліку військових частин, особовий склад яких приймав участь в роботі по ліквідації наслідків катастрофи на ЧАЕС у 1986-1990рр., значиться військова частина № НОМЕР_1 . Згідно довідки, населений пункт Діброва у 1986 році був віднесений до 1-ї зони небезпеки, 1-а зона небезпеки є внутрішнім кордоном 30-кілометрової зони відчуження. На вказаній території, в місці розташування частини с. Діброва та с. Рудня-Іллінецька, він фактично знаходився, тобто проживав, в період, коли здійснював ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідно до рішення Урядової комісії СРСР від 18.09.1986 року №173 ПуСО «Діброва» у жовтні 1986 року було віднесено до 1-ї зони небезпеки. Приймаючи участь у ліквідації наслідків на ЧАЕС він перебував на дезактивації території Чорнобильської АЕС: 3,6 лютого 1987 року; ПуСО пункт «Лельов» - 9,11,12,16,20, 21,22,23,25,27 лютого; місто Чорнобиль - 17,18 лютого; Третій енергоблок - 24 лютого, 1 березня; Могильник Лубянка - 2 березня.

Отримав дозу випромінення 11,214 рнт, що підтверджується довідкою Галузевого державного архіву Міністерства Оборони України №4/445 від 26.05.1997 та довідкою №28 від 3.11.1992, якою підтверджується факт того, що з 29.01.1987 по 16.03.1987 він знаходився на військово-навчальних зборах з відривом від виробництва. Зважаючи на постійне місцеперебування у 1-й зоні небезпеки, а саме при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та знаходженні в с. Діброва за місцем розташування військової частини №73413, він вважає, що вказаний час мав би бути врахований при призначенні йому пенсії як військовозобов`язаному, який був призваний на військові збори та брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і працював в зоні відчуження з урахуванням 24-годинного робочого дня. Він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Каневі Черкаської області з 1991 року і отримує пенсію по інвалідності третьої групи в розмірі фактичних збитків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте без врахування постійного перебування та проживання в 1-й зоні небезпеки, тобто 24-годинного робочого дня. З приводу перерахунку розміру пенсії, з вищевказаних підстав, він звертався з відповідною заявою до Управління Пенсійного фонду в місті Каневі Черкаської області, проте, йому було повідомлено, що відповідно до чинного законодавства основним документом при призначенні пенсії є довідка військової частини або архівна довідка Міністерства Оборони України, яка підтверджує час, місце і тривалість виконання робіт в зоні відчуження. Повідомлено, що у довідці, що ним надана, а саме, довідці Державного архіву Міністерства Оборони №4/445 від 26.05.1997р. відсутні дані щодо тривалості робочого дня в зоні, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії з урахуванням 12-годинного або 24-годинного робочого дня. З вказаним питанням, щодо перерахунку пенсії заявник також звертався до Головного Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, на що отримав лист-відповідь від 13.07.2015р. №324/1-10, в якому повідомлено про те, що пенсія йому нарахована правильно, а в довідці Державного архіву Міністерства Оборони України відсутні відомості про те, що він залучався до робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1-й зоні небезпеки та в зоні особливого контролю, в якій дислокувалась військова частина №73413 (населений пункт Діброва з травня по 15 липня 1986 року був віднесений до 1-ї зони небезпеки, а 16 липня 1986 року - до зони особливого контролю) та про тривалість робочого часу. Обчислення розміру його пенсії проводиться згідно з довідкою про заробітну плату, яку видає підприємство, де працювала особа на момент відрядження в зону відчуження (розрахунки заробітної плати, які надало підприємство, виконані з урахування 6-го динного робочого дня). Відповідно до записів за підписом командира в/ч НОМЕР_1 , що міститься у його військовому квитку серії НОМЕР_2 , чітко вбачається, що з 29 січня 1987 року по 16 березня 1987 року він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та отримав дозу опромінення 11,214 рентген. Добова норма опромінення особового складу полку при загальному фоні складала 0,25 - 0,28 рен/год, тобто за добу мінімум 6 рентген, що порушувало НРБ-86р. Факт опромінення 24 години на добу доведений, та підтверджується документально. Факт того, що він дійсно приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 29.01.1987 по 16.03.1987 та проживав (перебував) на території с. Діброва у вказаний період по 24 години на добу, підтверджується документами, що додані до заяви. Однак відповідач цього до уваги не взяв, та не застосував Закон, який підлягав до застосування. Невідповідність нарахованої йому пенсії підтверджено також висновком експертного дослідження № 3/2 від 13 жовтня 2015 року. Саме тому змушений звернутися до суду з відповідною заявою. Просить суд зобов`язати Канівське об`єднане Управління пенсійного фонду України Черкаської області йому пенсію по інвалідності третьої групи в розмірі фактичних збитків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахування роботи ОСОБА_1 на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 29.01.1987 по 16.03.1987 щоденно по 10 годин з розрахунку часу за період несення служби у стані бойової готовності 4 години з врахуванням шестигодинного робочого дня та обчислення заробітної плати ОСОБА_1 за період перебування на спеціальних військових зборів з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС проводити по підвищеній на 100% тарифній ставці в 3,07 кратному розмірі (кратність - 3,07) за всі дні перебування з 29.01.1987 по 16.03.1987, та у відповідності до вимог діючого на той час законодавства, з розрахунку, що його заробітна плата складала загальну суму - 5944,42крб. (п`ять тисяч дев`ятсот сорок чотири крб. 42коп.), в тому числі: за січень 1986 -338,93 крб.; лютий 1986 - 3586,04 крб.; березень 1986-2019,45 крб.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Васянович В.В., який діє на підставі угоди про надання правової допомоги адвоката від 15.03.2017 у судовому засіданні підтримали уточнені позовні вимоги, посилаючись на висновок експертного дослідження від 13.10.2015 № 3/2, просять суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представники відповідача - Канівського об`єднаного Управління пенсійного фонду України Черкаської області - Маринченко А.І., що діє на підставі довіреності від 11.04.2017 №2536/07 та ОСОБА_2 , що діє на підставі довіреності від 07.07.2017 №4076/07 у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову та зазначили, що для всіх працівників, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії в зоні радіоактивного випромінювання, був встановлений 6 годинний робочий день та 6 денний робочий тиждень. Позивачем не надано належних доказів про надурочно відпрацьованих 10 годин, а саме: табеля обліку робочого часу, шляхових листів, довідки про відпрацьований час в зоні. З висновком експертного дослідження №3/2 від 13.10.2015 не погоджуються, оскільки позивачем не надано управлінню довідок, що підтверджували б отримання ним заробітної плати у розмірі 5944,42 крб. У задоволенні позову просять відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером по інвалідності ІІІ групи від захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в м. Каневі та Канівському районі Черкаської області (а.с.14,15).

Відповідно до відповіді Управління Пенсійного фонду України в м. Каневі та Канівському районі Черкаської області від 17.12.2015 (а.с.14,15) вбачається, що позивач ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв`язку з тим, що у пенсійній справі останнього міститься довідка про заробітну плату (за період ліквідації), видана «Канівським сирзаводом» від 18.01.1994 №17 не відповідає вимогам чинного законодавства України, тому розрахунок його пенсії здійснено відповідно до постанови №1210. Розмір пенсійної виплати згідно з вищевказаною постановою для інваліда III гр.- учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС складає 225 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Загальний розмір пенсії станом на 01.12.2015 становить 2416,50 грн., а саме:

1557,30 грн. - основний розмір пенсії;

284,70 грн. - додаткова пенсія інвалідам 3 групи внаслідок ЧК (ліквідатор);

322,20 грн. - підвищення інваліду армії, прир. до інв. війни 3 гр.;

50,00 грн. - щомісячна цільова грошова допомога інвалідам війни;

202,30 грн. - державна адресна допомога.

В судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що позивач ОСОБА_1 в складі військової частини №73413 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 29 січня 1987 року (наказ №31 від 29.01.1987) по 16 березня 1987 року (наказ №68 від 16.03.87), що підтверджується довідкою Галузевого Державного архіву міністерства оборони від 01.10.1999 №51/1/13218 (а.с.20) та довідкою командира військової частини №73413 від 06.03.1987 за №2706/18 (а.с.18), перебував на дезактивації території Чорнобильської АЕС: 3,8 лютого; ПуСО пункт «Лельов»: 9,11,12,16,20, 21,22,23,25,27 лютого; місто Чорнобиль: 17,18 лютого; Третій енергоблок: 24 лютого (один день), 1 березня (один день); Могильник Лубянка 2: 2 березня (один день) та отримав дозу опромінення 11 (одинадцять) рентген 214 м/р-н, місце дислокації частини у зазначений період с. Рудня-Іллінецька.

Відповідно до відмітки зробленої до військового квитка позивача серії НОМЕР_2 , виданого 10.06.1990 (а.с.16) з 29.01.87 по 16.03.87 ОСОБА_1 виконував обов`язки по ліквідації аварії в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС та отримав дозу опромінення 11 (одинадцять) рентген 214 м/р. Вказаний період відповідно до Постанови ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665/195, зараховується в трудовий стаж та стаж, що дає йому право на пільгову пенсію у відповідності зі Списком №1, у трикратному розмірі.

Згідно виписки з довідки МСЕК №139232 від 11.11.2008 (а.с.17) ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності з 01.11.2008, причинний зв`язок: захворювання пов`язане з виконанням обов`язків в/служби по ЛНА на ЧАЕС.

З архівної довідки Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації №2/74204 від 18.03.2010 (а.с.19) вбачається, що в переліку військових частин, особовий склад яких приймав участь в роботі по ліквідації наслідків катастрофи на ЧАЕС у 1986-1990рр., значиться військова частина № НОМЕР_1 . З архівних документів встановлено також, що населений пункт ОСОБА_3 та Рудня-Іллінецька у 1986 році були віднесені до 1-ї зони небезпеки, яка є внутрішнім кордоном 30-кілометрової зони відчуження.

Відповідно до довідки ПАТ «Канівський маслосирзавод», що міститься в матеріалах справи (а.с.23,24) вбачається, що посадовий оклад ОСОБА_1 на посаді головного механіка складає 165,00 крб., виплачена заробітна плата за період з 06.02.1987 по 27.02.1987 складає 525,10 крб. з урахуванням коефіцієнту 3,07 відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7.

Відповідно до Витягу із протоколу №1 Департаменту соціального захисту населення Черкаської ОДА від 28.02.2017 (а.с.25) вбачається, що є підстави для видачі ОСОБА_1 довідки, що містить дані про заробітку плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Згідно довідки №5 від 01.03.2017 та розрахунку довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках (а.с.26,27), ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах зони відчуження: с. Рудня-Іллінецька зона особливого контролю, зони № 1, 2, З за лютий 1987 року, за місцем роботи Канівського сирзаводу (за професією) головного механіка, оклад 165,00 крб. виплачена заробітна плата відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 „Об условиях оплаты труда и материального обеспечения работников предприятий, организаций и учреждений, занятых на работах, связанных с ликвидацией последствий аварии на Чернобыльской АЗС и предотвращением загрязнения окружающей среды». Заробітна плата працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, із якої визначається пенсія складає 747,12 крб.

Згідно висновку експертного дослідження №3/2 від 13.10.2015, складеного судовим експертом Антоненко Н.В. (а.с.36-45) вбачається, що розмір заробітної плати який нараховано підприємством ОСОБА_1 за період проходження спеціальних військових зборів з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 29.01.1987 по 16.03.1987, не відповідає вимогам діючого на законодавства.

Проведеним експертним дослідженням, встановлено, що в обсязі наданих документів, за умови, якщо суд вважатиме можливе рахувати роботу ОСОБА_1 на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 29.01.1987 по 16.03.1987 щоденно по 10 годин та обчислення заробітної плати ОСОБА_1 за період перебування на спеціальних військових зборів з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС проводити по підвищеній на 100% тарифній ставці в 3,07 кратному розмірі (кратність 3,07) за всі дні перебування з 29.01.1987 по 16.03.1987, то у відповідності до вимог діючого на той час законодавства, заробітна плата складатиме загальну суму - 5944,42 крб. (п`ять тисяч дев`ятсот сорок чотири крб. 42коп.), в тому числі: січень 1986-338,93 крб.; лютий 1986-3586,04 крб.; березень 1986-2019,45 крб.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам сторін, суд виходить з наступного.

Умови оплати праці в період виконання позивачем робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначалися постановами та розпорядженнями Ради Міністрів СРСР та УРСР у залежності від категорії працюючих (працівники, особи рядового та начальницького складу, військовозобов`язані, призвані на збори, військові строкової служби) та місця знаходження працівника залежно від встановлених зон в період виконання цих робіт (1-ша, 2-га, 3-тя зони небезпеки, зона іонізуючого випромінювання (30-ти кілометрова зона).

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В силу положень статті 70 зазначеного Закону громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси.

Як зазначено у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13.04.2001 №03-3/1652-018-2 "Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища", листом Держкомпраці УРСР від 13.06.1989 №10-769 повідомлено про зняття грифу "секретно" з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987 №1497-378, розпоряджень від 03.09.1986 №1767-рс і від 11.12.1986 №2488-рс. Повідомлялось також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 №168-5, від 10.06.1986 №207-7, розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10.09.1986, від 16.12.1986 №694-рс, від 06.01.1988 №12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: №4с від 09.05.1986, №58с від 11.06.1986, №132с від 16.09.1986, №179с від 25.12.1986, №8с від 22.01.1988. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Постанова Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища" від 05.10.1986 №665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Разом з тим, розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964 передбачалася оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195 "Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7) надано право керівникам міністерств і відомств і їх заступникам здійснювати оплату праці працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії у відповідних зонах небезпеки, у розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964.

На виконання розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964 рс наказом МВС СРСР № 0149 від 26.05.1986 дозволено Міністру внутрішніх справ УРСР здійснювати виплати грошового утримання військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, зайнятих на роботах у І- ІІІ зонах небезпеки такому порядку: ІІІ зона - п`ятикратний розмір, ІІ зона - чотирьох кратний розмір, І зона - трьох кратний розмір у порівнянні з діючими законодавством нормами.

Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156 "Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС" передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195 (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7(в редакції, чинній на час перебування позивача у зоні ЧАЕС) дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі, встановлено максимальний розмір премії - 60 процентів тарифної ставки (окладу) в місяць.

Суд відзначає, що постановою КМУ від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7 ( 207с-86-п ) (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156, пунктів 1, 4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10.06.1986 №207-7, оплата за роботу у зонах небезпеки провадиться з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), підвищеної у два рази (накази МВС СРСР від 11.05.1986 №0130 та від 30.06.1986 №0189, вказівка МВС СРСР від 30.05.1986 №35з).

Крім того, постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 №153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

Вказаною постановою також визначено, що для працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії, в зоні іонізуючого опромінення, встановлюється шестигодинний робочий день (пункт 4). З огляду на викладене, інший час підлягав врахуванню як знаходження в резерві в стані бойової готовності.

Статтею 3 Закону України "Про правонаступництво України" передбачено, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України. Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, визначено переліченими вище нормативно-правовими актами, що є діючими на даний час.

Згідно вимог статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Враховуючи наведене, суд відхиляє як необґрунтовані посилання відповідача на те, що на військовослужбовців органів УВС не поширює дію положення пунктів 1, 4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10.06.1986 №207-7 та інших нормативно-правових актів, наведених вище.

Таким чином, беручи до уваги вище викладене, враховуючи висновок експерта №3/2 від 13.10.2015 року (а.с.36-45), довідку Управління Пенсійного фонду України в м. Каневі та Канівському районі Черкаської області від 17.12.2015 (а.с.14,15), суд вважає, що права позивача були порушені діями Управління пенсійного фонду України в місті Каневі та Канівському районі Черкаської області правонаступником якого є Канівське об`єднане Управління пенсійного фонду України Черкаської області в частині призначення пенсії по інвалідності третьої групи в розмірі фактичних збитків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням роботи ОСОБА_1 на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 29.01.1987 по 16.03.1987 щоденно по 10 годин з розрахунку часу за період несення служби у стані бойової готовності 4 години з врахуванням шестигодинного робочого дня та обчислення заробітної плати ОСОБА_1 за період перебування на спеціальних військових зборів з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС проводити по підвищеній на 100% тарифній ставці в 3,07 кратному розмірі (кратність - 3,07) за всі дні перебування з 29.01.1987 по 16.03.1987, та у відповідності до вимог діючого на той час законодавства, з розрахунку, що його заробітна плата складала загальну суму - 5944,42крб. (п`ять тисяч дев`ятсот сорок чотири крб. 42коп.), в тому числі: за січень 1986 -338,93 крб.; лютий 1986 - 3586,04 крб.; березень 1986-2019,45 крб., а тому суд вважає за необхідне відновити його права та приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є звільненим від сплати судового збору, що підтверджується чорнобильським посвідченням категорії 1, серії НОМЕР_3 (а.с.10), відповідач є також звільненим від сплати судового збору на підставі п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 94 КАС України, судовий збір необхідно віднести на рахунок держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 22, 46 Конституції України, ст.ст.5,27,40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 11, 69-71, 99, 100, 122, 160, 162, 186, 256 КАС України, суд. -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Канівського об`єднаного Управління пенсійного фонду України Черкаської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання здійснити перерахунок призначеної пенсії задовольнити повністю.

Визнати дії Канівського об`єднаного Управління пенсійного фонду України Черкаської області щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії неправомірними.

Зобов`язати Канівське об`єднане Управління пенсійного фонду України Черкаської області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності третьої групи в розмірі фактичних збитків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахування роботи ОСОБА_1 на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 29.01.1987 по 16.03.1987 щоденно по 10 годин з розрахунку часу за період несення служби у стані бойової готовності 4 години з врахуванням шестигодинного робочого дня та обчислення заробітної плати ОСОБА_1 за період перебування на спеціальних військових зборів з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС проводити по підвищеній на 100% тарифній ставці в 3,07 кратному розмірі (кратність - 3,07) за всі дні перебування з 29.01.1987 по 16.03.1987, та у відповідності до вимог діючого на той час законодавства, з розрахунку, що його заробітна плата складала загальну суму - 5944,42крб. (п`ять тисяч дев`ятсот сорок чотири крб. 42коп.), в тому числі: за січень 1986 -338,93 крб.; лютий 1986 - 3586,04 крб.; березень 1986-2019,45 крб.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Уразі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О . М . Льон