Справа № 804/1927/17
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2017 рокусправа № 804/1927/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю:

представника відповідача: Теряник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровського обласного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, треті особи: Дніпропетровська обласна державна адміністрація, Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Міністерство соціальної політики України про скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровського обласного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, треті особи: Дніпропетровська обласна державна адміністрація, Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Міністерство соціальної політики України про скасування наказу №73 від 30.09.2016 року «Про зміни у структурі і штатах Дніпропетровського обласного центру соціальних служб для дітей та молоді», що був винесений Дніпропетровським обласним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2017 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

ОСОБА_2, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 на момент виникнення спірних правовідносин працювала на посаді заступника директора Дніпропетровського обласного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді.

30.09.2016 року Дніпропетровським обласним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було прийнято наказ № 73 «Про зміни у структурі і штатах Дніпропетровського обласного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді».

Як зазначено у вказаному наказі, його було прийнято відповідно до наказу Міністерства соціальної політики України від 29.06.2016 року № 709 «Про затвердження типових структур і штатів центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді» з метою приведення структури штатів Дніпропетровського обласного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді до вимог чинного законодавства.

Так, в ході проведених змін структури і штату центру позивача було повідомлено про те, що посаду заступника директора центру, яку вона займає, буде скорочено, а замість цієї посади у новій структурі буде введено посаду заступника директора-начальника відділу методичного забезпечення соціальної роботи.

Однак, вказана посада не була запропонована Позивачу як альтернативна, натомість запропонована посада методиста у відділі методичного забезпечення соціальної роботи, про що її було повідомлено шляхом «Повідомлень про можливе вивільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, скороченням чисельності та штату та пропозиції щодо продовження роботи на інших посадах» від 27.10.2016 року та 19.01.2017 року, згідно з рішенням комісії центру з проведення заходів у зв'язку зі зміною в структурі і штатах від 26.10.2016 року.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття наказу №73 від 30.09.2016 року, Позивач звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги належним чином не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для їх задоволення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно Положення про Дніпропетровський обласний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, затвердженого розпорядженням голови Дніпропетровської облдержадміністрації від 23.11.2015 року № Р-672/0/3-15, яке відповідає Загальному положенню про центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 року № 573, Центр - це спеціальний заклад, що проводить соціальну роботу з сім'ями, дітьми та молоддю, які перебувають у складних життєвих обставинах та потребують сторонньої допомоги. Діяльність центру спрямовується департаментом соціального захисту населення облдержадміністрації, який є головним розпорядником коштів Центру.

Відповідно до пункту 3 Положення, Центр у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими нормативно-правовими актами з питань сім'ї, дітей та молоді, а також Положенням про Центр.

У відповідності до п.12 Положення, Центр є юридичною особою, має самостійний баланс, відповідні рахунки в територіальних органах Казначейства, печатку та бланк зі своїм найменуванням. Центр має Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи.

Приписами п.9 Положення визначено, що директор Центру складає в установленому порядку штатний розпис центру в межах граничної чисельності працівників та фонду оплати праці відповідно до типової структури і штатів, що затверджуються Міністерством соціальної політики України.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що формування штатного розпису Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді здійснюється директором у відповідності до типової структури і штатів, що затверджуються Міністерством соціальної політики України.

Як свідчать встановлені обставини справи, в результаті прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 року №462 «Питання оплати праці працівників центрів соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді», наказів Міністерства соціальної політики України від 29.06.2016 року № 709 «Про затвердження типових структур і штатів центрів соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді», від 16.08.2016 року № 883 «Про затвердження Змін до наказу Міністерства соціальної політики України від 18 травня 2015 року № 526», Центром розпочато процедуру змін в організації виробництва і праці, скорочення чисельності і штатів Центру та зокрема було видано наказ №73 від 30.09.2016 року «Про зміни у структурі і штатах Дніпропетровського обласного центру соціальних служб для дітей та молоді».

В апеляційній скарзі Позивач зазначає, що наказ №73 від 30.09.2016 року не відповідає приписам чинного законодавства, оскільки був прийнятий без належного розпорядження облдержадміністрації.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що затверджені вказаним наказом структура і штати Центру повністю відповідали Типовій структурі і штатам, то згідно з п. 2 Примітки до наказу Мінсоцполітики від 29.06.2016 року № 709 «Про затвердження типових структур і штатів центрів соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді», вони не потребували погодження з керівником вищого рівня, а саме Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

Отже, висновки апелянта стосовно протиправності наказу №73 від 30.09.2016 року не ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 6 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави вважати, що судовому захисту підлягають саме порушені права, свободи та інтереси.

В даному випадку, Позивачем не було наведено жодних пояснень та обґрунтувань, які б свідчили про наявність факту порушення її прав за наслідком прийняття оскаржуваного наказу.

Таким чином, виходячи з зазначеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2017 року була прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко