Справа № 826/17723/16
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Оксененка О.М.,

Парінова А.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Служби безпеки України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати протиправними дії Служби безпеки України, що виявились у відмові надати їй публічну інформацію на підставі Законів України «Про доступ до публічної інформації», «Про інформацію», та зобов'язати відповідача протягом 5 робочих днів з дня набрання чинності рішенням суду надати їй відкриту публічну інформацію на підставі її звернення.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 травня 2017 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст.183-2 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як установлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 звернулась до Служби безпеки України із запитом від 05.10.2016 про надання інформації на підставі статей 1, 13, 19, 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» .

Листом від 10.10.2016 №8/1/5-14593 Служба безпеки України повідомила, що порушенні у запиті питання вивчаються у рамках розпочатих, у тому числі й за матеріалами Служби безпеки України, кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань правоохоронними органами.

Крім того, зазначено, що слідство триває, а тому відповідно до статті 222 Кримінального процесуального кодексу України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнаються можливими.

Вважаючи зазначену відповідь Служби безпеки України протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що запитувані документи відносяться до інформації з обмеженим доступом у зв'язку із тим, що їх надання може завдати шкоду досудовому розслідуванню.

Колегія суддів апеляційного суду погоджує такий висновок суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, частиною 1 статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI ( надалі - Закон №2939) визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до ст.ст.19, 20 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частина перша статті 22 вказаного Закону передбачає, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, зокрема, якщо інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

При цьому, згідно частини 4 статті 22 Закону № 2939-VI, така відмова має бути вмотивованою, тобто містити посилання на підстави для відмови.

Згідно ст. 13 вказаного Закону до розпорядників інформації, зокрема, віднесено суб'єктів владних повноважень, до яких відносяться: органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

У відповідності до частин 1, 2, 4, 5 статті 6 Закону № 2939-VI інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні. 4) інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше.

Не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про доступ до публічної інформації» таємна інформація - інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю.

В свою чергу, державним правоохоронним органом спеціального призначення, який забезпечує державну безпеку України є Служба безпеки України (частина 1 статті 1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2229-ХІІ «Про Службу безпеки України», далі - Закон № 2229-ХІІ).

Завдання СБУ визначені статтею 2 Закону № 2229-ХІІ, згідно приписів якої на Службу безпеки України покладається у межах визначеної законодавством компетенції захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, економічного, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці.

До завдань Служби безпеки України також входить попередження, виявлення, припинення та розкриття злочинів проти миру і безпеки людства, тероризму, корупції та організованої злочинної діяльності у сфері управління і економіки та інших протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України.

З наданої на запит позивачки відповіді вбачається, що порушені у вказаному запиті питання вивчаються у рамках розпочатих, у т.ч. за матеріалами СБУ, кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань правоохоронними органами, При цьому зазначено, що слідство триває.

У запереченнях на позовну заяву Служба безпеки України зазначила, що витребувана в запиті позивача інформація є результатом оперативно-розшукової та контррозвідувальної діяльності Служби безпеки України, на підставі якої в подальшому було порушено 46 кримінальних проваджень.

Крім того, відповідачем наголошено, що інформація, яку бажає отримати позивачка, є відомостями досудового розслідування, а тому в силу приписів статті 222 Кримінального процесуального кодексу України, таку інформацію можливо розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що запитувані документи відносяться до інформації з обмеженим доступом у зв'язку із тим, що їх надання може завдати шкоду досудовому розслідуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.183-2,198,200,205,206,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і подальшому оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді О.М.Оксененко

А.Б.Парінов

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Парінов А.Б.

Оксененко О.М.