Справа № 362/5372/16-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 362/5372/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Ковбель М.М.; Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

11 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

суддів: Земляної Г.В.

Мельничука В.П.

за участю секретаря Грисюк Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Васильківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Васильківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Васильківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - Васильківське ОУПФ) про визнання неправомірними дій щодо застосування у 2016 році при призначенні пенсії показника середньої заробітної плати за 2007 рік; зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2013-2015 роки відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 03.10.2016 р.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2017 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії Васильківського ОУПФ щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_4 з урахуванням показника середньої заробітної плати працівника у галузі економіки України за 2007 рік. Зобов'язано Васильківське ОУПФ здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_4 у відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосувавши показник середньої заробітної плати за 2013-2015 роки у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 03 жовтня 2016 року.

На вказану постанову Васильківське ОУПФ подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, позивач в період з 06.11.1994 р. по 31.07.2016 р. на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З 03.10.2016 р. позивач перебуває на обліку у Васильківському ОУПФ та отримує пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом Васильківського ОУПФ від 19.10.2016 р. №4753/06 на звернення позивача про перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2013-2015 роки, відмовлено, оскільки він раніше отримував пенсію за вислугу років, а при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Тобто відповідач, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії, посилається на те, що йому пенсія не призначається, а його лише переводять з одного виду пенсії на інший.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивача не було переведено з одного виду пенсії на інший в межах одного закону, а мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Положеннями ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

З наведених норм законодавства вбачається, що положеннями ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії на інший вид, яка призначена саме за цим Законом.

При цьому, частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Отже, є необґрунтованими посилання відповідача на те, що пенсія за вислугу років призначалася позивачу відповідно до норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки пенсія за вислугу не віднесена до видів пенсії, які призначаються згідно цього Закону.

З урахуванням наведеного, у даному випадку має місце призначення позивачу іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону.

Таким чином, оскільки позивачу було призначено пенсію за віком за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вперше, то має застосовуватися середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення позивача за призначенням пенсії, тобто за 2013-2015 роки, як це передбачено ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд України, у постановах від 31.03.2015 р. №21-612а14, від 22.12.2015 р. №21-4071а15.

Згідно ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу. Також, відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, дії відповідача щодо застосування показника за 2007 рік є протиправними.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, які впливають на правильність вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову, тому апеляційну скаргу Васильківського ОУПФ необхідно залишити без задоволення, а постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2017 року - без змін, оскільки вона ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Васильківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області залишити без задоволення, а постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді Земляна Г.В.

Мельничук В.П.

Повний текст ухвали складено 13.07.2017 року

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Мельничук В.П.

Земляна Г.В.