Справа № 463/730/17
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/6140/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Ніколіна В.В.,Старунського Д.М.,

при секретарі судового засідання Куціль С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м.Львова від 13 квітня 2017 року у справі за його позовом до інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції (далі УПП) лейтенанта ОСОБА_2 (далі Інспектор) та УПП у якому просив: визнати протиправними дії Інспектора щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП); скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №559494 від 01.02.2017 (далі Постанова).

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при винесенні оскаржуваної Постанови було порушено процедуру розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, що позбавило позивача можливості належним чином скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП.

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 13 квітня 2017 року у справі №463/730/17 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову, якою його позовні вимоги задовольнити. В апеляційній скарзі покликається на обставини викладені в позовній заяві, яким суд не дав належної правової оцінки.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до досліджених під час судового розгляду справи доказів в Інспектора були достатні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього відповідного стягнення.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що о 10/20 год 01.02.2017 позивач, керуючи легковим автомобілем марки «Land Rover Range Rover», державний номерний знак НОМЕР_1, на перехресті вулиць Під Дубом проспект В.Чорновола м.Львова, здійснив проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги пп. «е» п.8.7.3 розділу 8 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 (далі ПДР).

На підставі наведеного, Інспектором винесено Постанову, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн (а.с.9-32).

Позивач по справі заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення, вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконним та необгрунтованим. Також посилається на те, що відповідачем не дотримано порядку розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, так як останній розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, що позбавило ОСОБА_1 можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП, Інспектором не було розяснено правопорушнику його права, та при винесенні Постанови не відбулося оголошення посадової особи, яка розглядає справу.

Підпунктом «е» п.8.7.3 розділу 8 ПДР передбачено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних мигтливих сигнали забороняють рух.

За змістом ч.2 ст.122 КУпАП проїзд на заборонний сигнал світлофора тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття ж 222 КУпАП зазначає,що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема за порушення правил дорожнього руху за частинами1, 2, 3 ст.122 цього Кодексу.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Нормами ст.258 КУпАП встановлена можливість уповноваженим органам (посадовим особам) на місці вчинення правопорушення (зокрема, такого як і було вчинено позивачем) виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

У відповідності до приписів розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853; далі - Інструкція) постанова у справі про адміністративні правопорушення передбачені частинами 1, 2 і 3 ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (п.9 розділу ІІІ Інструкції).

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог п.8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (ст.285 КУпАП).

Копія постанови вручається під підпис (п.5 розділу IV Інструкції).

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На спростування доводів позивачата підтвердження того, що останній дійсно допустив порушення вимог пп. «е» п.8.7.3 розділу 8 ПДР відповідачем ще до розгляду справи судом першої інстанції разом із запереченнями на позов, було долучено відеоматеріали з камер нагрудного реєстратора, на яких позивач неодноразово зазначає, що визнає свою вину у вчиненному порушенні, та мав намір сплатити накладене на нього стягнення на місці складання Постанови, однак таким не скористався, так як у Інспектора був відсутній безготівковий платіжний пристрій.

З проглянутого в суді відеозапису з камери нагрудного реєстратора поліцейського з місця події, видно, що після того, як позивач на вимогу Інспектора був зупинений та повідомлений про вчинене ним порушення та з метою пересвідчитись про підставність заявлених відповідачем вимог ОСОБА_1 на прохання Інспектора пересів у патрульний автомобіль, де після проглянутого з реєстратора відео видно, що той рухаючись автомобілем зі сторонни вул. ОСОБА_3 на вул. Під Дубом на перехресті пропустивши при цьому пішоходів, проїхав на червоний сигнал світлофора. Зазначені обставини позивачем під час складання Постанови не заперечувались, більше того, він виявив бажання сплатити штраф на місці вчинення правопорушення.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Крім цього, з вказаного відео також видно, що Інспектор приступаючи до складання оскаржуваної Постанови представився назвавши свої повні дані та спеціальне звання, розяснив позивачеві його права з посиланням на ст.268 КУпАП, оголосив Постанову та вручив її копію під підпис апелянту.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Личаківського районного суду м.Львова від 13 квітня 2017 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили, а у разі складення у повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6

Повний текст виготовлений 13 липня 2017 року.