Справа № 487/1802/17
Суддя: Нікітін Д. Г.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/1802/17
Провадження № 2-а/487/133/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2017 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді -ОСОБА_1,
при секретарі - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської областіпро визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просив суд визнати протиправним дії та скасувати рішення Управління Пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Миколаєва від 27.02.2017 №18/6 щодо відмови мені, ОСОБА_3 у перерахуванні раніше призначеної пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 на підставі довідки прокуратури Миколаївської області №18/33вих.-17 від 15.02.2017. Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Миколаєва здійснити перерахунок раніше призначеної мені пенсії у відповідності до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90 % від заробітної плати, що згідно з довідкою прокуратури Миколаївської області №18/33вих.-17 від 15.02.2017 складає 7420,86 грн., та здійснити відповідні виплати з 01.01.2016 р.. Стягнути із Управління Пенсійного Фонду України у Заводському районі міста Миколаєва на користь позивача сплачений судовий збір.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Заводському районі м. Миколаєва та з 27.01.2001 року отримує пенсію на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

16 лютого 2017 року позивач звернувся до Управління ПФУ в Заводському районі м. Миколаєва із заявою про перерахунок пенсії згідно довідки прокуратури Миколаївської області від 15 лютого 2017 року № 18/33 вих. 17.

Відповідачем рішенням від 27 лютого 2017 року за № 18/6 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії.

Відповідно до частин 1 та 4 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, Прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Працівникам, які не мають вислуги 20 років, якщо стаж служби в органах прокуратури становить не менше 10 років, після досягнення чоловіками 55 років при загальному стажі роботи 25 років і більше, а жінками - 50 років при загальному стажі роботи 20 років і більше, пенсія призначається у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах з розрахунку 80 відсотків місячного заробітку за 20 років вислуги. За кожний рік загального стажу понад 25 років для чоловіків і 20 років для жінок пенсія збільшується на один відсоток місячного заробітку, з якого вона обчислюється.

Згідно ч. 12 названої статті Закону (у вказаній вище редакції) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною 17 ст. 50-1 Закону (у вказаній вище редакції) визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, наведеними нормами було передбачено право осіб, які отримують пенсію згідно Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою, а також було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Проте, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та частину вісімнадцяту названої статті Закону викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Вказані зміни Конституційним Судом України в установленому порядку неконституційними не визнавалися, а тому є чинними.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, згідно Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема Закон України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Згідно ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, чинної на момент звернення позивача до Управління ПФУ в Заводському районі м. Миколаєва із заявою про перерахунок пенсії, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, на час звернення позивача до Управління ПФУ в Заводському районі м. Миколаєва із заявою від 16 лютого 2017 року про перерахунок пенсії, норми законодавства, які визначали право позивача на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою втратили чинність, а визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України. При цьому Кабінетом Міністрів України умови та порядок проведення такого перерахунку визначенні не були.

Суд також враховує, що Конституційний Суд України в п. 2.2 рішення від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 зазначив, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116 Конституції України).

В рішенні Конституційного Суду України від 2 березня 1999 року № 2-рп/99 визначено, що згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту. Здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України. Як і політика ціноутворення, політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, і забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Крім того, в п. 2 рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 визначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи, що Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII є чинним, а також те, що відповідно до чинного на момент виникнення спірних правовідносин Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій покладено на Кабінет Міністрів України, беручи до уваги наведені вище правові позиції Конституційного Суду України, апеляційний суд приходить до висновку, що посилання позивача на звуження її прав та соціальних гарантій є помилковими, оскільки саме Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходи щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту, а наслідки внесення змін до законодавства, що врегульовували правовідносини, пов'язані з пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, не відносяться до компетенції відповідача.

Із врахуванням викладеного, на час звернення позивача до Управління ПФУ в Заводському районі м. Миколаєва із заявою про перерахунок пенсії були відсутні підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_3, що виключає можливість задоволення заявлених по справі позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 11, 159, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської областіпро визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії за період з 01 січня 2016 року по 16 серпня 2016 року - залишити без розгляду.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської областіпро визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови через Заводський районний суд міста Миколаєва.

Суддя Д.Г. Нікітін