Справа № 428/5609/17
Суддя: Журавель Т. С.
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/5609/17
Провадження №2-а/428/270/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Журавель Т.С., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу, як уповноваженому представнику сімї, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання згідно заяви від 07.04.2017 року на ОСОБА_1 та ОСОБА_2, скасування рішення відповідача щодо відмови у призначенні позивачу, як уповноваженому представнику сімї, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання згідно заяви від 07.04.2017 року на ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зобовязання відповідача нарахувати та виплатити позивачу, як уповноваженому представнику сімї, щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання згідно заяви від 07.04.2017 року на ОСОБА_1 та ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він у зв'язку із проведенням антитерористичної операції, постійними бойовими діями за місцем його проживання на початку 2015 року вимушений був разом із дочкою та дружиною переміститися до м. Сєвєродонецьк, де вони були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи в Управлінні соціального захисту населення м. Сєвєродонецька. Позивачу, як уповноваженому представнику сімї, надавалась адресна допомога на нього, дружину та доньку з 07.04.2015 року по 06.06.2015 року на загальну суму 1768 грн.; з 07.06.2015 року по 06.08.2015 року на загальну суму 1547 грн.; з 07.08.2015 року по 06.10.2015 року на загальну суму 884 грн. (на дитину). На нього та дружину з 07.08.2015 року виплату допомоги було припинено на підставі п. 7 Постанови КМУ№ 505. Позивач працевлаштувався у жовтні 2015 року, його дружина - у лютому 2016 року, про що вони повідомили відповідача, надавши довідки з роботи. Проте ні йому, ні його дружині адресна допомога призначена не була. 07.04.2017 року позивач, як уповноважений представник сімї, подав заяву до відповідача про призначення грошової допомоги на новий 6 місячний період з 07.04.2017 року на дочку, себе та дружину, як на працездатних осіб, які вже працевлаштувались. Рішенням відповідача у призначенні адресної допомоги на новий 6 місячний період на нього та дружину було відмовлено на підставі п.3 п. 7. Постанови КМУ № 505. З таким рішенням позивач не згоден, тому звернувся з даним позовом до суду.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не зявились. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Причини неявки представника відповідача невідомі.

У відповідності до ч. 4 ст.122 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказане підтверджується копією паспорта серії ЕЛ №032371, виданого 01.06.2016 року Сєвєродонецьким МВ УДМС України в Луганській області.

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 919021889 від 07.04.2016 року ОСОБА_1, постійно проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 та перемістився з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_1.

Відповідно довідки ГУНП в Луганській області №1932/111/19-2017 від 01.06.2017 року ОСОБА_1 працює водієм автотранспортних засобів відділення забезпечення автотранспорту Центру обслуговування підрозділів ГУНП в Луганській області з 23.09.2015 року.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. Вказане підтверджується копією паспорта серії ЕМ №293408, виданого 017.08.1999 року Словяносербським РВ УМВС України в Луганській області.

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 919021888 від 07.04.2016 року ОСОБА_2, постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 та перемістилася з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_1.

Відповідно довідки ГУНП в Луганській області №85/39/111-2017 від 02.06.2017 року ОСОБА_2 працює в Національній поліції України та з 21.02.2017 року перебуває на посаді завідувача канцелярії управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

З копії листа УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради № 3308/04 від 18.04.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 звернувся 07.04.2015 року з заявою про призначення щомісячної грошової допомоги. До складу його родини входять дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3. З 07.08.2015 року по 06.10.2015 року, з 08.10.2015 року по 18.03.2016 року, з 07.04.2016 року по 06.10.2016 року та з 06.10.2016 року по 05.04.2017 року щомісячна грошова допомога була призначена лише ОСОБА_3, з причини не працевлаштування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 06.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про призначення щомісячної грошової допомоги та після розгляду його справи на засіданні міської комісії з питань призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам буде зроблено призначення допомоги тільки його малолітній дочці ОСОБА_3.

Позивач вважає вищевказану відмову у призначенні йому щомісячної адресної допомоги на нього та дружину протиправною.

Суд погоджується з вищевказаним твердженням позивача з огляду на наступне.

Статтею 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Призначення щомісячної адресної допомоги переміщеним особам визначається «Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. № 505 (надалі Порядок № 505).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505, грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (надалі Порядок) встановлено, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сімю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сімї (далі - уповноважений представник сімї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) -884,00 грн. на одну особу (члена сімї); для працездатних осіб - 442,00 грн. на одну особу (члена сімї).

Відповідно до пункту 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім'ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються. До заяви додається копія свідоцтва про одруження, копії свідоцтв про народження дітей та письмова згода довільної форми про виплату грошової допомоги уповноваженому представнику сім'ї від інших членів сім'ї та згода на обробку персональних даних.

Пунктом 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Згідно до п. 7. Порядку, якщо у складі сімї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сімї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Згідно п. 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01 жовтня 2014 року №505, якщо у складі сімї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сімї або інформацією компетентного органу.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 212 від 31.03.2015р., що набрала чинності з 23.04.2015р., пункт 3 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014р. доповнено абзацом "Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім'ї подає заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період. Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається."

Аналізуючи викладене, зі змісту п. 3, а також зі змісту вищенаведених п. 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги вбачається, що грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі не працевлаштованої (безробітної) особи. В разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Суд звертає увагу на те, що ані постановою Кабінету Міністрів України № 212 від 31.03.2015р., ані постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014р. не встановлено жодного обмеження особи звернутись з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

З огляду на викладене, та враховуючи, що обставини викладені позивачем в обґрунтування позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі згідно зі статтею 94 КАС України, суд враховує задоволення позову та вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1, як уповноваженому представнику сімї, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання згідно заяви від 07.04.2017 року на ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1, як уповноваженому представнику сімї, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання згідно заяви від 07.04.2017 року на ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, як уповноваженому представнику сімї, щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання згідно заяви від 07.04.2017 року на ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області на користь ОСОБА_1 суму витрат по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т. С. Журавель