Справа № 161/3560/17
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року № 876/6041/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Ільчишин Н.В., Шинкар Т.І.,

з участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 квітня 2017 року про залишення без розгляду позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

02.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області, яким просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неперерахування і невиплати йому разової щорічної грошової допомоги до 5 травня в 2016 році та зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплатити йому суму недоплаченої разової щорічної грошової допомоги до 5 травня у 2016 році як учаснику бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 квітня 2017 року позовну заяву було залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що щорічна грошова допомога до 5 травня була виплачена ОСОБА_1 24.05.2016 року, чого позивач не заперечує, тому, на думку суду, встановлений ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом закінчився 25.11.2016 року, оскільки саме з моменту отримання цієї допомоги позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав. Крім того, позивач не навів причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом і не заявляв клопотання про поновлення цього строку, а тому суд позбавлений можливості знайти підстави для визнання поважними причин пропуску даного строку. Також суд зазначив, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню місячний строк, встановлений ч. 4 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки матеріалами справи не підтверджується те, що позивач реалізував своє право на досудовий порядок врегулювання спору, так як з врахуванням положень ст. 16 Закону України «Про звернення громадян» порядок досудового вирішення спору реалізовується шляхом подання скарги на рішення, дії чи бездіяльності відповідного органу державної влади до вищого органу в порядку підлеглості, однак позивач звертався до Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації, тобто до того ж органу, чиї дії (бездіяльність) оскаржує в суді, а тому таке звернення не може вважатися досудовим порядком вирішення спору.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи і порушив норми процесуального права. Просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції на продовження розгляду.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що листом від 22.02.2017 року він звернувся до Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області з вимогою виплатити в повному обсязі разову щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік, однак відповідач своїм листом від 27.02.2017 року, який він отримав 02.03.2017 року, відмовив у здійсненні такої виплати. Тому, на думку апелянта, перебіг шестимісячного строку звернення до адміністративного суду з даним позовом розпочався саме з 02.03.2017 року і такий строк він не пропустив.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто відповідно до змісту наведеної норми визначальною умовою початку перебігу строку звернення до суду є день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

А відповідно до ст. 100 цього Кодексу адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Як встановив суд, ОСОБА_1 має статус ветерана війни - учасника бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством для осіб даної категорії, що підтверджується відповідним посвідченням.

У 2016 році Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області здійснило виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій до 05 травня в розмірі 920,00 грн. 24.05.2016 року, чого позивач не заперечує, а також не заперечує того, що саме тоді він дізнався про факт виплати даної допомоги та виплачену суму.

Враховуючи наведені вище обставини та положення Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду та не навів поважних причин такого пропуску.

Твердження позивача про те, що перебіг строку звернення до адміністративного суду з даним позовом розпочався з дня отримання ним відповіді Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області від 27.02.2017 року № 526/01-26 на його лист від 22.02.2017 року про її виплату в розмірі, встановленому ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме з 02.03.2017 року, колегія суддів вважає необґрунтованим і не бере до уваги з наступних підстав.

Колегія суддів зазначає, що перебіг строку звернення до адміністративного суду розпочинається саме з дня, коли особа повинна була дізнатися про відповідні обставини за умови належного користування своїми правами. При цьому, як зазначено вище, про виплату щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій до 05 травня в розмірі 920,00 грн. ОСОБА_1 дізнався після перерахування йому даної допомоги 24.05.2016 року.

Крім того, колегія суддів враховує, що у рішеннях від 27.02.1980 року у справі «Девеер проти Бельгії» та від 22.10.1996 року у справі «Стаббігс та інші проти Великобританії» Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав.

А відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Враховуючи наведені вище обставини та положення норм законодавства, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, а тому позовну заяву обґрунтовано залишено без розгляду.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 квітня 2017 року про залишення без розгляду позовної заяви у справі № 161/3560/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Н. В. Ільчишин
Т. І. Шинкар