Справа № 825/421/17
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/421/17 Головуючий у 1-й інстанції: Скалозуб Ю.О.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА
Іменем України
10 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участі секретаря: Козлової І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 41 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.04.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини - польової пошти НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини - польової пошти НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу командира в/ч - польова пошта НОМЕР_1 від 15.12.2016 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани; зобов`язання в/ч польова пошта НОМЕР_1 нарахувати всі належні позивачу премії, надбавки та винагороди, яких він був позбавлений за грудень 2016 року; зобов`язання в/ч польова пошта НОМЕР_1 внести відповідні зміни у наказ № 7 від 05.01.2017, що стосується позивача.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.04.2017 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірний наказ № 1541 від 15.12.2016 винесений на підставі, у межах та у спосіб визначений чинним законодавством України, а тому позбавлення майора ОСОБА_1 премії за грудень 2016 року також є правомірними діями з боку відповідача, вчиненими на підставі п. 31.5 Наказу Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , військовослужбовець Збройних Сил України, проходить військову службу за контрактом у в/ч польова пошта НОМЕР_1 на посаді начальника служби ракетно-артилерійського озброєння.

На підставі рапорта від 25.11.2016, поданного самим позивачем, наказом командира в/ч польова пошта НОМЕР_1 № 287 від 25.11.2016 призначено проведення службового розслідування щодо з`ясування обставин несвоєчасної передачі озброєння на бази та арсенали.

Термін проведення службового розслідування було продовжено на 10 діб наказом командира в/ч польова пошта НОМЕР_1 за № 293 від 01.12.2016.

В ході проведення службового розслідування були відібрані пояснення у прапорщика ОСОБА_2 , капітана ОСОБА_3 , капітана ОСОБА_4 та інших.

В матеріалах службового розслідування міститься довідка про відмову надання пояснення майора ОСОБА_1 , підписана начальником протиповітряної оборони, старшим помічником начальника відділення персоналу, начальником електротехнічної служби.

В той же час, позивач наголосив, що не відмовлявся надати пояснення, а навпаки вчасно їх надав майору ОСОБА_5 , однак останній пояснення не прийняв. ОСОБА_1 вважає, що командир військової частини позбавив його можливості надати свої пояснення та спростувати наявність в його діях порушень посадових обов`язків, що прямо суперечить ст. 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

За результатами розслідування складено акт проведення службового розслідування, з якого слідує, що начальник служби РАО майор Конопліч К.В. порушив положення статтей 16, 82-84, 93 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, своєчасно не забезпечив здавання в ремонт озброєння, бойової та іншої техніки. Крім того, відповідно раніше виданих наказів командира частини своєчасно не відпрацював необхідні документи та не погодив їх в ЦРАО військова частина НОМЕР_2 , а переклав з себе відповідальність по відпрацюванню документів та їх погодження на командирів підрозділів.

Висновки Акту проведення службового розслідування базуються виключно на поясненнях прапорщика ОСОБА_2 , старших лейтенантів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , капітанів ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , майора ОСОБА_9 .

До акту додано довідку від 01.12.2016 про відмову від надання пояснень майором ОСОБА_1 , однак відсутні будь-які докази що в період з 1 по 15 грудня 2016 року (до моменту склдання акту) позивачу пропонувалося надати пояснення чи в нього витребовувалися пояснення по конкретних питаннях служби.

На підставі акта службового розслідування відповідачем було винесено наказ від 15.12.2016 № 1541 згідно п. 1 якого, начальнику служби РАО майору ОСОБА_1 за самоусунення від виконання службових обов`язків оголошено «Сувору догану».

Наказом командира № 7 від 05.01.2017 майору ОСОБА_1 було встановлено зменшений розмір премії з урахуванням дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.

Так, капітан ОСОБА_3 надав пояснення, що позивач не надав йому зразки документів для переведення 1В14 в 5 категорію, але апелянт зазначає, що навпаки передав йому зразок акту технічного стану для переведення у вищу категорію та відомість некомплектну військового майна та пояснив як правильно її заповнювати. Періодично ОСОБА_3 приносив ці документи позивачу на перевірку, під час якої виправлялись помилки.

Згідно пояснень капітана ОСОБА_4 відповідно до наказу № 205 від 24.03.2015 на начальника служби РАО покладено відпрацювання актів технічного стану списання виробів 2х одиниць БМ-21 встановленим порядком, однак апелянт зазначає, що наказ Міністра оборони України № 690 від 24.12.2010 «Про затвердження Тимчасового керівництва з обліку військового майна Збройних Сил України» такого поняття, як акт технічного стану списання взагалі не містить.

Прапорщик ОСОБА_2 в своїх поясненнях зазначав, що позивач не надавав йому допомоги та необхідні документи, які довгий час знаходились у позивача, проте будь-які докази цього відсутні.

Так, Законом України № 548-XIV від 24.03.1999 «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (стаття 16).

Статті 82-84 вищезазначеного Закону України регулюють загальні обов`язки всіх начальників служб військової частини. Так, начальник служби полку в мирний і воєнний час відповідає за відповідний вид забезпечення полку цією службою; за підготовку підрозділів полку відповідно до своєї спеціальності; за забезпечення полку озброєнням, бойовою та іншою технікою і матеріальними засобами зі своєї служби, їх правильне використання та утримання в порядку і справності; за бойову та мобілізаційну готовність, бойову підготовку, виховання, військову дисципліну і морально-психологічний стан особового складу, підпорядкованих підрозділів і служби; за додержання правил охорони довкілля підпорядкованими підрозділами на об`єктах служби, їх пожежну безпеку і санітарний стан; за стан навчально-матеріальної бази відповідно до своєї спеціальності.

Крім того, начальник служби полку зобов`язаний стежити за справністю озброєння, бойової та іншої техніки і матеріальних засобів зі своєї служби в підрозділах полку і на підпорядкованому складі, організовувати їх правильну експлуатацію (використання) та забезпечувати при цьому виконання вимог безпеки; організовувати ремонт озброєння, бойової та іншої техніки (майна) зі своєї служби в полку, контролювати якість і терміни його проведення, своєчасно забезпечувати здавання в ремонт озброєння, бойової та іншої техніки (майна), які не можуть бути відремонтовані своїми силами та виконувати інші обов`язки, передбачені Законом.

Відповідно до статті 93 Закону України № 548-XIV від 24.03.1999 «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» начальник служби ракетно-артилерійського озброєння полку підпорядковується заступникові командира полку з озброєння і є прямим начальником особового складу служби ракетно-артилерійського озброєння полку.

На доповнення вимог, викладених у статтях 82-84 вищезазначеного Закону України, начальник служби ракетно-артилерійського озброєння полку відповідає за збереження озброєння, боєприпасів і військово-технічного майна на складах полку і зобов`язаний організовувати регламентні роботи та роботи з ремонту ракетно-артилерійського озброєння, огляд боєприпасів полку і забезпечувати їх виконання спеціальним інструментом та обладнанням; доповідати щомісяця заступникові командира полку з озброєння про виконання планів ремонту і технічного обслуговування ракетно-артилерійського озброєння полку і про ліміт витрати боєприпасів.

Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку) визначено Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра Оборони України № 82 від 15.03.2004 (далі - Інструкція).

Згідно п.п. п.п.1.2, 1.3 Інструкції службове розслідування проводиться у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду; невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення; порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб.

Міністр оборони України та начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України та їх заступники можуть призначати службові розслідування безпосередньо або доручати їх проведення підпорядкованим посадовим особам.

Положеннями підпунктів 1.5, 1.6 Інструкції передбачено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, термін проведення та посадові особи, яким доручено його провадження.

Службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником) чи доручено іншій посадовій особі.

У разі потреби залучення фахівців до проведення службового розслідування командиром (начальником) призначається комісія у складі групи фахівців на чолі з головою комісії, про що оголошується в наказі.

Службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено посадовою особою, якою він призначений, або старшим начальником, але не більше як на один місяць.

У термін службового розслідування не включається час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці або на лікуванні.

Відповідно п. 2.2 Інструкції посадові особи Збройних Сил України зобов`язані надавати правдиві письмові пояснення по суті предмета розслідування та поставлених їм питань, пред`являти відповідні документи чи матеріали.

Особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право давати усні та письмові пояснення, робити заяви, подавати документи і порушувати клопотання про витребування та залучення нових документів, опитування відповідних осіб, проведення додаткових ревізій.

Приписами п.п.4.1, 4.3, 5.1, 5.2 Інструкції визначено, що за результатами службового розслідування складається акт, у якому, крім положень, що визначені пунктом 3 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування; підстави службового розслідування; час, місце, суть порушення, який нормативний акт порушено (його назва, дата прийняття); обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення; пропозиція щодо притягнення винних осіб до відповідальності; інші заходи, які пропонується здійснити.

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд посадовій особі, яка призначила розслідування. До акта додаються всі матеріали розслідування.

Посадова особа, яка призначала службове розслідування, проводить бесіду з військовослужбовцем, стосовно якого воно проводилось.

Міністр оборони України та начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України проводять бесіду з військовослужбовцем особисто або письмово доручають її проведення своїм заступникам.

За результатами бесіди оформляється аркуш бесіди із зазначенням дати її проведення, а також заперечень, прохань (побажань) особи, стосовно якої проведено службове розслідування. Аркуш бесіди підписується особою, яка проводила бесіду, військовослужбовцем, з яким вона проводилась, присутніми посадовими особами та його безпосереднім начальником.

Посадова особа, яка призначала службове розслідування, розглядає у 10-денний термін акт та всі інші матеріали службового розслідування і приймає відповідне рішення.

Про прийняте рішення повідомляється військовослужбовцю, стосовно якого проводиться службове розслідування, а у випадках, передбачених пунктом 4.4. цієї Інструкції, також начальнику органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що висновки службового розслідування щодо неналежного виконання службових обов`язків позивачем (своєчасно не забезпечив здавання в ремонт озброєння, бойової та іншої техніки, своєчасно не відпрацював необхідні документи та не погодив їх в ЦРАО військова частина НОМЕР_2 , а переклав з себе відповідальність по відпрацюванню документів та їх погодження на командирів підрозділів) не знайшли документального підтвердження матеріалами справи.

Таким чином, відповідачем не доведено в діях позивача порушення вимог чинного законодавства, як то неналежного виконання службових обов`язків позивачем, а отже, застосування до позивача дисциплінарного стягнення, а саме сувору догану є безпідставним.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 (надалі - Закон № 3723-XII) основними обов`язками державних службовців є, у тому числі, додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; сумлінне виконання своїх службових обов`язків, ініціатива і творчість в роботі. Державний службовець повинен діяти в межах своїх повноважень.

Згідно зі ст.14 цього Закону дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов`язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Водночас жодних доказів, які б свідчили про невиконання позивачем своїх службових обов`язків відповідачем суду не надано.

Аналізуючи законодавство щодо порядку притягнення службовців до відповідальності за дисциплінарні проступки, дисциплінарне провадження передбачає порушення дисциплінарної справи, розслідування обставин проступку, розгляд справи посадовою особою, прийняття рішення за наслідками розгляду.

Зокрема, висновок службового розслідування повинен містити привід для призначення службового розслідування, суть встановленого порушення та його наслідки, чим підтверджується чи виключається вина працівника, обставини, що пом`якшують і посилюють його відповідальність, причини та умови, що сприяли порушенню, прийняті або запропоновані заходи по їх усуненню, пропозиції про застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення або міри громадського впливу, направлення матеріалів в слідчі органи або про припинення службового розслідування.

З Акту службового розслідування щодо позивача вбачається, що в ході проведення службового розслідування та при виданні оскаржуваного наказу, відповідачем не проведено об`єктивного, повного та всебічного дослідження обставин; не встановлено та не обґрунтовано, в чому полягає провина позивача, тяжкість вчиненого проступку; не доведено вину в скоєнні проступків, що, в свою чергу, спричинило застосування дисциплінарного стягнення, у вигляді суворої догани, що за даних обставин є неправомірним та не ґрунтується на нормі закону.

Таким чином, системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи, що докази, наведені відповідачем у запереченнях на позов та на апеляційну скаргу, не спростовують доводи позивача, колегія суддів доходить висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо позовних вимог про зобов`язання в/ч польова пошта НОМЕР_1 нарахувати всі належні позивачу премії, надбавки та винагороди, яких він був позбавлений за грудень 2016 року; зобов`язання в/ч польова пошта НОМЕР_1 внести відповідні зміни у наказ № 7 від 05.01.2017, що стосується позивача, то вони задоволенню не підлягають, оскільки сам наказ № 7 від 05.01.2017 позивачем не оскаржується

Крім того, зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді та ч. 3 ст. 2 КАС України, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень адміністративний суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, передбаченими ст. 2 КАС України.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.04.2017 скасувати та ухвалити нову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини - польової пошти НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати наказ командира в/ч - польова пошта В1688 від 15.12.2016 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді сувора догана;.

В решті позовні вимоги залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено: 14.07.2017.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

оловуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Безименна Н.В.

Аліменко В.О.