Справа № 826/17405/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 липня 2017 року № 826/17405/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві
третя особаГоловне управління Державної казначейської служби України у м. Києві
про про зобов'язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві,у якій просить визнати протиправною відмову Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві звернутися до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві з вимогою повернути безпідставно сплачені кошти (збір на обов'язкове пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна) у розмірі 6024, 90 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» особи, які придбали житло вперше, звільняються від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому відмова відповідача у поверненні помилково сплачених коштів є протиправною.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просила суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві.

Ухвалою суду від 06.04.2017 року замінено відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва на Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до наданих письмових заперечень, просив суд відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що органи Пенсійного фонду України не володіють інформацією стосовно прав власності на нерухоме майно. Також на даний час не існує компетентного органу який би підтверджував би придбання квартири вперше.

Ухвалою від 25.11.2016 року залучено у якості третьої особи Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, хоча повідомлялась належним чином про час, дату і місце проведення судового засідання. Клопотань про розгляд справи за відсутності її уповноваженого представника до суду не надходило.

Враховуючи неявку представника відповідача, суд, керуючись ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає слідуюче.

06.07.2016 року між публічним акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Олерон Стандарт» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу, згідно із яким публічне акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Олерон Стандарт» зобов'язується передати квартиру № 44, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Зарічна, будинок 1-В у приватну власність ОСОБА_1.

Договір було посвідчено нотаріусом Литвин А.С. та зареєстровано в реєстрі за № 2741 від 06.07.2016 року. Відповідно до положеннь п.п 2.1 договору продаж зазначеної квартири вчиняється за ціною 602 490, 00 (шістсот дві тисячі чотириста дев'яносто гривень 00 копійок).

Під час укладення договору купівлі-продажу квартири позивачем сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 6 024, 90 (шість тисяч двадцять чотири гривні грн. 90 коп) (1 % вартості квартири), що підтверджується квитанцією Київського відділення № 38 АТ «ТАСКОМБАНК» (№ НОМЕР_1 від 05.07.2016 року).

Сплачена позивачем сума перерахована до Державного бюджету України через УДКСУ у Печерському районі м. Києва, за яким кваліфіковано «сплата збору з операцій купівлі-продажу нерухомості».

Як пояснила під час судового розгляду справи позивач, вищезазначене нерухоме майно (житло) вона придбала вперше.

Судом встановлено, що позивач, вважаючи що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачений ним помилково, 15.08.2016 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва із заявою про повернення помилково сплачених коштів у розмірі 6024, 90 грн.

Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яке є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва, своїм листом від 02.09.2016 року № 20756/11 відмовило позивачу у поверненні коштів, у зв'язку з відсутністю офіційного джерела інформації, яке б підтверджувало, що житло придбавається особою вперше.

Вважаючи дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у поверненні коштів протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає слідуюче.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 частини першої статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» об'єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Згідно з пунктом 151 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (далі - Порядок), збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 153 Порядку передбачено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Вказаними нормами права визначено, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено два винятки, а саме громадяни, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла та громадяни, які придбавають житло вперше.

Як стверджує позивач, ним придбано майно вперше, до укладення договору купівлі-продажу від 06.07.2016 року інша нерухомість ним не придбавалася.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, квитанції Київського відділення № 38 АТ «ТАСКОМБАНК» № НОМЕР_1 від 05.07.2016 року та не заперечується сторонами, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна сплачено позивачем на рахунок Державного бюджету України через банк отримувача - Головне управління Державного казначейської служби України у м. Києві.

Позивач на підтвердження обставин придбання житла вперше, надав суду Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомо мого майна щодо об'єкта нерухомо мого майна від 06.07.2016 року, згідно з якою позивачці на праві приватної власності належить об'єкт житлової нерухомості, а саме - квартира № 44 за адресою вул. Зарічна, будинок 1-В, м. Київ.

Відповідно до частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначено Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 №787 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за №1650/24182 (далі - Порядок №787).

Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, зокрема, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Відповідно до пункту 10 розділу 1 Порядку № 787, подання подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 Порядку № 787.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою.

Вказане свідчить, що підставою, яка обумовлює повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів є подання наступних документів:

-заяви платника;

-подання органу, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету;

-платіжних доручень, що підтверджують зарахування коштів до відповідного бюджету.

Отже, аналізуючи викладені положення чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то в даному випадку саме на Центральне об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві покладено обов'язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

З огляду на викладене, суд вважає, протиправною відмову Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 02.09.2016 року № 20756/11 в повернені позивачу збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 6 024, 90 грн.

Відповідно до ч. 1ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України). Судом зазначається, що відповідачем не надано доказів, які спростовують обставини придбання позивачем житла не вперше.

Крім того, суд зазначає, що зважаючи на відсутність в органів Пенсійного фонду України, в силу незалежних від них обставин, можливості зробити самостійний і беззаперечний висновок про придбання позивачем житла вперше, а також на те, що такі обставини встановлені у визначеному законом порядку саме в ході розгляду даної адміністративної справи, прийняття судом рішення про зобов'язання сформувати та подати до відповідного органу Державної казначейської служби відповідне подання є єдиним за свою суттю способом відновлення прав позивача, ефективним механізмом захисту таких прав, який відповідатиме принципу верховенства права.

Виходячи із встановлених обставин по справі, а також доказів у справі, а саме інформацій довідки відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про відсутність іншого нерухомого майно та виходячи з вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що позивач звільнений від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, як такий, що придбаває житло вперше, а тому позивач має право на повернення помилково сплаченого ним збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, під час укладання договору купівлі-продажу квартири.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 )

3. Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у м. Києві подання для повернення сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 6024 (шість тисяч двадцять чотири) грн 90 коп. на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ).

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києва () сплачений судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп. за подання адміністративного позову.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур