Справа № 335/7198/17
Суддя: Геєць Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/7198/17 2-а/335/327/2017
05 липня 2017 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання провести перерахунок пенсії, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, в обґрунтування якого вказав, що він отримує пенсію згідно з вимогами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ). При призначенні йому пенсії відповідачем не було враховано суми індексації грошового забезпечення, надбавки за особливі умови служби, грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги, вихідної допомоги при звільненні, які були нараховані позивачу за 24 місяці, з січня 2011 року по грудень 2012 року, перед звільненням, та з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 22.05.2017 року він звернувся до відповідача із заявою про здійснення відповідного перерахунку пенсії з урахуванням зазначених виплат, однак листом відповідача від 02.06.2017 року його було повідомлено, що виплата пенсії проводиться згідно з діючим законодавством. У зв`язку з тим, що як вважає позивач, його права порушено, в позові просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням включення до складу грошового забезпечення з якого призначається пенсія, суми індексації грошового забезпечення, надбавка за особливі умови служби, грошова допомога для оздоровлення та матеріальна допомога, вихідна допомога при звільненні, які були йому нараховані за 24 місяці перед звільненням та з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, наслідком якого є відповідна виплата пенсії, з 01.01.2017 року. Також, у позові просить сягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн.
Ухвалою судді від 19.06.2017 року відкрито скорочене провадження у справі.
29.06.2017 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, в яких відповідач із посиланням на норми чинного законодавства вказав, що пенсія позивачу призначена та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства, з огляду на що підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні. Також, на думку відповідача, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, оскільки розрахункова його книжка містить відомості про види грошового забезпечення, які були виплачені на день звільнення 31.12.2012 року, а отже його було ознайомлено з усіма видами виплат, що були здійсненні йому у зв`язку зі звільненням. Що стосується стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн., то відповідач вважає, що позивачем взагалі не доведено витрати на правову допомогу та її надання позивачу. Посилаючись на викладене, відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугою років, обчислену за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у розмірі 71 % грошового забезпечення.
Як вбачається з розрахунку автоматизованої системи ПФУ, пенсія за віком обчислена ОСОБА_1 з 01.01.2013 року, виходячи з таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 40%, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, в т.ч. робота з таємними виробами, носіями, документами 10%, надбавка за особливо важливі завдання 50%, премія 125%.
Позивач, вважаючи, що ГУПФУ невірно обчислено розмір пенсії, а саме без урахування суми індексації грошового забезпечення, надбавка за особливі умови служби, грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомога, вихідної допомога при звільненні, які були нараховані за 24 місяці перед звільненням, а саме з січня 2011 року по грудень 2012 року, 22.05.2017 року звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії шляхом включення до складу грошового забезпечення з якого призначається пенсія суми індексації грошового забезпечення, надбавки за особливі умови служби, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги, вихідної допомоги при звільненні, які були нараховані за 24 місяці перед звільненням, а саме з січня 2011 року по грудень 2012 року, та з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
На вказану заяву ГУПФУ надало відповідь від 02.06.2017 року за № 415/ч-9, відповідно до якої позивачеві було роз`яснено, що відсутні законні підстави для врахування вищевказаних видів грошового забезпечення при визначенні розміру пенсії.
Відповідно до частини третьої статті 43 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (зі змінами та доповненнями) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20 грудня 1991 р. (далі Закон № 2011-ХІІ).
Частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Також, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Наведеними вище нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови КМУ № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»)
Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що вищезазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.
Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Зазначені висновки суду узгоджуються із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 10 березня 2015 року № 21-70а15, який є обов`язковим для суду в силу вимог частини першої статті 244-2 КАС України.
За вимогами статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Вказані положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» мають пряму дію, тобто безпосередньо регулюють пенсійні відносини, не встановлюючи при цьому жодних інших умов настання перерахунку пенсії (обмеження їх розміру в межах встановлених видатків на утримання військовослужбовців, надання повноважень іншим суб`єктам правового регулювання з цих питань тощо).
Що стосується вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 94 КАС України - якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Пунктом 1 ч. 3 ст. 87 КАС України - до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на правову допомогу.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 90 КАС України - витрати, пов`язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.
Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № 4191-VI від 20 грудня 2011 року передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Із наведеного випливає, що компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.
Позивач просить відшкодувати витрати на правову допомогу, які складаються з: складання адміністративного позову, однак вказані витрати не підлягають стягненню, оскільки вони не є участю особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову.
Відповідно до ч. 1ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви на підставі п. п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", в матеріалах справи відсутні документально підтверджені судові витрати, то відповідно ст. 94 КАС України судовий збір не підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 183-2, 185, 186, 244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання провести перерахунок пенсії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 , перерахунок пенсії з урахуванням включення до складу грошового забезпечення з якого призначається пенсія, суми індексації грошового забезпечення, надбавка за особливі умови служби, грошова допомога для оздоровлення та матеріальна допомога, вихідна допомога при звільненні, які були йому нараховані за 24 місяці перед звільненням та з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, наслідком якого є відповідна виплата пенсії, з 01.06.2017 року.
В задоволені решти позовних вимог відмовити.
Постанова може бути оскаржена в Дніпропетровський Апеляційний адміністративний суд на протязі десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження адміністративному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Ю.В.Геєць