Справа № 2-а-2722/11/1510
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2012-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2012 р.Справа № 2-а-2722/11/1510

Категорія: 10.3.1Головуючий в 1 інстанції: Жигулін С.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Димерлія О.О. та Єщенка О.В..

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїл Одеської області на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 червня 2011 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїл Одеської області про зобовязання нарахувати та виплатити щомісячну соціальну допомогу як дитині війни, -

В С Т А Н О В И В:

09 березня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїл Одеської області про зобовязання нарахувати на її користь недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу, як дитині війни.

В обґрунтування позову зазначалося, що позивач являється пенсіонером та має статус дитини війни. Відповідно до діючого законодавства дітям війни пенсія підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком. Зазначена надбавка не нараховувалась та не виплачувалась позивачу, чим Управління Пенсійного Фонду України в м. Ізмаїл Одеської області порушило його конституційні права.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 червня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїл Одеської області на користь ОСОБА_1 1191 грн. 60 коп. (одна тисяча сто девяносто одна грн. 60 коп.)

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Управління Пенсійного Фонду України в м. Ізмаїл Одеської області в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушено матеріальний закон. У звязку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і прийняття нової постанови із відмовою у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити її частково.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Ізмаїл Одеської області та має статус дитини війни згідно з посвідченням.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наявності у позивача права на щомісячне підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус дитини війни, на їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріплені в Законі України «Про соціальний захист дітей війни».

На підставі ст. 6 названого Закону (в редакції до 28 грудня 2007 року) дітям війни пенсія або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальним для вирішення даного спору. Крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 46 Конституції України, а також ч. 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до якої державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

В 2009, 2010 роках в статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»будь-які зміни законами України про Державний бюджет України на відповідний рік чи будь-якими іншими нормативними актами не вносились. Таким чином у 2009, 2010 роках на підставі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції до 28 грудня 2007 року) дітям війни пенсія або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Як зазначено вище, згідно наведеним нормам Закону, позивач має право на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, до яких відносяться і пенсії, визначаються Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Відповідно до ст. 17 зазначеного Закону мінімальний розмір пенсії за віком, як основна державна соціальна гарантія, встановлюється законами.

Встановлення розміру мінімальної пенсії за віком Кабінетом Міністрів України суперечить наведеним нормам закону.

На підставі ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Із врахуванням наведеної конституційної норми, розмір мінімальної пенсії за віком, з якого має обраховуватися підвищення до пенсії позивачу, не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналогічне положення щодо визначення розміру мінімальної пенсії за віком міститься в ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Будь-якими іншими діючими нормативно-правовими актами розмір мінімальної пенсії за віком не визначається.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку щодо не взяття до уваги положень ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячного підвищення пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру підвищення до пенсії позивачу підлягають застосуванню ч. 3 ст. 46 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(в редакції до 28 грудня 2007 року), ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»і ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а не постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Разом з цим, позивач звернувся за захистом порушеного відповідачем права на отримання допомоги лише 09 березня 2011 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Про порушення свого права у 2009 2010 роках позивач повинен був дізнатись відповідно у 2009 2010 роках.

Оскільки позивач в позовній заяві просить задовольнити вимоги починаючи з 04.09.2010 року (дата підписання позовної заяви 04.03.2011 року), позов слід було задовольнити в повному обсязі, а саме Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїл Одеської області здійснити перерахунок та виплатити підвищення до пенсії за останні шість місяців з дати подання позовної заяви.

Окрім того суд першої інстанції визначив конкретну суму, що має бути сплачена відповідачем.

Відповідно до положень статей 21, 105 та 162 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобовязання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю.

Тому суд першої інстанції встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, повинен був визнати такі дії незаконними та зобовязати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про нарахування та виплату конкретних сум.

На підставі наведених вище положень процесуального закону, із врахуванням викладеного вище висновку щодо безпідставного поновлення судом першої інстанції позивачу строку для звернення з позовом до суду, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про скасування постанови суду першої інстанції і прийняття нової.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїл Одеської області задовольнити частково.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 червня 2011 року скасувати.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїл Одеської області здійснити перерахунок та виплатити підвищення до пенсії ОСОБА_1 передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(в редакції до 28 грудня 2007 року), за період з 09 вересня 2010 року по 09 березня 2011 року.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя Зуєва Л.Є.

суддя Димерлій О.О.

суддя Єщенко О.В.