Справа № 523/1218/17
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 523/1218/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Середа І.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 01 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправним та скасування рішення № 163 від 02.12.2016 р. про відмову в призначенні пенсії за віком за Списком № 2, про зобовязання зарахувати до пільгового стажу певний час роботи, про зобовязання призначити пенсію,-

ВСТАНОВИВ:

Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі подало апеляційну скаргу на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 01 березня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Постановою від 01 березня 2017 року, ухваленою в порядку скороченого провадження, Суворовський районний суд м. Одеси задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1:

- визнав протиправним та скасував рішення Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 02.12.2016 року № 163 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком за Списком № 2;

- зобов'язав Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоди роботи електрозварником на Одеському заводі «Продмаш» з 01.07.1983 р. по 01.03.1994 р. та електрозварником у ВАТ «Північтранс» з 01.05.2003 р. по 19.09.2005 р.;

- зобов'язав Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи за Списком №2 періоди роботи електрогазозварником у ВАТ «Північтранс» з 07.11.2005р. по 05.05.2006 р., з 01.11.2006 р. по 21.07.2011 р., з 22.07.2011 р. по 31.07.2013 р. та з 01.12.2015 р. по 15.11.2016 р.

- зобов'язав Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 05 жовтня 2016 року.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, оскільки не прийняв до уваги приписи щодо обовязкового проведення атестації робочих місць. В іншому апеляційна скарга ідентична письмовим запереченням на адміністративний позов (а.с. 33-36)

ОСОБА_1 надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, з посиланням на дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову з без змін.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив протиправність рішення відповідача про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, та наявність правових підстав для відновлення порушених прав позивача шляхом зобовязання відповідача зарахувати до певний час роботи до стажу, який надає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, та шляхом зобовязання призначити пенсію з дня виникнення права на таку пенсію.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до матеріалів справи загальний стаж роботи позивача складає 34 років 9 місяців19 днів (а.с. 15-16, 17).

Відповідно до записів в трудовій книжці позивача в період з 01.07.1983 р. по 01.03.1994 р. (10 років 8 місяців 1 день) позивач працював електрозварником на Одеському заводі «Продмаш». Зазначена професія, як правильно встановив, суд першої інстанції, передбачена Списком № 2, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10 «Про затвердження Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення» (Розділ ХХХПІ. Загальні професії. Код 906).

Також відповідно до записів трудової книжки позивача, в період з 01.05.2003 р. по 31.10.2005 р. позивач працював електрозварником та електрогазозварником у ВАТ «Північтранс». Робота в цей час на за цією професією (електрозварника) передбачена Списком № 2, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсії за віком на пільгових умовах» (Розділ XXXIII. Загальні професії. Підрозділ 33). Відповідно до запису № 13 в трудовій книжці та копії ВАТ «Північтранс» від 18.09.2000 року № 145 «Про результати атестації робочих місць» робоче місце на якому працював позивач, відповідало критеріям Списку №2. (а.с. 15- зворот, 23). Також право на пільгову пенсію з урахуванням вказаного періоду також підтверджено довідками ВАТ «Північтранс» від 15.11.2016 року № 951 (а.с. 18).

Також, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що не спростовано доводами апеляційної скарги, та підтверджено матеріалами справи, про те, що період роботи позивача електрогазозварником у ВАТ «Північтранс» з 07.11.2005 по 05.05.2006, з 01.11.2006 по 21.07.2011, з 22.07.2011 по 31.07.2013 та з 01.12.2015 по 15.11.2016 роки, віднесений до роботи за професією, яка надає особі право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 18-22).

Відповідно до матеріалів справи, за результатами розгляду заяви позивача апелянт прийняв рішення № 163 від 02.12.2016 року (а.с. 14), яким відмовило в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Відмова апелянта вмотивована відсутністю необхідного пільгового стажу 12 років 06 місяців, оскільки до цього стажу не зарахований період роботи позивача:

- з 01.05.2003 р. по 31.05.2004 р., внаслідок відсутності відомостей про атестацію робочого місця електрозварника;

- з 07.11.2005 р. по 05.05.2006 р., з 01.11.2006 р. по 21.07.2011р., з 22.07.2011р. по 31.07.2013р., з 01.12.2015р. по 15.11.2016р., внаслідок не проведення атестації робочого місця.

Перевіряючи підстави, за яких було прийнято оскаржене рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив, що :

- робота на посаді електрозварника з 01.07.1983 по 01.03.1994 роки на Одеському заводі «Продмаш» становить -10 років 8 місяців 01 день;

- робота на посаді електрозварника з 01.05.2003 року по 31.05.2004 року та з 07.11.2005 року по 05.05.2006 року у ВАТ «Північтранс» становить 01 рік 06 місяців (а.с. 18), при цьому матеріалами справи підтверджено проведення атестації робочого місця за результатами якого посада електрозварника віднесена до посади, робота на якій надає особі право на отримання пільгової пенсії (запис в трудовій книжці № 13, що не спростовано доводами апеляційної карги;

- робота на посаді електрогазозварника в період з 01.06.2004 року по 31.10.2005 року ВАТ «Північтранс» становить 01 рік 05 місяців 01 день (а.с. 19);

- робота на посаді газоелектрозварника з 01.11.2006 року по 21.07.2011 року у ВАТ «Північтранс» (ПАТ«Північтранс), становить 04 роки 08 місяців 19 днів (а.с. 20);

- робота на посаді електрогазозварника з 22.07.2011 року по 31.07. 2013 року у ПАТ «Північтранс», становить 02 роки 10 днів (а.с. 21);

- робота на посаді електрогазозварника в період з 01.12.2015 року по 15.11.2016 року в ПАТ «Північтранс» становить 11 місяців 16 днів;

Реорганізація з ВАТ у ПАТ відображена у трудовій книжці запис № 19.

Робота електрогазозварника та електрозварника за результатами атестації проведеної у 2000 році віднесена до професій, зайнятість в якій надає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо не проведення після 2000 року чергової атестації робочих місць у встановлений строк. При цьому апеляційний суд враховує правову позицію ВСУ викладену у постанові цього суду від 16.06.2014 року (ЄДРСР № 41019625), відповідно до якої якщо чергова атестація робочих місць була проведена з порушенням строків, передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Також апеляційний суд зазначає, що Україна є правовою державою і в подібних випадках виступає гарантом у захисті соціальних прав громадянина. За змістом ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 23 Конституції України кожна особа пенсійного віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року №41.

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п.4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

В п. 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Таким чином, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Обов'язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено на керівників підприємств, а тому у випадку її не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є неправомірним.

Також апеляційний суд зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеної до Списку № 2, та по якій має бути проведена атестація робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обовязками) за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що своєчасність та проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Враховуючи фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції та не спростовані доводами апеляційної скарги, те, що позивач досяг встановленого законом віку, має необхідний загальний стаж роботи та стаж роботи на посадах, які дають право пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, який є більшим ніж встановлено законом, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправним оскарженого рішення відповідача про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, та про наявність правових підстав для відновлення порушених прав позивача шляхом зобовязання відповідача зарахувати до певний час роботи до стажу, який надає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, та шляхом зобовязання призначити пенсію з дня виникнення права на таку пенсію.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

Керуючись ст. 19, 23, 46, 55, 64 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 69-71, ч. 10 ст. 183-2, ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 244-2, ч. 6 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 01 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя С.Д. Домусчі

суддя О.О. Димерлій

суддя О.В. Єщенко