Справа № 452/640/17
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/6278/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мікули О.І.,

суддів Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просила визнати протиправними дії Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо ненарахування і невиплати їй надбавки до пенсії як члену сім'ї реабілітованого громадянина в розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до п.«г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 10 листопада 2016 року; зобов'язати Самбірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області здійснити нарахування і виплачувати їй щомісячно надбавку до пенсії, як члену сім'ї реабілітованого громадянина в розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до п.«г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням виплачених сум, починаючи з 10 листопада 2016 року.

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 травня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо ненарахування і невиплати щомісячно надбавки до пенсії як примусово переселеному члену сім'ї реабілітованого громадянина, в розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до п.«г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 10 листопада 2016 року. Зобов'язано Самбірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області здійснити нарахування та виплачувати ОСОБА_1, як примусово переселеному члену сім'ї реабілітованого громадянина, щомісячно підвищення до пенсії у розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до п.«г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням виплачених сум, починаючи з 10 листопада 2016 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що виплата позивачу підвищення до пенсії в розмірі 43,52 грн. здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654 "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян", оскільки мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Суд відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Самбірському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області з 30 травня 2002 року як пенсіонер ІІІ групи інвалідності загального захворювання, а з 04 листопада 2015 року переведена за її заявою на пенсію за віком.

Згідно з довідкою про реабілітацію від 10 жовтня 2016 року № 01КР-вих-360, виданої Комісією з питань поновлення прав реабілітованих та соціального захисту жертв політичних репресій Львівської обласної ради, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі довідки про реабілітацію №45/3-950 від 06 липня 2016 року, виданої ГУ МВС Росії по Красноярському краю, роз'ясненню РСВ ГУ МВСУ у Львівській області, рішення обласної комісії з питань поновлення прав реабілітованих та соціального захисту жертв політичних репресій №9 від 07 жовтня 2016 року, керуючись ч.4 п.7 Постанови Верховної Ради України від 24 грудня 1993 року №3812-ХІІ «Про тлумачення Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні»», Постановою Верховної Ради України від 19 листопада 1992 року №2805-ХІІ «Про порядок надання пільг реабілітованим особам, які були репресовані за межами республіки і проживають на території України», на підставі ст.3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» як член сім'ї репресованої з політичних мотивів родини, згодом реабілітованої, - визнана реабілітованою.

14 листопада 2016 року позивач звернулася у Самбірське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, в якій просила провести доплату до її пенсійних виплат як реабілітованій.

Листом від 03 лютого 2017 року №1503/03-27 Самбірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області повідомило позивача про те, що їй встановлено підвищення до пенсії як примусово переселеним членам реабілітованих у сумі 43,52 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що підвищення до пенсії, яке виплачується позивачу в обсягах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року №654, звужує розмір сум, що підлягають виплаті реабілітованим громадянам та суперечить Закону України «Про пенсійне забезпечення», який має вищу юридичну силу, тому дії відповідача щодо невиплати позивачу надбавки до пенсії як члену сімї репресованої особи і згодом реабілітованої із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», є протиправними, а належним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 є зобовязання відповідача проводити нарахування та виплату їй підвищення до пенсії відповідно до пункту "г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в розмірі 25% мінімальної пенсії з віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 10 листопада 2016 року.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Відповідно до п. "г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії підвищуються на 50 процентів, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з п. 6 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення". Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

П.п. 2 п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року №654 "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" встановлено, що з 01 вересня 2008 року громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,4 грн., а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - 43,52 грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

Ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначає розмір мінімальної пенсії за віком, що дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної пенсії за віком.

За чинним законодавством України, розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, ст.28 вказаного Закону передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз.1 ч.1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом.

Згідно із вимогами ч.1 ст.9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), тому поняття мінімальної пенсії за віком, наведене у ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» необхідно застосовувати для визначення розміру підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що необхідно виходити з пріоритетності застосування до спірних правовідносин положень Закону України "Про пенсійне забезпечення" як нормативно-правового акту вищої юридичної сили.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач є членом сімї репресованої особи і згодом реабілітованої, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про нарахування та виплату позивачу надбавки до пенсії як членом сімї репресованої особи з розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що підвищення до пенсії, яке виплачується позивачу в обсягах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року №654, звужує розмір сум, що підлягають виплаті реабілітованим громадянам та суперечить Закону України «Про пенсійне забезпечення», який має вищу юридичну силу, тому дії відповідача щодо невиплати позивачу надбавки до пенсії як члену сімї репресованої особи і згодом реабілітованої із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», є протиправними, а належним способом захисту порушеного права ОСОБА_2 є зобовязання відповідача проводити нарахування та виплату їй підвищення до пенсії відповідно до пункту "г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в розмірі 25% мінімальної пенсії з віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.160, 195, 197, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 травня 2017 року у справі № 452/640/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: А.Р. Курилець

ОСОБА_3