Справа № 172/132/17(2-а/172/9/17)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2017 року справа № 172/132/17(2-а/172/9/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Львів Департаменту патрульної поліції на постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 28.04.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Львів Департаменту патрульної поліції Верхолюк Тараса Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції у м. Львів Департаменту патрульної поліції Верхолюк Тараса Олеговича, в якому з урахуванням уточнень просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії АР №559026 від 02.01.2017 року.

Постановою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 28.04.2017 року адміністративний позов було задоволено. Визнано протиправними дії інспектора Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції Верхолюк Тараса Олеговича щодо винесення постанови серії АР № 559026 від 02.01.2017 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у виді штрафу в розмірі 255 грн. на ОСОБА_1, за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 559026 від 02.01.2017 року винесену інспектором Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції Верхолюк Тарасом Олеговичем, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити.

Управління патрульної поліції у м. Львів Департаменту патрульної поліції, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02.01.2017 року інспектором патрульної поліції Верхолюком Т.О. було прийнято постанову серії АР №559026 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом TOYOTA HIGHLANDER, номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 5.33 «Пішохідна зона» та здійснив в'їзд у пішохідну зону, чим порушив п.8.4 ПДР України.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови, Позивач оскаржив її до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова була прийнята з порушенням приписів чинного законодавства, що свідчить про необхідність її скасування.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приписами ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Аналіз вказаних правових норм вказує на те, що Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення ними визначених законом адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за порушення вимог дорожніх знаків.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для притягнення Позивача до відповідальності було виявлення працівниками Національної поліції України не виконаня вимоги дорожнього знаку 5.33 «Пішохідна зона» та здійснення в'їзду у пішохідну зону.

Однак, відповідачем не було надано до суду жодних доказів (аудіо- чи відео фіксації), які б підтверджували факт здійснення Позивачем адміністративного правопорушення, а саме порушення ним правил користування попереджувальними сигналами.

Також, Відповідачем не було надано до суду інших доказів, які б підтверджували факт скоєння Позивачем адміністративного правопорушення.

Тобто, виходячи з зазначених обставин справи, в даному випадку відсутня належна доказова база, яка б підтверджувала факт порушення Позивачем правил дорожнього руху та як наслідок обґрунтовувала належність притягнення його до адміністративної відповідальності шляхом прийняття оскаржуваної постанови.

Отже, виходячи з зазначеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обгрунтовуваності скасування оскаржуваної постанови.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку щодо необхідності закриття провадження про адміністративне правопорушення.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 284 КУпАП, орган (посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення виносить рішення, зокрема про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

За приписами ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

В свою чергу, положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто, до повноважень суду відноситься перевірка правомірності та обґрунтованості рішень, дій чи бездіяльності прийнятих чи допущених в межах провадження про адміністративне правопорушення, а питання щодо закриття провадження у адміністративній справі належить до компетенції органу, який відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення наділений таким правом, та яким в даному випадку є відповідач.

Також, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними висновки суду першої інстанції щодо необхідності визнання протиправними дій інспектора Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції Верхолюк Тараса Олеговича по прийняттю оскаржуваної постанови, оскільки за приписами КАС України поновлення порушених прав має здійснюватись за визначеним стороною, в межах закону, способом захисту, який має мати належний характер та яким в даному випадку є визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 28.04.2017 року підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Львів Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.

Постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 28.04.2017 року - скасувати в частині визнання протиправними дій інспектора Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції Верхолюк Тараса Олеговича щодо винесення постанови серії АР № 559026 від 02.01.2017 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП щодо ОСОБА_1.

В іншій частині постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 28.04.2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів, після направлення її копій сторонам, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко