Справа № 803/562/17
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року Справа № 803/562/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Шаблій Л.П.,

за участю представника позивача Понедільника І.А.,

представника відповідача Арендарчука О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс Оіл» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресурс ОІЛ» (далі - ТзОВ «Ресурс Оіл», товариство, позивач) звернулось з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області, контролюючий орган, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.02.2017 № та №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі акта перевірки від 16.01.2017 №67/40.1/39805519 контролюючим органом були прийняті податкові повідомлення-рішення від 09.02.2017 № та №, якими на підставі статті 126 Податкового кодексу України (далі - ПК України) за затримку сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 673060,80 грн. та 165314,00 грн. на 5 календарних днів позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% в сумі 67306,08 грн. та 16531,40 грн. відповідно. Оскаржувані податкові повідомлення-рішення позивач вважає протиправними, оскільки граничний термін сплати грошового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (далі - акцизний податок) за листопад 2016 року становить 30 грудня 2016 року, при цьому вказані грошові зобов'язання в повному розмірі товариство сплатило 30 грудня 2016 року, що стверджується відповідними платіжними дорученнями. Таким чином, ТзОВ «Ресурс Оіл» не допущено затримки сплати суми грошового зобов'язання, а тому притягнення до відповідальності у вигляді штрафу є безпідставним і протиправним. Крім того вважає, що вказаний акт камеральної перевірки оформлений Луцькою ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області за відсутності на те правових підстав.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із наведених у позовній заяві підстав, просив позов задовольнити повністю.

Відповідач у письмових запереченнях на адміністративний позов від 23.05.2017 №81/9-03-20-40-01-50 (а.с.46-47) та представник відповідача у судовому засіданні позовних вимог ТзОВ «Ресурс Оіл» не визнали, просили в його задоволенні відмовити з тих підстав, що сплачені товариством кошти в рахунок погашення грошового зобов'язання з акцизного податку за листопад 2016 року в розмірі 673060,80 грн. та 165314,00 грн. в державний бюджет надійшли 04 січня 2017 року, а отже, ТзОВ «Ресурс ОІЛ» було прострочено виконання такого грошового зобов'язання на 5 календарних днів. У зв'язку з порушенням позивачем правил сплати (перерахування) податків відповідно до вимог статті 126 ПК України платника правомірно притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 10% від суми сплаченого грошового зобов'язання із затримкою.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що ТзОВ «Ресурс Оіл» 25.05.2015 зареєстроване як суб'єкт господарювання, місцезнаходженням якого значиться: 43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Електроапаратна, будинок 3, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.44-45).

20.12.2016 ТзОВ «Ресурс Оіл» подало до Луцької ОДПІ у Волинській області електронну декларацію акцизного податку за листопад 2016 року, яку контролюючим органом було прийнято і зареєстровано (а.с.17-18). Згідно з вказаною декларацією сума акцизного податку за звітний період становить 702529,00 грн. На підставі платіжних доручень від 30.12.2016 №№ 18, 21, 851 товариство сплатило акцизний податок всього в сумі 702529,00 грн. (а.с.25, 27-28). Водночас до Луцької ОДПІ (Луцький район) у Волинській області позивач 20.12.2016 року подав електронну декларацію акцизного податку за листопад 2016 року, яку контролюючим органом було прийнято і зареєстровано (а.с.21-22). Згідно з вказаною декларацією сума акцизного податку за звітний період становить 165314,00 грн. На підставі платіжного доручення від 30.12.2016 №19 товариство сплатило акцизний податок всього в сумі 165314,00 грн. (а.с.26).

Луцькою ОДПІ проведено камеральну перевірку своєчасності сплати акцизного податку за листопад 2016 року ТзОВ «Ресурс Оіл», за результатами якої складено акт від 16.01.2017 №67/40.1/39805519 (а.с.9).

За висновками акту перевірки відповідачем встановлені наступні порушення ТзОВ «Ресурс Оіл»: п.57.1 статті 57, п.222.3 статті 222 Податкового кодексу України (далі - ПК України) несвоєчасно сплачено акцизний податок в сумі 838374,82 грн. (м.Луцьк - 673060,82 грн., Луцький р-н - 165314,00 грн.) за листопад 2016 року.

На вказаний акт ТзОВ «Ресурс Оіл» надало заперечення від 27.07.2017 №9 до Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області (а.с.10). Листом ГУ ДФС у Волинській області від 08.02.2017 №801/10/03-20-40-01-23 повідомило про розгляд заперечення та вказало, що обставини наведені в запереченні не спростовують висновків на акт від 16.01.2017 №67/40.1/39805519, як наслідок висновки перевіряючих щодо порушень, зазначених в акті перевірки, є законні, об'єктивні та обґрунтовані (а.с.11-12).

09.02.2017 ГУ ДФС у Волинській області прийняті податкові повідомлення-рішення № та №, яким ТзОВ «Ресурс Оіл» зобов'язано сплатити штраф в розмірі 67306,08 грн. та 16531,40 грн. відповідно (10%) за затримку на 5 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання з акцизного податку (а.с.5,7).

Позивач, не погодившись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, оскаржив 23.02.2017 останні в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України (а.с.13). Проте, рішенням даного органу про результати розгляду скарги від 20.04.2017 №8340/6/99-99-11-03-01-25 оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с.15-16).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

ТзОВ «Ресурс ОІЛ» є платником акцизного податку в силу статті 212 ПК України.

Відповідно до підпункту 222.1.1 пункту 222.1 статті 222 ПК України суми податку перераховуються до бюджету платниками акцизного податку протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період.

Згідно з пунктами 203.1, 203.2 статті 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Таким чином, податкову декларацію з акцизного податку за листопад 2016 року позивачем подано у строк, встановлений нормами ПК України - до 20 грудня 2016 року. При цьому граничним строком сплати грошового зобов'язання з акцизного податку за листопад 2016 року є 30 грудня 2016 року.

Як встановлено судом, розрахункові документи - платіжні доручення від 30.12.2016 №№ 18, 21, 851, на підставі яких позивач сплатив акцизний податок за листопад 2016 року всього в сумі 702529,00 грн. (а.с.25, 27-28), надійшли на виконання до банку 30.12.2016 року. Крім того, розрахунковий документ - платіжне доручення від 30.12.2016 №19, на підставі якого позивач сплатив акцизний податок за листопад 2016 року в сумі 165314,00 грн. (а.с.26), надійшло на виконання до банку 30.12.2016 року.

Відповідно до пунктів 129.6, 129.7 ПК України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Не вважається порушенням строку перерахування податків, зборів, платежів з вини банку порушення, вчинене внаслідок регулювання Національним банком України економічних нормативів такого банку, що призводить до нестачі вільного залишку коштів на такому кореспондентському рахунку.

Як визначено пунктом 1.30 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Відповідно до пункту 8.1 статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Згідно з пунктом 22.4 статті 22 цього ж Закону під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку. Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Отже, виконання платником обов'язку зі сплати грошового зобов'язання в бюджет настає з моменту надходження розрахункового документа на виконання до банку платника на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань, а у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне перерахування таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Як свідчать матеріали справи, позивач здійснював сплату податкових зобов'язань через систему дистанційного обслуговування «Інтернет-Клієнт-Банк» на підставі укладеного із ПАТ «Державний ощадний банк України» договору від 27.10.2016 №320 (а.с.29-32).

Із наданої суду інформації філією - Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» щодо часу надходження в Банк електронних розрахункових документів ТзОВ «Ресурс Оіл», що надійшли за допомогою Системи «Інтернет-Клієнт-банк», а саме: платіжних доручень від 30 грудня 2016 року №18 на суму 670574,82 грн., №19 на суму 165314,00 грн., №21 на суму 2486,00 грн. зі сплати сум податкового зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі за листопад 2016 року по м.Луцьку та Луцькому районі випливає, що вище перераховані платіжні документи останнім отримані від позивача 30 грудня 2016 року о 12 год. 52 хв., тобто в операційний час (а.с.64).

Таким чином, висновок контролюючого органу щодо затримки товариством сплати суми грошового зобов'язання зі сплати акцизного податку на 5 календарних днів є хибним і таким, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи.

Крім того, відповідно до Закону України від 21.12.2016 №1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату України» Податковий кодексу України доповнено статтею 19-3, згідно з якою, починаючи з 01.01.2017, державні податкові інспекції: здійснюють сервісне обслуговування платників податків; здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом (ст.19-3.1.1. - 19-3.1.4. ПК України).

Таким чином, з 01.01.2017 не передбачено право проведення податковими інспекціями документальних та фактичних перевірок платників податків.

Відтак, відповідач позбавлений функції здійснювати адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводити відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків, зокрема ТзОВ «Ресурс Оіл».

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що відповідач не довів суду правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень від 09.02.2017 № та №, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс ОІЛ» слід присудити судовий збір в сумі 1600 грн., сплачений відповідно до платіжного доручення №191 від 10.05.2017 року (а.с.1а).

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 09 лютого 2017 року № та №.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс Оіл» (43020, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Електроапаратна, буд.3, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області (43010, Волинська обл., м.Луцьк, Київський м-н, буд.4, ) судовий збір в сумі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Постанова в повному обсязі складена 11 липня 2017 року.