Справа № 818/692/17
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 р. Справа №818/692/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соп'яненка О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "Теплогарант" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, який після уточнення вимог мотивує тим, що відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку за період з 01.01.2014 по 31.12.2016. За наслідками перевірки винесено податкові повідомлення-рішення про збільшення зобов'язань позивача з податку на додану вартість, податку на прибуток та частини прибутку, що підлягає сплаті до бюджету. Вважає такі рішення протиправними.

Податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_1 визначено зобов'язання з податку на додану вартість на суму 50874 грн. та штрафні (фінансові) санкції в сумі 25437 грн. Позивач вважає таке рішення частково протиправним.

В періоді, який перевірявся, позивачем проводилось зменшення вартості наданих послуг з теплопостачання у відповідності до вимог Порядку перерахунку розміру плати за надання послуг з централізованого опалення... Загальна сума зменшення вартості послуги становила 193759,33 грн. Відповідачем безпідставно зроблено висновок про те, що в зв'язку зі зменшенням плати за надану послугу позивач частину газу та електроенергії використав у діяльності, що не є господарською. Такі висновки не відповідають фактичним обставинам та наданим документам. Підприємство взагалі не має технічної можливості використовувати придбаний газ не для виробництва теплової енергії, що постачається споживачам послуг. Висновки відповідача про використання придбаних енергоносіїв не у господарській діяльності не підтверджуються ніякими доказами. Збільшення зобов'язань позивача з ПДВ на суму 25006 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 12503 грн. здійснено відповідачем протиправно.

В січні 2014 року позивачем укладено договір з КП Муніципалітет про надання останнім послуг, необхідних для утримання та експлуатації об'єктів комунального призначення. Невід'ємною частиною договору є калькуляція вартості передбачених ним послуг. За період з березня 2014 року по лютий 2015 позивачем отримано та оплачено послуги на суму 70956,22 грн., в тому числі ПДВ 11826,03 грн. Факт отримання послуг підтверджується актами здачі-приймання, розрахунками на оплату, податковими накладними. Висновки відповідача про те, що з наведених документів неможливо встановити характер та обсяг наданих послуг, їх зв'язок з господарською діяльністю позивача є безпідставними. Вважає, що первинні документи складені належним чином. Рішення про збільшення зобов'язання позивача з ПДВ на суму 11826,00 грн., застосування штрафних санкцій в сумі 5913,00 грн, збільшення зобов'язань з податку на прибуток на 3291,00 грн. та частину чистого прибутку, що підлягає сплаті до бюджету на 3656,00 грн. проведено відповідачем безпідставно. Просить визнати протиправними та частково скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.04.2017 з податку на додану вартість, податку на прибуток. Повністю скасувати податкове повідомлення-рішення, яким визначено частину чистого прибутку комунальних підприємств, яка підлягає сплаті до бюджету.

Представник відповідача позов не визнав. Пояснив, що в ході перевірки встановлено ряд порушень позивачем вимог податкового законодавства. Так, встановлено, що позивачем завищено розмір податкового кредиту по операціях з придбання газу. Послуги з опалення надавались КП Теплогарант неналежної якості, наслідком чого було зменшення їх вартості та отримання доходу в меншому розмірі. Позивачем придбано газ в кількості достатній для надання якісних послуг, а зниження їх якості сталося у зв'язку з використання частини газу не у господарській діяльності. За таких обставин позивач зобов'язаний був провести коригування податкового кредиту по операція з придбання газу, чого ним зроблено не було.

В ході перевірки встановлено, що КП Теплогарант укладено договір з КП Муніципалітет, яким передбачено надання ряду послуг, складено калькуляцію їх вартості. На підтвердження факту виконання умов договору сторонами складались акти приймання наданих послуг. Такі акті не дають змоги встановити які саме послуги з передбачених договором надавались, в якому обсязі та чи відповідає їх вартість калькуляції. Відсутня така інформація і в інших документах по вказаних господарських операціях, тобто первинні документи не містять обов'язкових реквізитів та не можуть використовуватися для податкового обліку. Вважає, що податкові повідомлення-рішення винесено правомірно, просить в задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд виважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що ГУ ДФС у Сумській області проведено планову виїзну перевірку КП Теплогарант з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016. За наслідками перевірки 19.04.2017 винесено податкові повідомлення рішення: № НОМЕР_1 про збільшення зобов'язання з податку на додану вартість на 50874 грн., застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 25437 грн.; № НОМЕР_2, яким збільшено зобов'язання з податку на прибуток на 14658 грн., застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 5683,5 грн.; № НОМЕР_3, яким збільшено частину чистого прибутку комунального підприємства, що вилучається до бюджету на 3656 грн. (а.с. 17-22).

Відповідно до ст. 198 п. п. 198.1-198.3, 198.5 п.п. г ПК України ( в редакції на момент виникнення правовідносин) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Відповідно до копії статуту КП Теплогарант підприємство створено з метою надання комунальних послуг по забезпеченню промислових підприємств, бюджетних установ та організацій, інших споживачів та населення міста тепловою енергією. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що в періоді, який перевірявся, позивачем для виробництва теплової енергії та надання послуг з теплопостачання придбавались електроенергія та газ. Послуги з опалення надавались КП Теплогарант фізичним та юридичним особам. Відповідно до актів-претензій позивачем на підставі та в порядку встановленому Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, проводилось зменшення вартості наданих послуг в зв'язку з неналежною їх якістю. Ця обставина сторонами також не оспорюється. В зв'язку зі зниженням вартості послуг позивачем фактично було отримано дохід від господарських операцій в меншому розмірі. Як було зазначено в судовому засіданні представником позивача та не спростовано відповідачем ніякими доказами, декларування проводилось підприємством виходячи з доходу та розміру ПДВ в ціні послуги вже після зниження вартості. В зв'язку з цим ніякого подальшого коригування не потребувалось. Відповідачем в акті перевірки не наведено будь-яких доказів на підтвердження висновку про використання КП Теплогарант частини придбаної електроенергії та газу не у господарській діяльності, що і призвело до надання послуг неналежної якості. Відповідачем не подано будь-яких доказів на підтвердження такого висновку і при судовому розгляді справи. Також відповідачем ніякими доказами не спростовано твердження позивача про те, що виходячи з особливостей придбання та використання електроенергії та газу, підприємство не мало технічної можливості використовувати їх не у господарській діяльності. За таких обставин, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірності висновку про використання позивачем частини газу та електроенергії не у господарській діяльності та наявність в зв'язку з цим підстав для зменшення задекларованого податкового кредиту та збільшення зобов'язань з податку на додану вартість, а податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 в частині збільшення зобов'язання на 25006 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 12503 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 134 п. 134.1 п.п. 134.1.1 ПК України об'єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Відповідно до ст. 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу. Відповідно до ст. 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, інших витрат, визначених в порядку передбаченому Податковим кодексом України.

Відповідно до ст. 44 п. 44.1 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності врегульовано законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні відповідно до вимог ст. 1 якого бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період. Відповідно до ст. 9 зазначеного закону (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено, що 10.01.2014 позивачем укладено договір № 2 про надання послуг, необхідних при утриманні та експлуатації об'єктів комунального призначення з КП Муніципалітет (Виконавець). Предметом договору є надання Виконавцем послуг з попередження та недопущення розбалансування функціонування служб житлово-комунального господарства та інших підприємств і організацій, які забезпечують життєдіяльність міста; приймання та аналіз всіх повідомлень та звернень громадян, оперативне реагування та організація робіт надавачів послуг міста; контроль за ходом виконання звернень; оперативна координація взаємодії комунальних підприємств у неробочий час, вихідні та святкові дні; забезпечення двостороннього зв'язку між виконкомом міської ради та громадянами; складання відповідних актів ті інших документів при реагуванні на заяви та скарги мешканців; робота по створенню об'єднань співвласників багатоквартирних будинків; інформаційно-консультаційна допомога у складанні необхідної обов'язкової звітності для міського та обласного житлово-комунального управління; надання обласному управлінню всієї необхідної звітності згідно наведених форм; робота у комісії з реструктуризації боргів. Невід'ємною частиною договору є калькуляція вартості усіх наведених послуг (а.с. 128-130). Позивач, як суб'єкт господарювання має право укладати будь-які правочини, що не суперечать закону. Разом з тим, до складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкту оподаткування податком на прибуток може бути віднесено тільки витрати здійсненні в межах господарської діяльності. Також до складу ПДВ може бути віднесено лише суми податку, сплачені в ціні товарів (послуг) що придбано з метою використання в господарській діяльності. Як було зазначено вище, метою створення та основним видом діяльності позивача є виконання робіт пов'язаних з виробництвом теплової енергії та наданням послуг з теплопостачання. На переконання суду частина послуг, передбачених предметом договору з КП Муніципалітет взагалі не пов'язані з господарською діяльністю КП Теплогарант. Зокрема робота по створенню об'єднань співвласників багатоквартирних будинків, забезпечення двостороннього зв'язку між виконкомом міської ради та громадянами тощо.

На підтвердження факту виконання сторонами договору зобов'язань позивачем надано копії рахунків-фактур та актів здачі-прийняття виконаних робіт (а.с.131-143). З наданих документів вбачається, що КП Муніципалітет надавались КП Теплогарант послуги згідно договору № 3 від 10.01.2014. Крім цього документ містить відомості про загальну вартість послуг, наданих в кожному окремому періоді. Суд погоджується з твердженням відповідача про неможливість за наведеними документами встановити які саме послуги з передбачених договором та калькуляцією надавались в кожному окремому періоді, одиниці виміру та обсяг таких послуг, тобто рахунки-фактури та акти виконаних робіт не містять обов'язкових реквізитів первинного документу, передбачених ст. 9 закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. Будь-яких інших документів за якими можливо встановити зміст та обсяг господарських операцій позивача з КП Муніципалітет позивачем не надано. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.04.2017 № НОМЕР_1 в частині збільшення зобов'язання на 11 826 грн., застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 5 913 грн., № НОМЕР_2 в частині визначення зобов'язання з податку на прибуток в сумі 3291 грн., № НОМЕР_3, яким збільшено зобов'язання з частини чистого прибутку задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Комунального підприємства "Теплогарант" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.04.2017 № НОМЕР_1 в частині збільшення зобов'язання з податку на додану вартість на 25 006,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 12 503 грн.

В частині вимог про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.04.2017 № НОМЕР_1 в частині збільшення зобов'язання на 11 826 грн., застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 5 913 грн., № НОМЕР_2 в частині визначення зобов'язання з податку на прибуток в сумі 3291 грн., № НОМЕР_3, яким збільшено зобов'язання з частини чистого прибутку відмовити в зв'язку з необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Соп'яненко