Справа № 324/580/17
Суддя: Каретник Ю. М.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 324/580/17
Провадження № 2-а/324/25/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Каретник Ю.М.,

при секретарі Савченко Н.В.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пологи адміністративний позов ОСОБА_2 до Запорізької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил №0041/112000000/17 від 04 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Пологівського районного суду Запорізької області з адміністративним позовом до Запорізької митниці Державної фіскальної служби України, у якому просить скасувати постанову Запорізької митниці Державної фіскальної служби України №0041/112000000/17 від 04 квітня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04 квітня 2017 року в.о. заступника начальника Запорізької митниці Державної фіскальної служби України начальником управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_3 було складено постанову у справі про порушення митних правил №0041/112000000/17, відповідно до якої позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України. Позивач вважає, що вказана постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства з таких підстав.

Між ПрАТ «Пологівський ОЕЗ», працівником якого є позивач, та AL GROUP LTD 10 листопада 2015 року було укладено контракт № 10-11-15 (далі - Контракт), предметом якого є поставка (тимчасове ввезення) на адресу ПрАТ «Пологівський ОЕЗ» зворотного допоміжного обладнання для 20-ти фут. універсальних контейнерів флексітанків, виробництва Philton Polythene Converters Ltd та/або Shanghai Phillin Plastic Liner Limited (надалі - флексітанки).

Позивач задекларував товар (флексітанки, які на виконання умов Контракту тимчасово ввозилися на адресу ПрАТ «Пологівський ОЕЗ») у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами за митними деклараціями № 112020000/2016/001155 від 16.05.2016 року та № 112020000/2016/02797 від 19.10.2016 року.

У оскаржуваній постанові відповідач стверджує, що ввезені позивачем флексітанки є упаковкою у розумінні терміну «упаковка», визначеного п. b) ст. 1 гл. І «Визначення» Додатку В.3 «Додаток щодо контейнерів, піддонів, упаковки, зразків та інших товарів, що вводяться в рамках торгової операції» (далі - Додаток В.3) до Конвенції про тимчасове ввезення (Стамбул, 1990 рік) (далі - Конвенція), у звязку з чим під час декларування позивач неправильно обрав митний режим, у який помістив флексітанки.

Однак позивач не погоджується з таким твердженням відповідача і вважає, що ввезені ним флексітанки не є упаковкою у розумінні терміну «упаковка», визначеного п. b) ст. 1 гл. І «Визначення» Додатку В.3 до Конвенції, а є додатковим пристосуванням та обладнанням контейнерів. На підтвердження цього позивач посилається на умови контракту, листи SHANGHAI PHILLIN PLASTIC LINER LIMITED (заводу - виробника флексітанків за Контрактом) від 08.02.2017 року та PHILTON POLYTHENE CONVERTERS LIMITED (розробник і виробник флексітанків за Контрактом) від 15.02.2017 року, адресовані ПрАТ «Пологівський ОЕЗ», висновок спеціаліста Запорізької торгово-промислової палати ОСОБА_4 № О-188 від 21.03.2017 року, а також на рішення митного поста «Дніпрорудний» Запорізької митниці ДФС від 09.09.2016 року № КТ-123-2016 про визначення коду товару.

У звязку з тим, що флексітанки не є упаковкою одноразового використання, як про це вказує відповідач у оскаржуваній постанові, вони, відповідно, не мали бути поміщеними у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами відповідно до п. а) ст. 1 гл. 1 «Визначення» Додатку Е «Додаток щодо товарів, які ввозяться з частковим звільненням від ввізного мита та податків» (надалі - Додаток Е) до Конвенції.

Тобто, позивач вважає, що митне оформлення флексітанків у митному режимі тимчасове ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами було здійснено з дотриманням вимог статті 105 МК України та на умовах, визначених Додатком В.3 до Конвенції.

Окрім того, позивач посилається на те, що правопорушення, передбачене ст. 485 МК України, може бути вчинене тільки з умисною формою вини. Натомість, у оскаржуваній постанові відповідач не навів жодного доказу на підтвердження наявності прямого умислу у діях позивача під час оформлення митних декларацій № 112020000/2016/001155 від 16.05.2016 року та № 112020000/2016/02797 від 19.10.2016 року, який був направлений на умисне ухилення від сплати митних платежів. А тому у діях позивача щодо оформлення вказаних митних декларацій відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України.

За таких умов позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства України та за відсутності у діях позивача події (ознак порушення митних правил) і складу адміністративного правопорушення. Зазначені обставини стали приводом для звернення з позовом до суду.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити його з підстав, викладених у адміністративному позові. Окрім того, додатково надала письмові пояснення та пояснила, що відповідачем не наведено жодних доказів того, що флексітанки є або можуть бути упаковкою у розумінні терміну «упаковка», визначеного п. b) ст. 1 гл. І «Визначення» Додатку В.3 до Конвенції, тобто придатні для самостійного використання за призначенням без допомоги або застосування будь-яких інших предметів, речей, виробів тощо. Також вона вважає помилковим твердження відповідача про те, що флексітанки як упаковка одноразового використання мали бути поміщені у митний режим тимчасового ввезення за умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами. Зазначення ПрАТ «Пологівський ОЕЗ» у графі 31 митних декларацій типів «ЕК 10» та «ЕК 11» флексітанків під номером 2 як упаковки не може бути безумовним свідченням того, що вказані флексітанки дійсно є упаковкою, оскільки відповідно до Класифікатора видів упаковок, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року № 1011, упаковка під кодом FE за характеристиками найбільш наближена до флексітанків, а самі флексітанки у вказаному класифікаторі не передбачені. Зазначення у графі 31 під номером 2 флексітанків під кодом FE здійснюється з метою відображення їх вивозу за межі митної території України в рамках торгової операції, для здійснення якої вони були ввезені, а також з метою уникнення дублювання відомостей про контейнери, внесених у графу 31 під номером 3. При цьому у графі 31 митної декларації під номером 3, крім інших необхідних відомостей про контейнери, зазначається цифровий код стану заповнення контейнера «4», який означає, що крім товару у контейнері не переміщуються інші задекларовані у цій митній декларації товари, а переміщуються інші не задекларовані у цій митній декларації товари, тобто флексітанки.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що адміністративний позов є необґрунтованим та просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі з підстав, викладених у цих письмових запереченнях. Так, зокрема, відповідач зазначає, що 15.02.2017 року за наслідками проведеної перевірки на виконання наказу Запорізької митниці ДФС від 09.02.2017 року № 40 було встановлено, що позивач задекларував ввезені ним на митну територію України флексітанки у митному режимі тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами. Однак, відповідач вважає такі дії позивача протиправними, оскільки флексітанки, на його думку, є упаковкою одноразового використання, а тому вони мали бути поміщеними у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами відповідно до п. а) ст. 1 гл. 1 «Визначення» Додатку Е «Додаток щодо товарів, які ввозяться з частковим звільненням від ввізного мита та податків» (надалі - Додаток Е) до Конвенції. Також відповідач посилається на той факт, що відповідач сам зазначив у графах 31 митних декларацій типів «ЕК 10» та «ЕК 11», які оформлювалися при забезпеченні вивозу ПрАТ «Пологівський ОЕЗ» вантажів (олії соєвої) за зовнішньоекономічними експортними контрактами, флексітанки під номером 2 як упаковку. Це також свідчить про те, що вказані флексітанки дійсно є упаковкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснював повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши норми діючого законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у зв'язку з таким.

Згідно з вимогами ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Частиною першою ст. 466 Митного кодексу України (далі МК України) передбачено, що адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 530 МК України визначено, що законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв'язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю. Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контрою та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У судовому засіданні встановлено, що позивач працює заступником начальника відділу відвантаження продукції ПрАТ «Пологівський ОЕЗ» (код ЄДРПОУ 384147), яке розташоване за адресою : Запорізька обл., м. Пологи, вул. Ломоносова, 36.

Між ПрАТ «Пологівський ОЕЗ», працівником якого є позивач, та AL GROUP LTD 10 листопада 2015 року було укладено контракт № 10-11-15, предметом якого є поставка (тимчасове ввезення) на адресу ПрАТ «Пологівський ОЕЗ» зворотного допоміжного обладнання для 20-ти фут. універсальних контейнерів флексітанків, виробництва Philton Polythene Converters Ltd та/або Shanghai Phillin Plastic Liner Limited.

Відповідно до п. 1.1 Контракту довіритель зобовязується поставити, а отримувач зобовязується прийняти поставку продукції (організувати тимчасове ввезення зворотного допоміжного обладнання для 20-ти фут. універсальних контейнерів: флексітанки), виробництва Philton Polythene Converters Ltd та/або Shanghai Phillin Plastic Liner Limited, у кількості, у строки та на умовах поставки відповідно до положень даного контракту і додатків до нього, укладених сторонами, і які є невідємними частинами контракту.

Згідно з п. 2.2 Контракту флексітанк - це зворотне допоміжне обладнання (герметичний резервуар з еластичного пластмасового матеріалу) для організації перевезень наливних безпечних вантажів (олії соняшникової рафінованої, олії соняшникової сирої, олії соєвої сирої) в універсальних 20-ти фут. контейнерах.

Відповідно до п. 2.4 Контракту призначення: флексітанк використовується як допоміжне обладнання для встановлення в 20-ти футовий універсальний контейнер та розміщення в ньому наливних безпечних вантажів (олії соняшникової рафінованої, олії соняшникової сирої, олії соєвої сирої).

На виконання умов Контракту позивач задекларував товар (флексітанки, які тимчасово ввозилися на територію України для ПрАТ «Пологівський ОЕЗ») у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами за митними деклараціями № 112020000/2016/001155 від 16.05.2016 року та № 112020000/2016/02797 від 19.10.2016 року.

За результатами проведеної 15.02.2017 року на виконання наказу Запорізької митниці ДФС від 09.02.2017 року № 40 перевірки митного оформлення товарів, поміщених у митний режим тимчасового ввезення (згідно з Додатком В.3 до Конвенції про тимчасове ввезення) з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами за митними деклараціями № 112020000/2016/001155, № 112020000/2016/02797 та № 112020000/2016/03410, було встановлено таке.

За вказаними митними деклараціями відповідно до умов Контракту іноземний контрагент - AL GROUP LTD (Великобританія) поставляє на адресу ПрАТ «Пологівський ОЕЗ» (Україна) флексітанки в комплекті з монтажними комплектуючими виробництва Philton Polythene Converters Ltd та/або Shanghai Phillin Plastic Liner Limited (Китай) для використання як допоміжне обладнання для установки в 20 футові універсальні контейнери та розміщення в них наливних вантажів (олія соняшникова, соєва). Контрагент AL GROUP LTD (Великобританія) уповноважує ПрАТ «Пологівський ОЕЗ» передати отриманий товар (флексітанки) покупцям вантажу (олія соняшникова, соєва), які зазначені у відповідних додатках до Контракту. При цьому, право власності на флексітанки не передається ПрАТ «Пологівський ОЕЗ», товар не є предметом купівлі-продажу або оренди. Товар (флексітанки) не може бути використаний для внутрішніх перевезень і надається ПрАТ «Пологівський ОЕЗ» виключно для забезпечення вивозу вантажів (олія соняшникова, соєва) за зовнішньоекономічними експортними контрактами. Вказаний товар поставляється виключно для забезпечення вивозу наливних вантажів ПрАТ «Пологівський ОЕЗ» за зовнішньоекономічними експортними договорами в рамках торгових операцій з іншими контрагентами.

Згідно з інформацією, розміщеною на офіційному сайті виробника Shanghai Phillin Plastic Liner Limited, вищезазначені флексітанки є односторонніми одноразовими, що практично виключає можливість забруднення, та їх можна легко утилізувати, не викликаючи жодних екологічних проблем.

На підставі аналізу ст. 103 МК України, ст. 105 МК України, положень Додатку В.3 до Конвенції про тимчасове ввезення, та коментарів Всесвітньої митної організації до Конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур, відповідачем було зроблено висновок про те, що тара (упаковка), яка не придатна для повторного використання, не користується правом на поміщення в режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами.

Згідно з інформацією АСМО «Інспектор» при забезпеченні вивозу у флексітанках вантажів (олія соєва) за зовнішньоекономічними експортними контрактами ПрАТ «Пологівський ОЕЗ» у графах 31 митних декларацій типів «ЕК 10» та «ЕК 11» під номером 2 флексітанки зазначені в якості упаковки.

Таким чином, відповідачем зроблено висновок про те, що товар «Флексітанки чотирьохшарові, з еластичної високоміцної поліетиленової плівки…», що поставляється за умовами Контракту між AL GROUP LTD та ПрАТ «Пологівський ОЕЗ», не відповідає умовам, визначеним у Додатку В.3 до Конвенції про тимчасове ввезення для користування правом на тимчасове ввезення з повним звільненням від ввізного мита та податків.

У звязку з цим флексітанки, як упаковка одноразового використання, мали бути поміщеними у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами відповідно до п. а) ст. 1 гл. 1 «Визначення» Додатку Е до Конвенції.

Натомість декларант ПрАТ «Пологівський ОЕЗ» - ОСОБА_2 задекларував флексітанки у митний режим тимчасового ввезення з повним умовним звільненням від ввізного мита та податків, що спричинило несплату митних платежів у сумі 458842,92 грн., а саме: по ввізному миту у сумі 107283,42 грн. та по податку на додану вартість у сумі 351559,50 грн., тобто вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів на вказану суму.

Після виявлення вказаного порушення 16.02.2017 року Запорізькою митницею ДФС відносно ОСОБА_2 було складено протокол про порушення митних правил №0041/112000000/17 за ст. 485 МК України, який із зазначенням часу і місця розгляду справи було вручено під особистий підпис ОСОБА_2

До початку розгляду справи про вчинене порушення, а саме 16.03.2017 року, ОСОБА_2 надав до Запорізької митниці ДФС пояснення, у яких свою вину не визнав і зазначив про правомірність своїх дій щодо декларування флексітанків.

Не зважаючи на це, Запорізькою митницею ДФС в особі в.о. заступника начальника Запорізької митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_3, 04 квітня 2017 року було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0041/112000000/17 про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України, якою накладене на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 1376528,76 грн.

Однак, суд не погоджується з висновками відповідача про наявність у діях позивача ознак порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 МК України у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами поміщуються виключно товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у статті 189 цього Кодексу та в Додатках B.1-B.9, С, D до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), на умовах, визначених цими Додатками.

Згідно зі ст. 1 Додатку В.3 до Конвенції про тимчасове ввезення термін "товари, ввезені в рамках торгової операції" означає контейнери, піддони, упаковки, зразки, рекламні фільми, та будь-які інші товари, що ввозяться в рамках торгової операції, при цьому власне їхнє ввезення не є торговою операцією.

Згідно зі ст. 2 Додатку В.3 до Конвенції про тимчасове ввезення правом на тимчасове ввезення відповідно до статті 2 цієї Конвенції користуються такі товари, ввезені в рамках торгової операції:

a) упаковки, ввезені наповненими з метою реекспорту порожніми або наповненими, або ввезені порожніми з метою реекспорту наповненими;

b) контейнери, завантажені або не завантажені товарами, а також тимчасово ввезені додаткові пристосування та обладнання контейнерів, які ввозяться з контейнерами з метою реекспорту окремо чи з іншим контейнером, або ввозяться окремо, з метою вивезення з контейнером.

Згідно з п. b) ст. 1 гл. І «Визначення» Додатку В.3 до Конвенції для цілей цього Додатка термін «упаковка» означає усі вироби та матеріали, які служать або призначені служити у тому стані, в якому вони ввозяться, для упакування, захисту, розміщення і кріплення або розділення товарів, за винятком пакувальних матеріалів, таких як солома, папір, скловолокно, стружка тощо, у разі, якщо товари ввозяться навалом. Виключаються також контейнери і піддони, які визначені у пунктах с («контейнер») і d («піддон») цієї статті.

Тобто, основною ознакою упаковки є те, що вона служить або призначена служити у тому стані, в якому вона ввозиться на митну територію України, та придатна для використання за призначенням без допомоги або застосування будь - яких інших предметів, речей, виробів тощо.

Натомість, відповідно до п. 2.4 Контракту флексітанк використовується як допоміжне обладнання для встановлення в 20-ти футовий універсальний контейнер та розміщення в ньому наливних безпечних вантажів (олії соняшникової рафінованої, олії соняшникової сирої, олії соєвої сирої).

Тобто, єдиним можливим способом застосуванням флексітанку відповідно до умов Контракту є використання його як допоміжного обладнання для встановлення в 20-ти футові універсальні контейнери і розміщення у ньому безпечних наливних вантажів (олії соняшникової рафінованої, олії соняшникової сирої, олії соєвої сирої).

Можливість транспортування безпечних наливних вантажів (олії соняшникової рафінованої, олії соняшникової сирої, олії соєвої сирої), розміщених у флексітанках самостійно (без встановлення їх у 20-ти футові універсальні контейнери) або за допомогою будь - яких інших виробів транспортного обладнання (крім 20-ти футових універсальних контейнерів) Контрактом не передбачена.

За результатами класифікації флексітанків, ввезених ПрАТ «Пологівський ОЕЗ» в рамках Контракту як товарів згідно з УКТ ЗЕД, митним постом «Дніпрорудний» Запорізької митниці ДФС 09.09.2016 року прийнято рішення № КТ-123-2016 про визначення коду товару, відповідно до якого флексітанкам призначено код товару 392330900 та надано наступний опис флексітанку: «зворотне вивезення, зворотне допоміжне обладнання для контейнерів: Флексітанк чотирьохшаровий, з еластичної високоміцної поліетиленової плівки прямокутної форми, ємністю 24000 літрів, з нижнім наливним/зливним кульовим краном з кришкою діаметром 3 дюйми та комплектом монтажних комплектуючих, які є невідємними частинами допоміжного обладнання і призначені для перевезення наливних вантажів. В кількості 1 флексітанк за номером № 314528237, який встановлений у морський універсальний двадцятифутовий контейнер за № GLDU5058829. Торгівельна марка - даних не має. Виробник - «SHANGHAI PHILLIN PLASTIC LINER LIMITED». Країна виробництва - CN (Китай)».

Таким чином, виходячи зі сфери застосування, опису та функціонального використання флексітанк (зворотне допоміжне обладнання, яке встановлюється у 20-ти футових універсальних контейнерах) є додатковим пристосуванням та обладнанням контейнерів.

Окрім того, відповідно до листів SHANGHAI PHILLIN PLASTIC LINER LIMITED (заводу - виробника флексітанків за Контрактом) від 08.02.2017 року та PHILTON POLYTHENE CONVERTERS LIMITED (розробник і виробник флексітанків за Контрактом) від 15.02.2017 pоку, адресованих ПрАТ «Пологівський ОЕЗ», флексітанки, які виробляються зазначеними виробниками, спеціально призначені для перевезення харчової олії тільки у 20-ти футових морських контейнерах і не можуть бути використаними в якості незалежного транспортного резервуара в будь - якій формі. Під час безтарного перевезення харчової олії (або іншої рідини), флексітанк не може бути використаний без 20-ти футового контейнера, так само як і 20-ти футовий контейнер для харчової олії безтарного перевезення не може бути використаним без флексітанків.

Зазначене підтверджується і висновком спеціаліста Запорізької торгово-промислової палати ОСОБА_4 № О-188 від 21.03.2017 року, згідно із яким флексітанки 4-х шарові із еластичної високоміцної поліетиленової плівки, прямокутної форми, ємністю 24000 літрів кожен, з нижнім наливним/зливним шаровим краном з кришкою діаметром 3 дюйми і комплектом монтажних комплектуючих, виробництва SHANGHAI PHILLIN PLASTIC LINER LIMITED, є основоположним та конструктивно - базовим доповнюючим допоміжним обладнанням для універсальних 20-ти футових контейнерів за умови перевезення в даних контейнерах наливних вантажів.

Наведений вище опис флексітанку за жодною з ознак не відповідає терміну «упаковка», визначеному п. b) ст. 1 гл. І «Визначення» Додатку В.3 до Конвенції, що спростовує твердження Відповідача про те, що флексітанк є саме упаковкою.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 71 МК України декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначений МК України; поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених МК України.

Згідно зі ч. 1 ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 МК України у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами помішуються виключно товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у статті 189 МК України та в Додатках В.1 - В.9, С, D до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), на умовах, визначених цими Додатками, а також повітряні судна, які ввозяться на митну територію України українськими авіакомпаніями за договорами оперативного лізингу.

Відповідно до ст. 2 Конвенції, кожна із Договірних Сторін зобов'язується надавати згоду на тимчасове ввезення товарів (у тому числі транспортних засобів), зазначених у Додатках до цієї Конвенції. Не впливаючи на положення Додатка Е, режим тимчасового ввезення надається з загальним умовним звільненням від ввізного мита і податків та без застосування ввізних обмежень чи заборон економічного характеру.

Згідно з п. а) ст. 1 гл. І «Визначення» Додатку В.3 до Конвенції для цілей цього Додатка (Додатка В.3) термін: «товари, ввезені в рамках торгової операції» означає: контейнери, піддони, упаковки, зразки, рекламні фільми, та будь-які інші товари, що ввозяться в рамках торгової операції, при цьому власне їхнє ввезення не є торговою операцією.

Згідно з п. с) ст. 1 гл. І «Визначення» Додатку В.3 до Конвенції термін «контейнер» означає: виріб транспортного обладнання (зйомна рамка, резервуар або інший аналогічний засіб): (і) що є секцією, повністю або частково закритою, призначеною для розміщення в ній товарів; (іі) має постійний характер і тому є достатньо міцним для повторного використання; (ііі) спеціально спроектований для того, щоб полегшити перевезення товарів одним або кількома видами транспорту, без додаткового розвантаження/навантаження у ході такого перевезення; (іv) спроектований таким чином, щоб ним було легко маніпулювати, особливо при його перевантаженні з одного виду транспорту на інший; (v) спроектований таким чином, щоб його легко було заповнювати і спорожнювати, та (vі) внутрішній об'єм якого становить принаймні один кубічний метр.

Термін «контейнер» поширюється на всі допоміжні пристосування і обладнання контейнера, залежно від його категорії, за умови, що такі пристосування і обладнання перевозитимуться з контейнером. Термін «контейнер» не поширюється на транспортні засоби, допоміжні пристосування і запасні частини транспортних засобів, упаковки і піддони. «Знімні кузови» вважаються контейнерами.

Відповідно до п. b) ч. 1 ст. 2 гл. II «Сфера застосування» Додатку В.3 до Конвенції правом на тимчасове ввезення відповідно до статті 2 Конвенції користуються такі товари, ввезені в рамках торгової операції, зокрема, контейнери, завантажені або не завантажені товарами, а також тимчасово ввезені додаткові пристосування та обладнання контейнерів, які ввозяться з контейнерами з метою реекспорту окремо чи з іншим контейнером, або ввозяться окремо, з метою вивезення з контейнером.

Отже, у розумінні приписів МК України та Додатку В.3 до Конвенції додаткові пристосування та обладнання контейнерів розглядаються як окрема група товарів, які користуються правом поміщення в митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами, поряд з самими контейнерами.

Таким чином, під час тимчасового ввезення на митну територію України контейнерів та/або додаткових пристосувань та обладнання контейнерів (які підлягають вивезенню разом з контейнерами), повинен обиратися митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами.

Оскільки товар (флексітанки, як додаткове пристосування та обладнання контейнерів) відповідав вимогам, визначеним приписами МК України та Додатку В.3 до Конвенції, позивач правомірно обрав митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами.

Наведене спростовує твердження відповідача про те, що зазначені флексітанки як упаковка одноразового використання мали бути поміщеними у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами відповідно до п. а) ст. 1 гл. 1 «Визначення» Додатку Е до Конвенції.

Крім того, наведене вище спростовує твердження відповідача про те, що зазначення у графах 31 митних декларацій типів «ЕК 10» та «ЕК 11», які оформлювалися при забезпеченні вивозу ПрАТ «Пологівський ОЕЗ» вантажів (олії соєвої) за зовнішньоекономічними експортними контрактами, флексітанків під номером 2 як упаковки також свідчить про те, що вказані флексітанки дійсно є упаковкою.

Відповідно до пункту 5 розділу II Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 року за № 1669/21981, контроль за дотриманням умов митного режиму тимчасового ввезення покладається на митницю оформлення, тобто, у даному випадку на Запорізьку митницю ДФС.

Згідно зі ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Зі змісту ст. 485 МК України вбачається, що склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Згідно із ч. 3 ст. 7 МК України засади державної митної справи, зокрема, правовий статус органів доходів і зборів, митна територія та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним Кодексом та іншими законами України.

Статтею 1 МК України передбачено, що відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до статті 73 МК України умови перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у відповідному митному режимі, обмеження щодо їх використання, застосування заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності визначаються Митним Кодексом, іншими законодавчими актами України з питань державної митної справи та у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Стверджуючи, що вказана постанова є незаконною, представник позивача посилалась також і на відсутність у діях позивача складу адміністративного порушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Так, відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи спір суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 72 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 66 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, саме відповідач у справі зобов'язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення митних правил.

Окрім того, у практиці Європейського Суду з прав людини прослідковується тенденція до поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші). Отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобовязана доводити свою невинуватість.

Оскільки, наявність у діях позивача складу правопорушення не підтвердилася в ході розгляду справи, суд вважає необхідним задовольнити адміністративний позов ОСОБА_2 до Запорізької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 105, 458, 485, 489 Митного кодексу України, ст.ст. 6-16, 71, 72, 158-163, 185-186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Запорізької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил №0041/112000000/17 від 04 квітня 2017 року задовольнити.

Скасувати постанову Запорізької митниці Державної фіскальної служби України від 04 квітня 2017 року №0041/112000000/17 про порушення митних правил, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 1376528,76 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці Державної фіскальної служби України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, або десяти днів з дня отримання її копії особою, яка не була присутня під час її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Пологівський районний суд Запорізької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: