Справа № 810/5869/14
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 року м. Київ К/800/8404/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шведа Е.Ю.,

судді: Мороза В.Ф.,

Черпіцької Л.Т.,

секретар судового засідання Ловецка Т.В.,

за участю: представників позивача Нікулінка А.С., Палехи П.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за

касаційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року

у справі № 810/5869/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління капітального будівництва»

до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України

про визнання протиправним та скасування наказу,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Управління капітального будівництва» (далі - Товариство) звернулось до суду з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - ДАБІ), в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 27 серпня 2014 року №33-Л в частині зупинення дії ліцензії Товариства Серії АВ №556112, виданої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі ДАБІ, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів скасувати, прийняти нове - про відмову у задоволенні позову. Касаційна скарга мотивована тим, що оспорюваний наказ прийнято відповідачем правомірно у межах наданих повноважень за порушення Товариством ліцензійних умов.

У своїх запереченнях на касаційну скаргу Товариство просило залишити таку без задоволення, а рішення судів - без змін.

У судовому засіданні представник Товариства заперечив проти задоволення касаційної скарги, рішення судів просив залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, що з'явились, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Судами встановлено, що відповідачем в період з 25 липня 2014 року по 31 липня 2014 року проведено планову перевірку дотримання Товариством ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 27 січня 2009 року № 47, за результатами якої складено акт від 31 липня 2014 року № 3/32 планової перевірки додержання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури.

На підставі вказаного акта перевірки ДАБІ видала наказ від 27 серпня 2014 року № 33-Л, яким зупинено дію ліцензії серії АВ № 556112 до усунення порушень, пов'язаних з додержанням ліцензійних умов провадження будівельної діяльності, виявлених в результаті планової перевірки.

Також судами установлено, що згідно з даними Декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованої в Інспекції ДАБК у Київській області 13 серпня 2012 року за № КС9, позивач здійснює перебудову (реконструкцію) частини двоквартирного житлового будинку за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, вул. Ватутіна, 32/2, що відноситься до ІІ категорії складності. Здійснення Товариством іншої будівельної діяльності відповідач не довів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з протиправності оспорюваного наказу, оскільки Товариство не здійснює господарську діяльність, пов'язану з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю належить до IV чи V категорій складності.

Суд касаційної інстанції погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій у зв'язку з наступним.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553), цей Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції).

Згідно з пп. 6 п. 11 Порядку № 553 посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право здійснювати контроль за додержанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності.

Відповідно до п.п. 20 і 22 Порядку ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 05 грудня 2007 року № 1396 (далі - Порядок № 1396), орган ліцензування має право: анулювати видану ліцензію; зупинити дію ліцензії; прийняти рішення про усунення суб'єктом будівельної діяльності порушень, пов'язаних з додержанням ліцензійних умов провадження будівельної діяльності.

Підставами для зупинення дії ліцензії є: акт перевірки суб'єкта будівельної діяльності щодо порушення ліцензійних умов, якщо виявлені порушення неможливо усунути у процесі провадження будівельної діяльності; акт комісії з розслідування причин аварії на будівництві об'єкта, що не призвела до загибелі людей або тяжких екологічних наслідків.

При цьому, згідно з п. 1 Порядку № 1396 він встановлює загальні вимоги до ліцензування господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності (далі - будівельна діяльність).

Зважаючи на викладене, суд вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для скасування оспорюваного наказу відповідача, оскільки ДАБІ під час прийняття вказаного рішення керувався положеннями Порядку № 1396, який застосовується виключно до ліцензування господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності, відповідно і до зупинення дії ліцензії, якою передбачено здійснення господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності.

Враховуючи те, що, як установлено судами попередніх інстанцій, Товариство господарську діяльність, пов'язану з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності, не здійснює, суд погоджується з висновком цих судів щодо незаконності оспорюваного наказу відповідача.

З урахуванням викладеного, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та встановленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: