Справа № 156/461/17
Суддя: Нєвєров І. М.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 156/461/17
Номер провадження: 2-а/156/51/17
рядок статзвіту 2.19.6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2017 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі : головуючого судді Нєвєрова І.М. за участю секретаря Салатюк Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Іваничі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Нововолинсько -Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Нововолинсько - Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. Свій позов обґрунтовує тим, що з 2014 року перебуває на обліку у Нововолинсько-Іваничівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» . 01 травня 2016 року набрав чинності новий Закон України «Про державну службу» № 889- VIII від 10 грудня 2015 року. Досягнувши необхідного пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та маючи необхідний стаж роботи на посадах державної служби( 20 років), 03.05.2017 року вона звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 3723-ХІІ. Листом від 05.05.2017 року № 4251/02-10 Нововолинсько-Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області повідомило про відмову у призначенні пенсії за нормами Закону України «Про державну службу» у зв'язку з відсутністю спеціального стажу роботи, так як відповідач не зарахував до стажу державної служби період з 04.05.1994 року по 12.05.1996 року у зв'язку з роботою в державній податковій інспекції на посаді головного державного податкового інспектора та у зв'язку із присвоєнням спеціального звання «інспектор податкової служби І рангу».Вважає такі дії відповідача неправомірними і такими, що порушують її конституційне право на пенсійне забезпечення. Таким чином, звернулася з адміністративним позовом до суду, яким просить визнати дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII та зобов'язати зарахувати період роботи з 04.05.1994 року по 12.05.1996 року у Державній податковій інспекції Іваничівської районної державної адміністрації до стажу державної служби та призначити їй пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII з 03 травня 2017 року, а також стягнути понесені нею судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Позивач в в судове засідання не з'явилася, від неї надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду , причини неявки невідомі. В письмових запереченнях на позов відповідач посилається на те, що посадові особи органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, Законом України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, Кабінетом Міністрів України не віднесені до відповідних категорій посад державних службовців. Тобто, якщо особа працювала у державній податковій службі на посаді, за якою присвоюється спеціальне звання та виходить на пенсію не з посади державного службовця, вказаний період стажу державної служби їй не зараховується. Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 04.05.1994 року прийнята у державну податкову інспекцію на посаду головного державного податкового інспектора , 18.01.1995 року їй присвоєно спеціальне звання «інспектор податкової служби 1 рангу» і тільки 01.08.1994 року прийнято присягу державного службовця, а рангу державного службовця відповідно до Закону № 3723-ХІІ позивачу присвоєно не було.

Суд , дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволенню за наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2014 року перебуває на обліку у Нововолинсько-Іваничівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» .

23.04.2017 року, досягши необхідного пенсійного віку (58 років), передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та маючи необхідний стаж роботи на посадах державної служби, позивач звернулася до Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року( далі Закон- № 3723-ХІІ). 05.05.2017 року Нововолинсько-Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Волинській області відмовило ОСОБА_1 в зв'язку з відсутністю спеціального стажу роботи, так як відповідач не зарахував до стажу державної служби період з 04.05.1994 року по 12.05.1996 року в Державній податковій інспекції на посаді головного державного податкового інспектора та у зв'язку із присвоєнням спеціального звання «інспектор податкової служби І рангу» . Зазначають , що посадовим особам контролюючих органів згідно ст. 343.1 Податкового кодексу України присвоюють спеціальні звання і відповідно ці посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ .

Дані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з адміністративним позовом.

04 травня 1994 року позивача призначено на посаду головного державного податкового інспектора Державної податкової інспекції Іваничівської районної державної адміністрації Волинської області ( а.с.9). 01 серпня 1994 року прийняла присягу державного службовця . Працювала на займаній посаді з 04.05.1994 року по 12.05.1996 року.

Спеціальним законом, що визначає статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, є Закон України від 4 грудня 1990 року № 509-XII «Про державну податкову службу в Україні» (у редакції, чинній на період роботи; далі -Закон № 509-XII).

Згідно з частиною першою статті 4 цього Закону Державна податкова адміністрація України, якій за змістом частин другої, третьої цієї статті підпорядковані державні податкові адміністрації в областях, а їм, у свою чергу, - відповідні державні податкові інспекції, є центральним органом виконавчої влади та відповідно до Положення про Державну податкову адміністрацію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2007 року № 778 (чинного на час виникнення спірних відносин), забезпечує реалізацію єдиної державної податкової політики, державної політики у сфері контролю за виробництвом і обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, здійснює міжгалузеву координацію у цій сфері та здійснює свої повноваження, зокрема, через державні податкові інспекції.

Посадовою особою органу державної податкової служби за правилами частини першої статті 15 Закону № 509-XII може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Державною податковою адміністрацією України. Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації, після якої таким особам присвоюються спеціальні звання (частини п'ята, шоста статті 15 цього Закону).

Зазначеною статтею Закону № 509-XII також установлено умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондуються із вимогами статей 5, 12 Закону № 3723-ХІІ щодо обмежень, пов'язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.

Статтею 6 цього Закону визначено, що видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.

Таким чином, посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання, займають посади в державних органах щодо практичного виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, а отже, перебувають на державній службі та є державними службовцями.

Також суд зазначає, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.09.1997 року № 503-р "Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державнийх службовців" , яким позивач обгрунтовує заперечення про те. що віднесено до відповідних категорій посад державних службовців тільки ті посади працівників державних податкових адмміністрацій, які не мають спеціальних звань, втратило чинність 06.08.216 року

Відповідно до ст.1 Закону № 3723-ХІІ , згідно з яким позивач має право на пенсію, державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до ч.6 ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції 1993 року ), яка діяла на момент призначення пенсії та є чинною на даний час відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» в редакції 2015 року, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ( 1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №229, встановлено, що стаж державної служби обчислюється відповідно до ч. 2 ст.46 Закону України №889-VIII. До стажу державної служби зараховуються: час перебування на посаді державної служби відповідно до Закону; час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством. Згідно пункту 6 вищезазначеного Порядку 3229 стаж державної служби за період роботи(служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону.

Перелік посад державної служби, які обіймали особи - державні службовці, що належать до певної категорії посад, передбачених Законом № 3723-ХІІ, визначається Кабінетом міністрів України та ст. 25 Закону № 3723-ХІІ. Абзацами другим та третім пункту другого Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283, передбачено, що до стажу державної служби зараховується робот ( служба) на посадах керівників, працівників і спеціалісті в апараті держаної податкової та контрольно-ревізійної служби, а також на посадах суддів, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно спеціальне звання. Відповідно до ст. 25 Закону № 3723-ХІІ посади спеціалістів районних, районних у містах Києва та Севастополі державних адміністрацій, їх управлінь і відділів, інші прирівняні до них посади відносяться до сьомої категорії державної служби. Таким чином, у період роботи в Державній податковій інспекції Іваничівської районної державної адміністрації з 03.05.1993 року по 05.06.2013 року позивач була держаним службовцем, а тому має право на призначення пенсії відповідно до Закону України « Про державну службу».

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Таким чином, позов необхідно задовольнити: визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ та зобов'язати зарахувати період роботи з 03.05.1993року по 05.06.2013 року у Державній податковій інспекції Іваничівської райдержадміністрації до стажу державної служби та призначити позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ з 28 квітня 2017 року.

Враховуючи вимоги ст. 94 КАС України підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати в розмірі 640,00 грн. Керуючись ст.ст. 6, 17,18, 69, 70, 87, 94, 160 - 163, 183-2 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Нововолинсько -Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ.

Зобов'язати Нововолинсько-Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області зарахувати період роботи з 04.05.1994 року по 12.05.1996 року у Державній податковій інспекції Іваничівської районної державної адміністрації до стажу державної служби та призначити ОСОБА_1 Борисивній пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ з 03 травня 2017 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 640,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Іваничівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.М.Нєвєров