Справа № 520/5341/17
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 520/5341/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Луняченко В.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Одесі апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Київського районного суду м. Одеси від 09.06.2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання протиправним рішення № 89 від 30.01.2017 року про відмову у призначенні пенсії та зобовязання призначити та виплатити пенсію за вислугу років відповідно до п. «г» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 04.01.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» При призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах, а тому позивач вважає, що у сукупності має достатньо спеціального стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 09.06.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним рішення Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 89 від 13.01.2017 року «Про відмову у призначенні пенсії». Зобовязано Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити та виплатити пенсію за вислугу років відповідно до п. «г» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 04.01.2017 року.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в позові в повному обсязі.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, однак в судове засідання вони не зявилися, поважність своєї неявки суду не повідомили, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, 04 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «г» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та додав до неї документи у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 в редакції, затвердженої постановою Правління пенсійного фонду України від 07.07.2014 р. № 13-1, що підтверджується копією заяви.

13.01.2017 року Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі прийняло рішення № 89 від про відмову у призначенні пенсії. При цьому відмова ґрунтувалась на тому, що спеціальний стаж позивача складає 18 років 8 місяців на посадах докера-механізатора та 1 рік 3 місяці на посадах з числа плавскладу, при загальному стажі роботи 33 роки 5 місяців.

Задовольняючи позовні вимоги, судом першої інстанції було зазначено, що відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» При призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Судова колегія суду апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а висновки суду першої інстанції обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачається, що право на пенсію за вислугу років мають працівники плавскладу морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службового - допоміжних, роз'їзних, приміського і внутрішньо міського сполучення).

Згідно п. «д» ст. 55 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають механізатори (докери механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах, а також плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, розїзних, приміського і внутриміського сполучення).

Відповідно до пункту «г» статті 55 зазначеного Закону право на пенсію за вислугу років мають чоловіки механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.п.1, 2, 3 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1).

Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»» в редакції, затвердженої постановою Правління пенсійного фонду України від 07.07.2014 р. № 13-1, до заяви про призначення пенсії додається, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637.

Зі змісту вказаної норми права вбачається, що довідки мають надаватися в разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період, що визначає його право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як встановлено з матеріалів справи та не заперечується сторонами по справі з трудової книжки БТ-І № 7644404 позивача звбачається, що починаючи з 26.10.1982 року по 21.06.1985 року зазначено періоди роботи докером-механізатором 4 класу, 3 класу та 2 класу Одеському ордена Леніна морському торговому порту, записи № 7, 8, 9, 10, 11 і - стаж роботи на зазначеній посаді становить 2 роки 7 місяців і 25 днів, з 11.07.1985 року по 16.10.1986 року машиністом 2 класу, матросом 1 класу в Державній судноплавній компанії «Чорноморське морське пароплавство», записи № 12, 13, 14, 15 - стаж роботи плавскладу склав 1 рік 3 місяці і 2 дні, з 03.06.1999 по 23.09.2013 року працював докером механізатором в ТОВ «Новолог», записи № 22, 23, 24 - стаж роботи на зазначеній посаді склав 14 років 3 місяці і 20 днів, а з 18.03.2015 року по 03.01.2017 року докером механізатором в ТОВ «Українська Національна Стивідорна Компанія», записи № 27, 28 - стаж роботи на зазначеній посаді склав 1 рік 9 місяців і 15 днів.

На підтвердження вказаного періоду роботи на посаді докера-механізатора, який дає право на пенсію за вислугою років до Відповідача надавались довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 18.07.2016 року № 559, від 05.08.2016 № 224/КС-640, від 11.11.2016 № 752 та від 03.01.2017 № 2/6.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або записів у ній. Трудова книжка ОСОБА_1 відповідно до положень внесення записів до неї заповнена.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано та проігноровано, що спеціальний стаж позивача складає 18 років та 8 місяців, що не дає йому права на пільгову пенсію.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими доводами апелянта та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Таким чином судова колегія суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції викладеному в оскаржуваній постанові, що період роботи плавскладу в Чорноморському морському пароплавству з 14.07.1985 року по 16.10.1986 року підлягає взаємозарахуванню до стажу який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «г» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Також суд першої інстанції прийшов до висновку, що до пільгового стажу роботи позивача необхідно зарахувати і період роботи в Одеському ордена Леніна морському торговому порту, який не включений в розрахунок стажу з 17.09.1984 року по 11.10.1984 року на підставі трудової книжки позивача та довідки від 18.07.2016 року № 559 (а.с.16).

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, в моєму випадку так як звернення за призначенням пенсії було 04.01.2017 року, то позивач має право отримати пенсію з дати звернення до Відповідача із заявою про призначення пенсії і при наявності, як було зазначено вище стажу пільгового стажу для вислуги років 20 років 1 місяць 8 днів.

Оскільки будь-яких інших доводів апелянтом в апеляційній скарзі не зазначено, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність у позивача права на отримання пільгової пенсії у відповідності до п. «г» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З огляду на викладене постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обгрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апелянта викладені у апеляційній скарзі за змістом ідентичні наданим в адміністративному позові, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Одеси від 09.06.2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик