Справа № 308/3129/17
Суддя: Бедьо В. І.
Дата ухвалення: 2017-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/3129/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

судді Бедьо В.І.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участі представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Ужгородського обєднаного управління Пенсійного Фонду України до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до до Управління Дежавної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про скасування постанови про накладення штрафу.

Вказав, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4 15.06.2016 та 30.06.2016 року винесено постанови про накладення на Ужгородського обєднаного управління Пенсійного Фонду України штрафів.

Підставою винесення вказаної постанови про накладення штрафу слугувало те, що Ужгородським обєднаним управлінням Пенсійного Фонду України, як боржником за виконавчим документом № 308/10017/15 а від 26.02.2016 року, виданим Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, не було своєчасно виконано вимоги державного виконавця, що стосуються виконання вказаного виконавчого документу.

Позивач вважає постанову про накладення штрафу від 15 березня 2016 року протиправною з тих підстав, що прийнявши до виконання відповідне рішення суду, управлінням листом №3413/12 від 14.06.2016 року (перед повним виконанням рішення суду передували процедури роз'яснення судового рішення та заміна сторони виконавчого провадження) було повідомлено віділ ДВС про виконання виконавчого листа, а саме управлінням було нараховано та проведено до виплати компенсацію втрати частини пенсії (в розмірі 91 278 грн. за періоди з 01.11.2006 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 22.07.2011 року) у зв'язку з порушенням строків її виплати; компенсацію втрати частини пенсії (в розмірі 51 581,07 грн. за період з 21.05.2010 року по 22.07.2011 року) у зв'язку з порушенням строків її виплати; основну державну пенсію в розмірі шести мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 % мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 01.01.2014 року по день винесення рішення суду. В підтвердження виконання рішення суду надсилалось відповідне розпорядження із зазначенням суми проведеної до виплати.

Позивач вказує на те, що згідно з ч.2 ст.72 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" кошти Пенсійного фойду не включаються до складу Державного бюджету України.

Пенсійний фонд України за рахунок коштів Державного бюджету України реалізує бюджетну програму КПКВК 2506020 "Дотація на виплату пенсій, надбавок та підвищень до

пенсій, призначених за різними пенсійними програмами", згідно з якою Пенсійному фонду виділені бюджетні асигнування для виплати пенсій у розмірах, визначених законодавством.

Головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійний фонд України.

Отже, після надходження постанови про відкриття виконавчого провадження № 50388371 стосовно виконання рішення суду постановленого на користь ОСОБА_5, згідно своїх функціональних завдань покладених на органи Пенсійного фонду, управління його вчасно у терміни визначені державним виконавцем виконало в частині нарахування присуджених пенсійних виплат.

Відповідно до 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 року, рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі зазначеного позивач просить суд скасувати постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4 від 15.06.2016 та 30.06.2016 року про накладення на Ужгородське обєднане управління Пенсійного Фонду України штрафів.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов.

Заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 15.06.2016 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4О винесено постанову про накладення на Ужгородського обєднаного управління Пенсійного Фонду України штрафу в розмірі 680 грн.

30.06.2016 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4О винесено постанову про накладення на Ужгородського обєднаного управління Пенсійного Фонду України штрафу в розмірі 13600 грн

Постанови про накладення штрафів були винесені державним виконавцем в звязку з тим, що Ужгородським обєднаним управлінням Пенсійного Фонду України, як боржником за виконавчим документом № 308/10017/15 а від 26.02.2016 року, виданим Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, не було своєчасно виконано вимоги державного виконавця, що стосуються виконання вказаного виконавчого документу.

Згідно із ч.ч. 1 та 2ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження"після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого ч. 2ст. 25 цього Законудля самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог безповажних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89цього Законуі не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження»у разі невиконання без поважних причин у встановлений строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі.

Разом з тим у постанові Верховного Суду України від 24.03.2015 року колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що невиконання судового рішення Управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за

відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналіз наведеної правової норми дає підстави вважати, що накладення стягнення у вигляді штрафу можливе тільки у разі невиконання рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, у разі такої бездіяльності без поважних причин.

Боржником вживались всі можливі заходи для виконання рішення суду, що підтверджується відповідними листами, наданими стороною позивача.

Таким чином суд приходить до переконання, що виконавчий документ № 308/10017/15 а від 26.02.2016 року, виданий Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, не було виконано позивачем з поважних причин, при цьому позивачем здійснено всі можливі заходи в межах своїх повноважень для виконання рішення суду.

Відтак посилання відповідача у постановах про накладення штрафів на те, що позивачем рішення суду не виконано без поважних причин, спростовуються матеріалами справи.

Згідно із ч.ч. 2, 4ст. 71 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази в справі.

Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції Українита ч. 3ст. 2 КАС України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Аналізуючи наведені норми закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця щодо накладення на позивача штрафів у виконавчому провадженні є протиправними, а тому оскаржувані постанови про накладення штрафу підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 159-163, 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4 від 15.06.2016 та 30.06.2016 року про накладення штрафів на Ужгородське обєднане управління Пенсійного Фонду України.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6