Справа № 810/4934/15
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/4934/15 Головуючий у 1-й інстанції: Брагіна О.Є.
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області, в якому просило суд:

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області від 03.09.2015 року № про застосування до ТОВ «Сатурн Дистрибьюшн» штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 9377,37 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області від 03.09.2015 року № про нарахування (збільшення) грошових зобов'язань ТОВ «Сатурн Дистрибьюшн» у розмірі 8296,43 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн», подано апеляційну скаргу, в якій товариство просить Постанову суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано невірну правову оцінку діям відповідача щодо правомірності прийняття оспорюваним рішення про застосування фінансових санкцій, а також, податкового повідомлення-рішення.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, ознайомившись із наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, виходив з того, що позивачем не підтверджено документальними доказами утриманих сум з доходів фізичних осіб з коштів, виплачених гр. ОСОБА_2 чим контролюючий орган правомірно прийняв оскаржувані рішення.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на підставі направлень від 05.08.2015 року за №783/17-01, №784/17-01, та наказу від 05.08.2015 року за №658, виданих ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області, начальником відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів фізичних осіб ДПІ у Києво-Святошинському районі Васильченком О.О., завідувачем сектору спеціальних перевірок управління доходів і зборів фізичних осіб Горупахою Я.Г., згідно пп.80.2.7 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) проведена фактична перевірка TOB «Сатурн Дистрибьіошин» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при використанні праці найманих осіб.

Направлення від 05.08.2015 року за №783/17-01, №784/17-61 та копія наказу від 05.08.2015 за №658 вручено юристу TOB «Сатурн Дистрибьюшин» Чупрін М.К.

За результатами перевірки ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області складено Акт від 17.08.2015 №256/17-01/37285565 (далі - Акт перевірки), згідно висновків якого встановлено порушення позивачем:

- п.п.168.1.1, п.п.168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України в частині заниження податку на доходи фізичних осіб в сумі 6637,14 грн.;

- ч. 1 п. 1 ст. 7, п. 1, п. 2, п. 5 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» в частині заниження єдиного внеску у сумі 18754,74 грн.

Як зазначено в акті перевірки, до ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області надійшла заява гр. ОСОБА_2 від 23.06.2015 №7566/ш щодо порушення вимог податкового та трудового законодавства посадовими особами ТОВ «Сатурн Дистрибьюшин» в частині не оформлення найманих працівників та виплатою заробітної плати в «конвертах».

Згідно пояснень гр. ОСОБА_2, він працював торговим представником ТОВ «Сатурн Дистрибьюшин» та отримував заробітну плату в розмірі: липень 2012 року - 6500 грн., серпень 2012 року - 7000 грн., вересень 2012 року - 6400 грн., жовтень 2012 року - 6300 грн., листопад 2012 року - 6600 грн., грудень 2012 року - 7000 грн., січень 2013 року - 6100 грн. Зі слів роботодавця, з його заробітної плати утримувалися всі необхідні податки та збори, проте звернувшись до органів пенсійного фонду, він зрозумів, що його роботодавець не здійснював жодних утримань та перерахувань до бюджету з коштів, отриманих ним як заробітна плата.

Відповідно до відомостей з центральної БД ДРФО ДПА України про суми виплачених доходів, ОСОБА_2 30.07.2012 прийнятий на роботу та звільнений 31.07.2013. За вказаний період роботи йому нараховано та виплачено дохід в розмірі 7358, 47 грн. Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_2 працював 12 календарних місяців з середньою заробітною платою 613, 21 грн. на місяць.

На підставі акта перевірки від 17.08.2015 № 256/17-01/37285565 ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області було винесено податкове повідомлення-рішення від 03.09.2015 № у зв'язку з порушенням пп. 168.1.1, 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПКУ на суму грошового зобов'язання за основним платежем 6637, 14 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 1659, 29 грн.

Крім того, у зв'язку з порушенням ТОВ «Сатурн Дистрибьюшн» п. 1 ч. 1 ст. 7, п. 2, 5 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в частині заниження єдиного внеску, ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області було винесено рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 03.09.2015 № на суму 9377, 37 грн.

З даного приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно п.п.14.1.54 п. 14. ст. 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (п.п.164.1.2 п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України).

Приписами п.п.164.2.1 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Згідно п.п.168.1.1 п. 168. ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків (п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Крім того, абз. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України закріплено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 6, ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі враховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 ч. 1 ст. 4 цього Закону, на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 вказаного Закону єдиний внесок для платників, зазначених у п. 1 (крім абзацу сьомого) ч. 1 ст.4 цього Закону, встановлюється у відсотках до визначеної абзацом першим п. 1 ч. 1 ст. 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску (за винятком винагороди за цивільно-правовими договорами) відповідно до класів професійного ризику виробництва, до яких віднесено платників єдиного внеску, з урахуванням видів їх економічної діяльності.

З викладеного вбачається, що позивач, як роботодавець, зобов'язаний утримувати та перераховувати податок на доходи фізичних осіб та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування виключно з сум, які виплачуються ним особам, які працюють за трудовим договором або виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами.

Як було зазначено вище, підставою для висновків контролюючого органу про заниження зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб та суми утриманого та нарахованого єдиного соціального внеску слугували встановлені розбіжності між фактично отриманою заробітною платою та нарахованою і виплаченою заробітною платою за період липень 2012 року по січень 2013 року.

При цьому, в основу поняття «фактично отриманої заробітної плати» перевіряючими покладені письмові пояснення гр. ОСОБА_2

В ході проведеної перевірки відповідачем встановлено розбіжності між даними, наведеними гр. ОСОБА_2 в поясненнях та даними, наведеним у відомостях нарахування заробітної плати товариства.

Так, згідно п. 83.1 ст. 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Проте, в Акті перевірки на підтвердження виплати неофіційної заробітної плати («у конверті»), окрім пояснень звільненого працівника, не наведено жодного з визначених п.83.1 ст. 83 Податкового кодексу України документів, а також і жодного первинного документу або документу тіньової бухгалтерії, які б підтверджували розмір виплаченого працівнику доходу у розмірі, що зазначений у поясненнях вказаної вище особи.

Пояснювальна записка фізичної особи, яка стала підставою для прийняття оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки), не є безумовним доказом, як наслідок належним і допустимим, на підставі якого відповідач повинен був зафіксувати відповідні обставини.

Фактично контролюючий орган, надавши юридичну оцінку лише поясненню гр. ОСОБА_2, не здійснив належного мотивування причин цього.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що пояснення гр. ОСОБА_2 самі по собі без підтвердження іншими доказами, в тому числі первинними документами бухгалтерського обліку, не могли бути підставою для вищевказаних висновків Акту перевірки.

Зокрема, в листі ДПА України від 01.04.2010 №6584/7/23-4017/199 «Про використання в роботі Методичних рекомендацій щодо перевірок достовірності формування валових витрат на оплату праці, утримання ПДФО, встановлення фактів виплат зарплати в «конвертах», виявлення працівників, трудові відносини з якими не оформлені належним чином» надані рекомендації щодо дій податківців при встановленні фактів виплат заробітної плати в «конвертах», оформлення з найманими працівниками офіційно трудових відносин.

Зі змісту даного листа вбачається, що з метою визначення повноти нарахування заробітної плати, а також повноти декларування податку з доходів фізичних осіб в обов'язковому порядку пропонується провести порівняльний аналіз даних бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються фонду оплати труда, розміру заробітної плати, чисельності працівників та здійснити такі дії. Визначити питому вагу витрат на оплату праці в загальній сумі валових витрат (порівняти дані рядка 400 балансу «Забезпечення витрат персоналу», рядка 240 звіту про фінансові результати «Витрати на оплату праці» з даними податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум податку з доходу фізичних осіб, утриманого з них за формою № 1ДФ.

Провести аналіз наказів щодо встановлення робочого часу, в тому числі скороченого, порівняти з розрахунковими відомостями на заробітну плату та порівняти з отриманою від податкової міліції по результатах проведених опитувань найманих працівників інформацією щодо фактичного робочого часу.

Провести аналіз показників: розмір окладу (ставки), зазначеного у штатному розписі, трудових договорах (контрактах, угодах) з законодавчо встановленим розміром мінімальної заробітної плати, а також з фактично нарахованим та виплаченим розміром заробітної плати, зазначеним у розрахункових та платіжних відомостях. У разі встановлення фактів невідповідності нарахованої та виплаченої заробітної плати разом із залученими працівниками податкової міліції провести опитування найманих працівників щодо причин невідповідності або щодо фактичного розміру отриманої ними заробітної плати.

Між іншим наголошено, що до функцій органів ДПС відноситься контроль за повнотою та своєчасністю сплати податків до бюджету, а питання дотримання законодавства про працю не віднесено до компетенції податкових органів, тому до одночасного проведення перевірок платників податків доцільно залучати відповідні органи, які здійснюють контроль за дотриманням законодавства про оплату праці на підприємствах, а також міліцію.

Отже, відповідач для отримання об'єктивної, неупередженої та правдивої інформації щодо предмету доказування, міг і мав право в межах наданих йому повноважень покласти в основу акту не лише пояснення фізичної особи.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 був прийнятий на роботу з 27.07.2012 торговим агентом ТОВ «Сатурн Дистрибьюшин» з окладом відповідно до штатного розпису на 0,5 ставки на підставі наказу від 27.07.2012 №154-к/2.

Таким чином, належними та допустимими доказами не доведено факту сплати ТОВ «Сатурн Дистрибьюшин» як роботодавцем гр. ОСОБА_2 фактичної заробітної плати у розмірі більшому, ніж вказано у розрахунково-платіжних відомостях (розрахункових відомостях) за період з липня 2012 року по січень 2013 року та у податковому розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і суми, утриманої з них податку за формою №1ДФ за перевіряємий період.

Крім того, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено, що розмір заробітної плати, яку вказана вище особа нібито отримувала «у конверті», останній декларував в якості отриманого доходу, а з матеріалів справи іншого не вбачається.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що контролюючим органом безпідставно зроблено висновок про заниження зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб та з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, у відповідності до якого прийнято оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 17.08.2015 №Ф-603, а відтак, вона є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Крім того, колегія суддів зауважує, що відмовляючи у позові про скасування рішення від 03.09.2015 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування єдиного внеску, суд першої безпідставно не врахував, що дане донарахування суми єдиного внеску визнано неправомірним, відповідну вимогу контролюючого органу скасовано постановою Київського окружного адміністративного суду від 14.09.2015 року по справі № 810/4032/15, яке набрало законної сили, тобто заниження єдиного внеску відсутнє. Застосування ж штрафу за донарахування сум єдиного внеску за умов, коли власне саме донарахування визнано судом неправомірним і відсутня недоїмка з його сплати, - знаходимо безпідставним і таким, що суперечить закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження, оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, не враховано всі обставини справи, тому існують підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно до статті 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254, 265 КАС України, колегія суддів. -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн» на Постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року - задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року -скасувати, прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн Дистрибьюшн» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області від 03.09.2015 року № про застосування до ТОВ «Сатурн Дистрибьюшн» штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 9377,37 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області від 03.09.2015 року № про нарахування (збільшення) грошових зобов'язань ТОВ «Сатурн Дистрибьюшн» у розмірі 8296,43 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю.Кучма

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Кучма А.Ю.

Безименна Н.В.