Справа № 336/7959/16-а
Суддя: Щаслива О. В.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

13.06.17Справа № 336/7959/16-а
Пр. № 2-а/336/77/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду м. Запоріжжя про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними і зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання незаконними дій відповідача з відмови в перерахунку пенсії на пільгових умовах.

В позові зазначив, що має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, з 2 серпня 2012 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя і отримує пенсію за віком, призначену у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Він має право на перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за умови стажу роботи не менш як 20 років для чоловіків із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку, у звязку з чим 16 жовтня 2016 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії. Внаслідок розгляду цього звернення отримав відмову з посиланням на те, що за умови проведення перерахунку пенсії по двоскладовій формулі, тобто за умови проведення розрахунку частини пенсії до 1 січня 2004 року за раніше діючим законодавством, її розмір суттєво зменшиться, тому здійснення перерахунку за вказаних обставин є недоцільним.

В судове засідання позивач, належним чином повідомлений про час та місце вирішення спору, не зявився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову і вирішення справи у його відсутність.

Аналогічну заяву надав представник відповідача.

Зазначені обставини в силу ст. 122 КАС України є підставою для вирішення справи у письмовому провадженні.

Письмові заперечення відповідача містять посилання на те, що частиною 3 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено призначення та виплата пенсій учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до ст. 19 якого пенсії за віком призначаються у розмірі 55 відсотків заробітку, при цьому розмір пенсії за віком, обчислений відповідно до цієї статті, не може перевищувати 75 відсотків заробітку, що дорівнює 168 грн. При перерахунку пенсії позивача по двоскладовій формулі її розмір становитиме 1924 грн. 98 коп., тоді як на теперішній час його пенсія обчислюється сумою в 3488 грн. 76 коп.

Так як відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі, якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, просить про відмову у задоволенні позову.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Судом встановлено, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, з 2 серпня 2012 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя і отримує пенсію за віком, призначену у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». 14 жовтня 2016 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя з заявою про перерахунок пенсії за віком у відповідності до ст. ст. 55, 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в задоволення якої листом відповідача від 03.11.2016 року відмовлено (а. с. 4-5).

Відповідно до преамбули Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХП від 28.02.1991 року цей Закон визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

За змістом ст. 1 Закону про мету і основні завдання Закону він спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв'язання пов'язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв'язання пов'язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Згідно із ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за правилами якого позивачу призначено пенсію за віком, за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Наведене положення закону надає особі право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені Законом № 1058 або спеціальним Законом № 796.

За змістом ч. 1 ст. 28 Закону за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини, який за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до пункту ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше пяти календарних днів, пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку на десять років.

Як випливає з п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

З наведених норм законодавства випливає, що для громадян, які мають статус потерпілих від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер, який визначений в пункті 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який є спеціальним Законом, тому при проведенні перерахунку пенсії вказаній категорії громадян застосуванню підлягають згадані норми статті 56 Закону.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи зібрані у справі матеріали і докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає доведеними обставини неправомірності рішення відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії на пільгових умовах із застосуванням положень спеціального Закону, саму ж відмову за вказаних обставин вважає такою, що наповнена лише формальним змістом.

За змістом ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень та про зобовязання відповідача вчинити певні дії.

З огляду на викладене суд вбачає всі підстави для задоволення для захисту права позивача в обраний ним спосіб.

Застосовуючи цей спосіб захисту, суд вважає, що його період повинен простиратися в межах встановленого законодавством шестимісячного строку звернення за судовим заходом, і виходячи з того, що позивач надав суду цей позов 30 грудня 2016 року, вважає за необхідне захистити право позивача з 30 червня 2016 року, відкидаючи його вимогу про початок цього строку з 14 квітня 2016 року як необґрунтовану.

Вирішуючи питання про покладення на відповідача видатків зі сплати правової допомоги, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

За змістом ч. 3 ст. 90 КАС України граничний розмір компенсації витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, які в силу ст. 87 КАС відносяться до судових витрат, встановлюється законом.

В силу Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків законом прожиткового мінімуму для працездатних осіб за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Так як наведені в розрахунку витрат на правову допомогу суми всупереч вимог ст. 94 КАС України не підтверджені документально крізь призму тривалості їх надання, суд не вбачає підстав для ухвалення рішення в цій частині на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 9, 69-71, 86, 158-160, 171, 185, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управлінняПенсійного фонду України м. Запоріжжязадовольнити частково.

Визнати незаконною відмову Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжяу проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 у відповідності до п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 30 червня 2016 рокуу відповідності до п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У задоволенні вимог про стягнення вартості правової допомоги відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання в суд першої інстанції протягом десяти днів після отримання копії постанови.

Суддя О.В. Щаслива