Справа № 807/1585/16
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 липня 2017 року м. Київ К/800/23276/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені,

встановив:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення № від 21 жовтня 2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 1854,44 грн. та нараховано пеню у розмірі 4501,11 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області від 21 жовтня 2016 року № .

У касаційній скарзі Ужгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування відповідно до ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування". Позивач сплатив 10069,68 грн. єдиного внеску на казначейський рахунок ДФС. Разом з тим, такий єдиний внесок сплатив за помилково вказаним кодом на казначейський рахунок ДФС.

03 листопада 2015 року ФОП ОСОБА_1 звернувся в Ужгородську ОДПІ з заявою про перерахування помилково сплачених сум єдиного соціального внеску з коду платежу: 71060000 на код платежу: 71040000 "Єдиний внесок для фізичних осіб, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність".

09 лютого 2016 року відповідач здійснив перерахування коштів за правильним кодом платежу.

21 жовтня 2016 року Ужгородська ОДПІ прийняла рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 1854,44 грн. та нараховано пеню у розмірі 4501,11 грн.

Пункт 2 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачає, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до абзацу 2 частини п'ятої статті 9 цього Закону сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Згідно з частинами сьомою - десятою статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники, зазначені в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв'язку. Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. У разі сплати єдиного внеску готівкою - днем сплати єдиного внеску вважається день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі.

Відповідно до частин десятої, одинадцятої пункту 2 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум. Тобто законодавцем встановлений критерій для настання юридичної відповідальності за порушення - це несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску, тобто таким платником повинна була бути допущена протиправна бездіяльність і така бездіяльність повинна була бути допущенна у строки, що встановлені для сплати єдиного внеску за відповідні періоди.

Судами встановлено, що позивачем у строк, встановлений статтею 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" здійснено сплату єдиного внеску, проте помилково у квитанціях зазначено код платежу: 71060000 замість код платежу: 71040000 "Єдиний внесок для фізичних осіб, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність", і відповідач на підставі заяви позивача здійснив перерахування сплачених коштів на правильний рахунок.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що допущення помилки під час сплати єдиного внеску в строк, встановлений статтею 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату чи несвоєчасну сплату необхідної суми єдиного внеску у визначений цим Законом строк, а тому не може бути підставою для застосування штрафів та нарахування пені, передбачених Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті -пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року у справі за позовом Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя В.Ф. Мороз