Справа № 495/8898/16-а
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 495/8898/16-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Заверюха В.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - доповідача Кравця О.О.
судді -Домусчі С. Д.
судді - за участю секретаряКоваля М.П. Левицької З.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю " МК Мега-Інвест" на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.03.2017 р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " МК Мега-Інвест" до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання неправомірним та скасування рішення,

за участю 3-ої особи - Релігійної громади Свято-Покровської парафії Української православної церкви Київського патріархату м. Білгород-Дністровський Одеської області -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «МК Мега-Інвест» в особі директора Мельник Галини Миколаївни звернулося до суду з позовом до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області та після зміни позовних вимог просило визнати незаконним та скасувати рішення № 183-VІІ від 15.09.2016 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Релігійній громаді Свято-Покровської парафії Української православної церкви Київського патріархату м. Білгород-Дністровський Одеської області, площею 0,1795 га., яка розташована на розі вулиць Олімпійської та Єврейської у постійне користування для будівництва та обслуговування культових споруд».

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.11.2016 року до участі у справі було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Релігійну громаду Свято-Покровської парафії Української православної церкви Київського патріархату м. Білгород-Дністровський Одеської області.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.03.2017 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаною постановою представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій вважає вказану постанову прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права, та просив її скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 19, 140 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.8 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом 1-ої інстанції було встановлено, що 25.01.2008 року виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради було прийнято рішення №42, яким затверджено результати конкурсу з відбору замовника інвестора на участь у дольовому будівництві будинку урочистих подій розташованого по вул. Комсомольській, 29 у м. Білгород-Дністровському та визнано переможцем конкурсу ТОВ МК «Мега-Інвст».

Рішенням Білгород-Дністровської міської ради №580-V від 17.09.2008 року ТОВ «Мега-Інвст» затверджені містобудівне обґрунтування та надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки по вул. Комсомольській, 29 у м. Білгород-Дністровському на земельній ділянці, площею 0,2156 га.

18.07.2008 року між ТОВ МК «Мега-Інвст» та територіальною громадою м. Білгород-Дністровського в особі Білгород-Дністровської міської ради укладений договір про передачу функцій замовника інвестора на участь у дольовому будівництві будинку урочистих подій розташованого по вул. Комсомольській, 29 у м. Білгород-Дністровському, який затверджений рішенням Білгород-Дністровської міської ради №536-V від 18.07.2008 року.

На виконання вищезазначеного рішення ТОВ МК «Мега-Інвст» було замовлено та розроблено проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у довгострокову оренду строком на 5 років, яка розташована по вул. Комсомольській, 29 у м. Білгород-Дністровський Одеської області.

На момент розгляду справи, вказаний проект землеустрою не був затверджений в установлений законом порядку рішенням Білгород-Дністровської міської ради.

15.09.2016 року Білгород-Дністровська міська рада Одеської області після повторного голосування прийняла рішення № 183-VІІ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Релігійній громаді Свято-Покровської парафії Української православної церкви Київського патріархату м. Білгород-Дністровський Одеської області, площею 0,1795 га., яка розташована на розі вулиць Олімпійської та Єврейської у постійне користування для будівництва та обслуговування культових споруд».

Судами 1-ої та апеляційної інстанцій було встановлено, що Релігійною громадою Свято-Покровської парафії Української православної церкви Київського патріархату м. Білгород-Дністровський Одеської області було надано відповідне клопотання разом із матеріалами, в порядку встановленому ч.2-3 ст.123 ЗК України, необхідними та достатніми для прийняття відповідного рішення.

Згідно ч.1-2 ст.6 Закону України від 06.10.1998, № 161-XIV "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. У разі набуття права оренди земельної ділянки на конкурентних засадах підставою для укладення договору оренди є результати аукціону.

Згідно ч.2 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Згідно ч.1ст.134 ЗК України ( в ред., діючої на момент виникнення правовідносин) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судами 1-ої та апеляційної інстанцій було встановлено, що обмеження, встановлені ч.2-3 ст.134 ЗК України щодо земельної ділянки по вул. Комсомольській, 29 у м. Білгород-Дністровському на земельній ділянці, площею 0,2156 га - відсутні.

Відповідно ч. 2.ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Апеляційний суд зазначає, що на момент прийняття оскаржуваного рішення вимоги до проектів землеустрою, їх узгодженню, умови та порядок надання в оренду земельних ділянок з 17.09.2008 року змінилися , у зв'язку із відповідними змінами до законодавства, а проект відведення позивачу земельної ділянки по вул. Комсомольській, 29 у м. Білгород-Дністровському на земельній ділянці, площею 0,2156 га, виконаний у 2009 році, на момент розгляду справи судами 1-ої та апеляційної інстанцій ще не розглядався Білгород-Дністровською міською радою.

Виконання договору про передачу функцій замовника інвестора на участь у дольовому будівництві будинку урочистих подій розташованого по вул. Комсомольській, 29 у м. Білгород-Дністровському від 18.07.2008 року, укладеного між ТОВ МК «Мега-Інвст» та територіальною громадою м. Білгород-Дністровського в особі Білгород-Дністровської міської ради, затвердженого рішенням Білгород-Дністровської міської ради №536-V від 18.07.2008 року є похідним від вирішення питання про надання в оренду земельної ділянки.

Право на користування земельною ділянкою для забудови на умовах оренди виникає у орендаря тільки після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки відповідно до вимог Закону України 01.07.2004, № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" після якого виникає право на судовий захист вказаного права, у разі його порушення.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову , так як системний аналіз норм права , встановлених ст. ст.116,122,123, 124,134 ЗК України, дає підстави вважати, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність чи оренду, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку, вказане узгоджується із приписами ч. 4 ст. 123 ЗК України, в якій визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, у зв'язку з чим, враховуючі обов'язок органу місцевого самоврядування, встановлений п.7 ч.3 ст.2 КАС України , діяти із дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, на цей час відсутній пріоритет прав будь-якого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Крім того, за вимогами ч.2 ст. 124 ЗК України та ч.1ст.134 ЗК України ( в редакції, діючої на момент звернення Релігійної громади) передача в оренду земельних ділянок ( та у користування : суперфіцій, емфітевзис), що перебувають у комунальній власності, за відсутні обмежень, встановлених ч.2-3 134 ЗК України, що було в цьому випадку встановлено судами 1-ої та апеляційної інстанцій, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, тобто на конкурсних засадах вже після надання дозволів на розробку проектів землеустрою, що за змістом вказаної норми надається декільком особам та вважає, що рішення Білгород-Дністровської міської ради Одеської області № 183-VІІ від 15.09.2016 року є правомірним, як з точки зору встановленої Законом процедури так і з точки зору виконання вимог ст.9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, щодо забезпечення державою права сповідувати свою релігію.

Згідно ч.10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

У рішенні Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року N 7-рп/2009 (у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказано, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що порушення п.73.4 Регламенту Білгород-Дністровської міської ради, затвердженого рішенням №1-VII від 23.11.2015 року щодо повторності голосування не можуть бути підставою для скасування рішення Білгород-Дністровської міської ради Одеської області № 183-VІІ від 15.09.2016 року, у зв'язку із тим, що воно не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача та не суперечить Конституції або законам України, а зворотній висновок апелянта є помилковим, так як відсутні належні та допустимі докази протиправних дій відносно депутатів місцевої ради, які змусили їх прийняти відповідне рішення , а саме: відповідні вироки судів, що набули законної сили, щодо визнання винними особи чи осіб у скоєнні злочинів, відповідальність за які встановлена ст.344 та/або ст.346 та/або ст.351 КК України.

Згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно ч.2 ст. 200 КАС України не може бути скасовано правильне, по-суті, рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Доводи апеляційної скарги висновків суду 1-ої інстанції не спростовують та ґрунтуються на невірному тлумаченні апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Таким чином, апеляційний суд доходить до висновку, що не має підстав в межах доводів апеляційної скарги для скасування чи зміни постанови суду 1-ої інстанції.

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.196, п.1 ч.1. ст.198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206, ст. 210, ст. 211, ст. 212, ст. 254 КАС України, апеляційний суд ,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю " МК Мега-Інвест" - залишити без задоволення, а постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.03.2017 р. - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий

суддя-доповідач Кравець О.О.

Суддя Домусчі С.Д.

Суддя Коваль М.П.