Справа № 826/6537/17
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №826/6537/17 Головуючий у 1-й інстанції: Мазур А.С.; Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

05 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

суддів: Земляної Г.В.

Мельничука В.П.

за участю секретаря Грисюк Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною та скасування постанови в частині, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Кабінету Міністрів України про визнання протиправним та скасування абзацу 3 пункту 19 постанови Кабінету Міністрів України №1050 від 28.12.2016 р. «Деякі питання стипендіального забезпечення».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову.

На вказану ухвалу ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання про забезпечення позову задовольнити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, до суду першої інстанції позивачем подано клопотання про забезпечення адміністративного позову, шляхом призупинення до закінчення розгляду справи по суті дію абзацу 3 пункту 19 постанови Кабінету Міністрів України №1050 від 28.12.2016 р. «Деякі питання стипендіального забезпечення».

Згідно абзацу 3 пункту 19 постанови Кабінету Міністрів України №1050 від 28.12.2016 р. «Деякі питання стипендіального забезпечення» клінічні ординатори, аспіранти, докторанти мають право на роботу у режимі неповного робочого часу (але не більш як на 0,5 ставки за займаною посадою). При цьому академічна стипендія, призначена відповідно до цього Порядку, виплачується у повному обсязі.

Вказане клопотання вмотивоване тим, що існує очевидна небезпека порушення трудових прав позивача внаслідок застосування роботодавцем позивача абзацу 3 пункту 19 оскаржуваної постанови та переведення його на 0,5 ставки. Внаслідок таких дій роботодавця з виконання вказаної постанови буде можливо у разі задоволення позову в подальшому стягнути недоплачену заробітну плату, однак неможливо буде зарахувати трудовий стаж, який не буде відпрацьовано. З таких міркувань позивач вважає, що в разі задоволення позову судове рішення у даній справі буде неможливо реалізувати для відновлення його прав, тому просив забезпечити позов.

Відмовляючи в забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди його правам, свободам та інтересам, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів.

З таким висновком колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно ч. 4 ст. 117 КАС України, адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

З вищенаведеної норми вбачається, що обов'язковою умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та охоронюваним законом інтересам позивача, захист яких стане неможливим без вжиття таких заходів. При цьому, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, у зв'язку із чим, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Колегія суддів, звертає увагу на те, що матеріали справи не містять переконливих відомостей про наявність ознак, які вказували б на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у випадку незаконного звільнення, переведення тощо працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді або на тих же трудових умовах.

Відповідно до частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Тобто, у разі встановлення факту звільнення без законної підстави або з порушенням передбаченого законом порядку суд зобов'язаний поновити працівника на попередній роботі.

Таким чином, позивачем не доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до прийняття рішення в адміністративній справі, тому клопотання про забезпечення позову є необгрунтованим.

При цьому, забезпечивши позов шляхом зупинення дії абзацу 3 пункту 19 постанови Кабінету Міністрів України №1050 від 28.12.2016 р. «Деякі питання стипендіального забезпечення» суд фактично продовжить службові відносини між позивачем та роботодавцем з відповідними наслідками - виконанням службових обов'язків, виплатою заробітної плати тощо. Таким чином, суд фактично ухвалить рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у забезпеченні позову, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2017 року - без змін, оскільки вона ухвалена з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст. 160, 196, 199, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді Земляна Г.В.

Мельничук В.П.

Повний текст ухвали складено 10.07.2017 року

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Мельничук В.П.

Земляна Г.В.