Справа № 569/2865/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Першко О.О.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"12" липня 2017 р. Справа № 569/2865/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "25" квітня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови та визнання дій та рішення протиправними ,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Львові, в якому просив визнати протиправними дії та рішення інспектора ВПОДДЗ батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м.Львові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №552135 від 12 лютого 2017 року.

В обґрунтування позову зазначив, що не вчиняв інкримінованого йому правопорушення, 12 лютого 2017 року керуючи власним транспортним здійснив обгін транспортного засобу, який рухався попереду, з виїздом на смугу зустрічного руху, однак лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1. «Вузька суцільна лінія» на місці здійснення маневру не було, він діяв у відповідності до Правил дорожнього руху. Також вказав на те, що дії та рішення посадової особи відповідача є протиправними, а винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та такою, що підлягає скасуванню судом, оскільки відповідач в порушення вимог закону не надав належної оцінки його поясненням, не надав можливості у повному обсязі скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема правом на правову допомогу, надання доказів, ознайомлення з доказами. При цьому не надав будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 25.04.2017 позов ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в м.Львові про скасування постанови серії АР №552135 від 12 лютого 2017 року та визнання дій та рішення інспектора ВПОДДЗ батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м.Львові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4 протиправними - задоволено.

Визнано дії інспектора ВПОДДЗ батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м.Львові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4 щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності протиправними.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №552135 від 12 лютого 2017 року, винесену інспектором ВПОДДЗ батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м.Львові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_4 відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 122 КУпАП скасовано.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. В апеляційній скарзі зазначив, що позивач 12.02.2017 року порушив вимоги п. 11.3 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Інспектор патрульної поліції, керуючись власним переконанням, будучи особою, котра помітила вчинення вказаного правопорушення правомірно дійшов до висновку, що позивач вчинив порушення правил дорожнього руху, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. При винесенні поліцейським постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача були дотримані вимоги закону.

В судове засідання представники сторін не з'явилися.

Від позивача повернувся конверт з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України вважається належним чином повідомленим.

Представник відповідача про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник позивача в заяві, а представник відповідача в запереченнях на апеляційну скаргу просили розглядати справу без їх участі.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не належить до задоволення.

Судом встановлено, що 12 лютого 2017 року інспектором ВПОДДЗ батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Львові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_4 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №552135 відносно ОСОБА_3, позивача у справі.

Як зазначено у оскаржуваній постанові 12 лютого 2017 року о 11 год. 45 хв. на автодорозі Київ-Чоп М06 491 км+700 м ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом «Мitsubishі OUTLANDER», державний номер НОМЕР_1 перетнув лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія» з виїздом на смугу призначену для зустрічного руху, чим порушив п.11.3 ПДР.

Згідно постанови, інспектор, враховуючи, що водій автомобіля скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, постановив застосувати до ОСОБА_3В адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень

Не погоджуючись з постановою відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову, оскільки вважав рішення відповідача таким, яке здійснене не на підставі та не у спосіб визначений Конституцією та Законами України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом , запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 11.3 Правил дорожнього руху визначено, що на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об'їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Частиною 2 ст.122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення передбачені частиною другою статті 122 цього Кодексу розглядають органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Зазначені норми містить і Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом МВС від 07.11.2015, № 1395.

Встановлено, що постанова про адміністративне правопорушення від 12.02.2017 винесена Інспектором ВПОДДЗ батальйону №3 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_4 в межах наданих йому повноважень та відповідно до закону без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова була вручена позивачу.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлено, що позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП не визнавав, про що повідомив інспектора поліції.

В позовній заяві та в судовому засіданні в суді першої інстанції позивач стверджував, що порушення зазначене в оскаржуваній постанові не вчиняв, на дорозі із двостороннім рухом при відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки та відповідних дорожніх знаків він здійснив виїзд на смугу зустрічного руху для обгону транспортного засобу, який рухався попереду його транспортного засобу із невеликою швидкістю руху, при цьому водії зустрічного напрямку були відсутні, тобто діяв у відповідності до Правил дорожнього руху.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. В письмових запереченнях (на а.с. 16-18) зазначав, що 12 лютого 2017 року приблизно о 11 год. 45 хв. позивач, знаходячись на автодорозі Київ-Чоп 491 км+700 м, тобто на дорозі з двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку виїхав на зустрічну смугу руху, перетнувши вузьку суцільну смугу, чим порушив п.11.3 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Інших доказів, які б підтверджували вину позивача у вчиненні ним правопорушення передбаченого ч.2ст.122 КУпАП, відповідачем суду не надано.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що застосування уповноваженими на те органами та посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у точній відповідності з законом.

Як вбачається з ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями ст. 279 КУпАП визначено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Згідно положень ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Встановлено, що відповідач належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності дій інспектора патрульної поліції щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надав, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростував.

Тому судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанова суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак підстави для скасування чи зміни судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "25" квітня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1, 33023

3- відповідачу/відповідачам: Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції вул.Перфецького,19, м.Львів,79053

- ,