Справа № 812/359/17
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 липня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/359/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Смішливої Т.В.,

при секретарі судового засідання: Бутенко К.В.,

за участі:

позивача не прибув,

представників відповідача ОСОБА_1, дов. № 287 від 19.12.2016,

ОСОБА_2, дов. № 153жд/лк від 11.07.2017

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці органом управління якого є комісія з ліквідації Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне Управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання неправомірними дій щодо зменшення заробітку при звільненні, що враховувався для обчислення пенсії та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду з позовом звернувся ОСОБА_3 (далі також- позивач, ОСОБА_3М.) до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці органом управління якого є комісія з ліквідації Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці (далі також, відповідач, УМВС України на Донецькій залізниці) про визнання неправомірними дії УМВС України на Донецькій залізниці щодо зменшення ОСОБА_3, при звільнені його з органів внутрішніх справ, заробітку (грошового забезпечення), що враховувався йому для обчислення пенсії з 31.03.2013 та зобовязати УМВС України на Донецькій залізниці включити з 31.03.2013 ОСОБА_3 до його заробітку (грошового забезпечення) для обчислення пенсії, а саме до довідки про додаткові види його грошового забезпечення у 2011-2013 роках, одноразову грошову допомогу при звільнені, яка відповідно до чинного законодавства України входить до системи оплати праці.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 29.03.2013 згідно із пунктом 65 а Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ його звільнено у відставку (зі зняттям з військового обліку) зі служби в органах внутрішніх справ України (підстава наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці №153 о/с від 29.03.2013).

При звільнені з органів внутрішніх справ відповідач виплатив ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу, про те не включив її у довідку про розмір грошового забезпечення з якого розраховується пенсія, яка, на думку позивача, входить до системи оплати праці.

На звернення ОСОБА_3 до відповідача про включення одноразової грошової допомоги до довідки про розмір грошового забезпечення, УМВС України на Донецькій залізниці відповів відмовою.

Позивач вважає такі дії відповідача не законними, посилався на судовому практику, положення Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування зазначив, що на виплачену одноразову грошову допомогу нараховувався збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, отже вона повинна включатися до складу заробітної плати і враховуватися при обчисленні пенсії.

Ухвалою суду від 15.05.2017 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Позивач у судове засідання не прибув, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі (а.с. 119).

Представник відповідача у судовому засідання в режимі відеоконференції заперечував проти позову посилаючись на те, що одноразова грошова допомога виплачується тільки при звільнені зі служби працівника міліції і має разовий характер, а тому УМВС України на Донецькій залізниці не мало права та обовязку включати до довідки про додаткові види грошового забезпечення звільненого працівника міліції відомості про допомогу при звільнені, яка не має щомісячного характеру. Зазначив, що відповідно за норм Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та постанови КМУ від 17.07.1992 № 393 у довідці про додаткові види грошового забезпечення зазначаються відомості про нарахування та отримання працівником міліції за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а одноразова грошова допомога надається лише один раз при звільнені та носить разовий характер, тому вона не зазначається у довідці про додаткові види грошового забезпечення. Більш того, відповідач зазначає, що одноразова допомога при звільнені віднесена до переліку видів виплат на які не нараховується єдиний внесок. У звязку з чим просив відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що наказом від 29.03.2013 № 153 о/с по особовому складу з посиланням на п. 65 а Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено зі служби в органах внутрішніх справ у відставку підполковника міліції ОСОБА_3, начальника сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків лінійного відділу на станції Луганськ Управління МВС України на Донецькій залізниці, (зі зняттям з військового обліку) (за віком) з 31 березня 2013 року. Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні склала 23 роки 02 місяці 21 день, у пільговому перерахунку - 31 рік 03 місяці 28 днів (а.с. 5).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці є юридичною особою, з 15.07.2015 знаходиться в стані припинення за рішенням засновників, на час розгляду справи не припинено (а.с. 120-121)

Листом від 05.09.2016 за № 7/230 Управлінням МВС України на Донецькій залізниці з посиланням на п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 надана відповідь ОСОБА_3 на заяву від 23.08.2016, в якій зазначено, що включення до грошового забезпечення для перерахунку пенсії виплаченої із суми одноразової грошової допомоги при звільнені зі служби не передбачено законом (а.с. 4).

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» від 09.04.1992 № 2262-XII, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за віком, станом здоров'я чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Аналогічні норми закріплені у пункті 10 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно довідки від 12.06.2017 № 124 відповідач не має можливості надати відомості про нараховану та виплачену суму вихідної допомоги при звільнені ОСОБА_3 у 2013 році, у звязку з тим, що всі архіви відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Управління МВС на Донецькій залізниці залишились у м. Донецьку на тимчасово окупованій території (а.с. 94)

Суд зазначає, що факт виплати ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги при звільнені з органів внутрішніх справ сторонами підтверджується та не є предметом розгляду у даній справі.

Спірним питанням у справі є правомірність не включення у довідку про розмір грошового забезпечення позивача, із якого розраховується пенсія, виплаченої одноразової грошової допомоги при звільнені.

За змістом частини 1 статті 11 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 прийнято наказ Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року № 499, яким затверджено та введен в дію з 01 січня 2008 року Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Частиною 3 Наказу МВС України від 31 грудня 2007 року № 499 установлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Аналізуючи наведені правові норми, суд зазначає, що грошова допомога одноразова грошова допомога при звільненні, відносяться до складу грошового забезпечення.

Однак, єдиною умовою для включення відповідної виплат до складу грошового забезпечення в довідку з якої обчислюється пенсія, є сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 10.03.2015 у справі № 21-70а15.

Разом з тим, згідно з п. 2 розділу І Переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 № 1170 (який набрав чинності з 01.01.2011), до виплат, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, належить одноразова допомога працівникам, які виходять на пенсію згідно із законодавством та колективними договорами (включаючи грошову допомогу державним службовцям та науковим (науково-педагогічним) працівникам), військовослужбовцям при звільненні з військової служби.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що одноразова допомога при звільненні з органів внутрішніх справ не є базою для нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

При цьому, суд зауважує, що у вищезазначеній постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 у справі № 21-70а15 аналізуються правовідносини, які виникли щодо особи, звільненої з військової служби у 2010 році, а на час виникнення цих правовідносин діяв Перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 травня 1998 року № 697, до якого не було включено одноразову допомогу військовослужбовців при звільненні.

Тобто, правовідносини, щодо яких розглянуто спір Верховним Судом України у справі № 21-70а15 не є подібними з правовідносинами у даній справі.

З урахуванням наведеного, на суми виплат вихідної допомоги при звільненні осіб рядового і начальницького складу єдиний внесок не нараховується.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що підстав для включення до складу грошового забезпечення позивачу, з розміру якого обчислюється пенсія, одноразової грошової допомоги при звільненні у відповідача відсутні.

Суд не бере до уваги надану позивачем довідку про нараховану вихідну допомогу за 2015 рік (а.с. 109), тому як зазначена довідка не стосується ОСОБА_3, а видана громадянину ОСОБА_4.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності за правилами ст.86 КАС України, суд приходить до висновку, що позивачем не надано обґрунтованих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Відтак, зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на правові приписи законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

У зв'язку з відмовою в задоволені позовних вимог судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 71, 105, 158-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці органом управління якого є комісія з ліквідації Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне Управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання неправомірним дій щодо зменшення заробітку при звільненні, що враховувався для обчислення пенсії та зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанову складено та підписано судом у повному обсязі 13 липня 2017 року.

Суддя ОСОБА_5