Справа № 2а-21501/09/0570
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Христофоров А.Б.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року справа №2а-21501/09/0570

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів : головуючого судді Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., при секретарі судового засідання Борисові А.А., за участю прокурора Неминущої О.О., представника відповідача ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Селидіввугілля" на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2017 року у справі № 2а-21501/09/0570 за позовом Селидівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Новогродівського міського центру зайнятості до Державного підприємства "Селидіввугілля" в особі Відокремленого підрозділу "Шахта "Росія" про стягнення недоїмки та пені зі страхових внесків у розмірі 655409,36 грн,-

ВСТАНОВИВ :

25.05.2017 року ДП "Селидіввугілля" звернулось до суду з заявою про відстрочення виконання судового рішення від 22.12.2009 року по адміністративній справі за позовом Селидівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Новогродівського міського центру зайнятості до Державного підприємства "Селидіввугілля" в особі Відокремленого підрозділу "Шахта "Росія" про стягнення недоїмки та пені зі страхових внесків у розмірі 655 409,36 грн. Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2017 року у справі № 2а-21501/09/0570 у задоволенні заяви Державного підприємства "Селидіввугілля" про відстрочення виконання судового рішення від 22.12.2009 року - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву Державного підприємства "Селидіввугілля" та відстрочити виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 22.12.2009 року у справі № 2а-21501/09/0570 строком на 3 роки.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що підприємство перебуває в скрутному фінансовому становищі внаслідок фінансової ситуації, що пов'язана з негативною динамікою виробничих показників, недодержанням бюджетного фінансування, постійним зростанням цін, відсутність допуску продажу вугілля іншим покупцям окрім генеруючим компаніям теплових електростанцій спільно з(через) ДП «Вугілля України», відсутність альтернативних ринків збуту, перебування майна у податкові заставі, та накладення на майно арештів. Підприємство докладає всіх зусиль для своєчасної сплати заборгованості В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, та просив задовольнити заву про відстрочення виконання судового рішення, проти чого не заперечував прокурор.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача та прокурора, дослідила матеріали справи, обговорила доводи апеляційної скарги і дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Стаття 263 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає загальну процедуру відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Частиною 1 статті 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Тобто з аналізу вказаної норми слідує, що підставою для відстрочення виконання рішення є звернення особи із заявою до суду про відстрочення з обумовленням причин неможливості виконати судове рішення у встановлений законом строк, тобто за доведеністю обставин, що ускладнюють його виконання, або роблять його неможливим (відсутність коштів або присудженого майна в натурі та інше).

Так, з дослідження колегією суддів заяви відповідача про відстрочення виконання постанови суду вбачається, що останній посилався на важке фінансово-економічне становище підприємства, обґрунтувавши це тим, що у 2014-2016 роках Законами України про Державний бюджет на відповідний рік часткового покриття витрат, що включаються до собівартості готової товарної вугільної продукції - передбачено не було. Вказані обставини у сукупності з відсутністю альтернативних ринків збуту вугілля, що зумовлювалося активною фазою проведення антитерористичної операції у Донецькій області, призвели до зростання заборгованості підприємства із заробітної плати, енергоносіїв, податків та обовязкових платежів.

Значне перевищення кредиторської заборгованості над дебіторською заборгованістю свідчить про залежність підприємства від кредиторів, поряд з цим має місце зростання собівартості товарної вугільної продукції, зменшення придатності основних засобів, отримані доходи не покривають проведених витрат, що в кінцевому результаті призвело до збиткової діяльності.

Також, причинами нестабільного фінансового становища підприємства є: - дефіцит коштів на поточну діяльність, у зв'язку із чим відбулося значне зниження матеріальних витрат на забезпечення виробничого циклу; - відсутність фінансування на підтримку в працездатному стані діючого очисного фронту; - постійне зростання цін на товари, роботи, послуги, споживані в процесі виробництва; - зобов'язання керівників вугледобувних підприємств здійснювати продаж вугілля безпосередньо генеруючим компаніям теплових електростанцій спільно з (через) ДП «Вугілля України» та не допускати продажу незбагаченого вугілля іншим покупцям; - відсутність альтернативних ринків збуту вугілля; - знаходження майна підприємства у податковій заставі, що виключає можливість вільної розпорядження належним підприємству майном; - накладення виконавчою службою за виконавчими провадження арештів на грошові кошти підприємства.

Враховуючи вказані фактори, підприємство перебуває у вкрай важкому фінансовому становищі.

Крім того, Державне підприємство «Селидіввугілля» є одним з утворюючих підприємств. Підприємство докладає всіх зусиль для своєчасної сплати заробітної плати, а також зменшення існуючої заборгованості, однак потребує від підприємства необхідності акумулювати значні грошові кошти, умовах виходу з кризи та постійних затримок в розрахунках за поставле підприємством вугільну продукцію є достатньо складним.

В той же час, при відсутності достатньої держпідтримки і коштів реалізації вугільної продукції (в наслідок невчасних розрахунків) зросла заборгованість з заробітної плати перед працівниками підприємства, яка станом на 15.05.2017 склала 32 288,1 тис. грн. Відповідно до статті 15 Закону України «Про оплату праці» кошти, від реалізації вугільної продукції, в першочерговому порядку спрямовуються на оплату праці працівників.

З наведеного вбачається, що підприємство не відмовляється від сплати існуючих грошових зобовязань, а з урахуванням тяжкого фінансового становища, що підтверджено документально, просило суд лише відстрочити їх сплату за постановою суду строком на три роки.

Враховуючи викладене, у звязку зі скрутним матеріальним становищем заявника, яке належним чином обґрунтовано та документально підтверджено, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про відстрочення виконання постанови суду строк на три роки.

Керуючись ст.195 ч.1, ст.199 ч.1 п.3, ст.204 ч.1 п.4, ст.205 ч.1 п.6, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Селидіввугілля" на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2017 року у справі № 2а-21501/09/0570 задовольнити. Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2017 року у справі № 2а-21501/09/0570 скасувати.

Задовольнити заяву Державного підприємства "Селидіввугілля" про відстрочення виконання судового рішення та відстрочити виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2009 року у справі № 2а-21501/09/0570 строком на три роки. Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 07 липня 2017 року.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

ОСОБА_3