Справа № 804/15742/15
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до Головного управління Державної служби з питань праці у Дніпропетровській області про визнання дій незаконними,скасування акту та припису
Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк (далі-позивач, ПАТ КБ Приватбанк) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог та заяви про заміну відповідача - заступника начальника територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області ОСОБА_4 на Головне управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області про:
- визнання відсутності компетенції (повноважень) на здійснення перевірки з питань додержання законодавства про працю;
- визнання незаконними дії з проведення планової первинної перевірки додержання законодавства про працю, за результатами якої складений акт №04-01-122/86 від 30.03.2012р.;
- визнання незаконними дії відповідача зі складання припису №04-01-122/86-81 від 30.03.2012р.;
- скасувати складений відповідачем припис №04-01-122/86-81 від 30.03.2012р..
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що територіальні державні інспекції праці, їх посадові особи не наділені повноваженнями на підставі ОСОБА_6 та законів України на здійснення державного нагляду (контролю) додержання підприємствами, банками законодавства про працю, в звязку з чим, дії відповідача з проведення перевірки позивача, складання акту перевірки та припису є незаконними, адже не відповідають ст.19 ОСОБА_6 України. Проведення перевірки щодо додержання законодавства про працю на підставі Постанови КМУ №50 від 18.01.2003р. є порушенням ч.2 ст.19 ОСОБА_6 України, ч.1 ст.259 КЗпП, оскільки такі повноваження відповідача ОСОБА_6 та/або законами України не передбачені. Перевірка проведена в березні 2012р., в той час як постанова КМУ №50 від 18.01.2003р. втратила чинність з 18.04.2011р. одночасно з набранням чинності Указом Президента України від 06.04.2011р. №386/2011, згідно з постановою КМУ від 28.03.2011р. №346. Зазначає, що в акті перевірки вказано, що вона проведена за участю помічника прокурора Жовтневого району м.Дніпропетровська, однак фактично перевірка проводилась без участі помічника прокурора і правові підстави для проведення спільної перевірки, як заходу державного нагляду (контролю), були відсутні. Відповідачем порушений порядок проведення планових перевірок, встановлений Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Акт перевірки №04-01-122/86 від 30.03.2012р. складений відповідачем з порушеннями вимог встановлених для складання такого акту. Висновки про порушення позивачем вимог законодавства зазначені в акті перевірки №04-01-122/86 від 30.03.2012р. є необґрунтованими, недоведеними та не підтверджуються жодним долученим до акту перевірки документом. Отже, дії відповідача зі складання припису є незаконними. На підставі вищевикладеного позивач просить задовольнити позовні вимоги.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.
Представники відповідача позовні вимоги не визнали, просили в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що перевірка позивача здійснювалась в межах повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством, встановлені під час перевірки порушення є доведеними та підтверджуються письмовими доказами, а тому припис №04-01-122/86-81 від 30.03.2012р. є правомірним. Просили суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Ухвалою суду змінено відповідача - заступника начальника територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області ОСОБА_4 на Головне управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області.
Справа розглядалась судами першої та другої інстанції, та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30 вересня 2015 року постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2013 року та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2014 року скасовано та направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ПАТ КБ Приватбанк 19.03.1992р. зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №054809 .
Встановлено, що 02 листопада 2011 року начальником відділу контролю за додержанням законодавства про працю у Дніпропетровському регіоні - заступником Головного державного інспектора праці Дніпропетровської області ОСОБА_4 повідомлено керівника ПАТ КБ «Приватбанк» про проведення 07 листопада 2011 року вибіркової перевірки додержання законодавства про працю ПАТ КБ «Приватбанк».
07 листопада 2011 року позивачем повідомлено начальника відділу контролю за додержанням законодавства про працю у Дніпропетровському регіоні - заступника Головного державного інспектора праці Дніпропетровської області ОСОБА_4 про відсутність правових підстав для проведення перевірки.
18 листопада 2011 року Територіальною інспекцією праці у Дніпропетровській області до прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська направлено листа №3636, у якому зазначено про систематичні факти недопуску керівництвом ПАТ КБ «Приватбанк» до проведення перевірок посадовців Територіальною інспекцією праці у Дніпропетровській області, в зв'язку із чим неможливо вжити всіх необхідних заходів інспекційного реагування з метою запобігання подальших порушень керівництвом ПАТ КБ «Приватбанк» законодавства про працю України.
29 листопада 2011 року прокуратурою Жовтневого району м. Дніпропетровська повідомлено начальника територіальної Державної інспекції праці у Дніпропетровській області ОСОБА_7 про те, що прокуратурою Жовтневого району м. Дніпропетровська проводиться перевірка додержання трудового законодавства посадовими особами ПАТ КБ «Приватбанк», в зв'язку із чим вимагалось забезпечити явку до прокуратури району 06 грудня 2011 року відповідного спеціаліста інспекції праці для участі у проведенні перевірки, інформацію про наслідки перевірки разом із завіреними копіями матеріалів перевірки надати до прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська у строк до 07 грудня 2011 року.
30 листопада 2011 року прокуратурою Жовтневого району м. Дніпропетровська повідомлено голову правління ПАТ КБ «Приватбанк» про те, що прокуратурою Жовтневого району м. Дніпропетровська на підставі листа Територіальної інспекції праці у Дніпропетровській області № 3636 проводиться перевірка додержання вимог трудового законодавства посадовими особами ПАТ КБ «Приватбанк», в зв'язку із чим вимагалось в строк до 07 грудня 2011 року забезпечити присутність адміністративного персоналу, а саме - головного бухгалтера, посадову особу, яка відповідає за ведення кадрової роботи на підприємстві для проведення вибіркової перевірки додержання законодавства про працю, а також підготувати документи відносно працівників ПАТ КБ «Приватбанк» та працівників Красноармійського підрозділу інкасації Донецького РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», що необхідні для проведення перевірки.
30 березня 2012 року начальником відділу контролю за додержанням законодавства про працю у Дніпропетровському регіоні - заступником Головного державного інспектора праці Дніпропетровської області ОСОБА_4 складено акт перевірки № 04-01-122/86, зі змісту якого слідує, що ним, за участю помічника прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська ОСОБА_8, за чисельними зверненнями працівників ПАТ КБ «ПриватБанк» була проведена планова перевірка додержання законодавства України про працю.
Під час здійснення перевірки виявлено порушення позивачем положень статей 9, 23, 29, 32, 44, 97, 115 КЗпП України; статей 5, 165, 21 Закону України «Про оплату праці»; пунктів 2.5, 2.14, 7.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях; пункту 5 Порядку оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, за рахунок коштів підприємства, установи, організації» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2001 року № 439; Наказу Держкомстату України від 25 грудня 1999 року № 495.
30 березня 2012 року відповідачем направлено позивачу припис № 04-01-123/37-20 про зобов'язання забезпечити дотримання норм трудового законодавства та письмово повідомити відповідача в строк до 30 квітня 2012 року про виконання припису.
Процедура проведення перевірки стану додержання законодавства про працю визначена Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Порядком проведення перевірки стану додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що проводиться посадовими особами Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю та його територіальних органів, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 березня 2003 року № 72 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 72).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
Статтею 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначені основні принципи державного нагляду (контролю), серед яких гарантування прав суб'єкту господарювання; відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю); здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; неприпустимості дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю) та неприпустимості здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання.
Згідно частин 1, 2 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
У разі якщо суб'єкт господарювання на відповідний плановий період включений до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) одночасно кількох органів державного нагляду (контролю), відповідні планові заходи здійснюються органами державного нагляду (контролю) комплексно - одночасно всіма органами державного нагляду (контролю), до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) яких включено суб'єкта господарювання.
Складання та затвердження плану комплексних планових заходів державного нагляду (контролю) органами державного нагляду (контролю) здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
План комплексних планових заходів державного нагляду (контролю) затверджується для всіх органів державного нагляду (контролю) центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку підприємництва, не пізніше ніж за 10 днів до початку відповідного планового періоду.
Здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання заборонено.
Здійснення органом державного нагляду (контролю) щодо одного суб'єкта господарювання планових заходів державного нагляду (контролю) протягом одного планового періоду заборонено, якщо в цьому плановому періоді такий суб'єкт господарювання включений до плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) іншого органу державного нагляду (контролю).
Внесення одного й того самого суб'єкта господарювання до планів державного нагляду (контролю) різних органів державного нагляду (контролю) є підставою для проведення щодо такого суб'єкта господарювання комплексного планового заходу державного нагляду (контролю).
Частиною 11 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи суб'єкта господарювання.
Відповідно до частин 1, 4, 5 статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.
Протягом одного року проведення більш як одного планового заходу державного нагляду (контролю) щодо одного суб'єкта господарювання не допускається.
План здійснення заходів державного нагляду (контролю) на наступний плановий період повинен містити конкретні календарні дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення.
План здійснення заходів державного нагляду (контролю) на відповідний плановий період оприлюднюється на офіційному веб-сайті органу державного нагляду (контролю) не пізніше ніж за 10 днів до початку відповідного планового періоду.
Органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.
Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).
Повідомлення надсилається рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку.
Суб'єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.
Строк здійснення планового заходу не може перевищувати п'ятнадцяти робочих днів, а для суб'єктів малого підприємництва - п'яти робочих днів, якщо інше не передбачено законом. Продовження строку здійснення планового заходу не допускається.
Зі змісту статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» вбачається, що підставами для здійснення позапланових заходів зокрема є звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства.
Частинами 2-4 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, якщо інше не передбачається законом або міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.
Суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного документа.
Строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб'єктів малого підприємництва - двох робочих днів, якщо інше не передбачено законом. Продовження строку здійснення позапланового заходу не допускається.
Відповідно до частин 1, 2, 5, 6 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.
Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання.
Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.
За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт
Серед обов'язків органу державного нагляду (контролю), визначених частиною 2 статті 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» є зобов'язання дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб'єктами господарювання; дотримуватися встановлених законом принципів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Статтею 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право:
вимагати від посадових осіб органу державного нагляду (контролю) додержання вимог законодавства;
перевіряти наявність у посадових осіб органу державного нагляду (контролю) службового посвідчення і одержувати копії посвідчення (направлення) на проведення планового або позапланового заходу;
не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо:
- він здійснюється з порушенням вимог щодо періодичності проведення заходів державного нагляду (контролю), передбачених законом;
- посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону;
бути присутнім під час здійснення заходів державного нагляду (контролю);
вимагати нерозголошення інформації, що є комерційною таємницею суб'єкта господарювання;
одержувати та знайомитися з актами державного нагляду (контролю);
надавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта органу державного нагляду (контролю);
оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії органів державного нагляду (контролю) та їх посадових осіб.
Порядок № 72, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, визначає процедуру здійснення державного нагляду і контролю за додержанням законодавства про працю (крім питань охорони праці) та про загальнообов'язкове державне соціальне страхування: від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням; на випадок безробіття на підприємствах, в установах і організаціях усіх форм власності та у фізичних осіб, які використовують найману працю.
Згідно пункту 1.4 Порядку № 72 перевірки, що проводяться посадовими особами Держнаглядпраці та ТДІП, можна підрозділити на: планові та позапланові; за дорученням керівництва Держнаглядпраці та ТДІП, правоохоронних органів; за пропозиціями установ, організацій; за зверненнями громадян.
Відповідно до пунктів 2.1., 2.2. Порядку № 72 з метою забезпечення раціональної та ефективної організації державного контролю та нагляду за додержанням законодавства про працю робота посадових осіб Держнаглядпраці та ТДІП здійснюється за принципом планування. Державний інспектор праці ТДІП (далі - інспектор праці) працює за місячним графіком перевірок підприємств, який є обов'язковою складовою частиною плану роботи.
Пунктом 2.4. Порядку № 72 передбачено, що Інспектор праці має право на проведення перевірки за наявності в нього: службового посвідчення встановленого зразка; Положення про Державний департамент нагляду за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2003 року № 50; Положення про територіальну державну інспекцію праці Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя; у разі перевірки за дорученням - доручення відповідного органу (керівництва Держнаглядпраці та ТДІП, правоохоронних органів); персональної круглої номерної печатки.
Порядок проведення перевірки визначений пунктами 3.1. - 3.3 Порядку № 72.
Інспектор праці розпочинає здійснення перевірки з повідомлення керівництва об'єкта перевірки про проведення перевірки додержання законодавства про працю чи загальнообов'язкового державного соціального страхування. Інспектор повинен відрекомендуватись (показати посвідчення), у разі потреби розповісти про свої обов'язки і повноваження, ознайомити з питаннями, які будуть розглядатися під час проведення перевірки; обумовити, які документи необхідно надати для перевірки.
Інспектору праці для виконання його службових обов'язків за місцем проведення перевірки посадовою особою надається робоче місце з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками, створюються умови для здійснення наданих повноважень.
Перевірка об'єкта складається з етапів: роботи з документами, наданими для перевірки та оформлення акта, в якому фіксуються виявлені порушення, та отримання підтвердних документів і необхідних пояснень від роботодавця або працівника.
Згідно пункту 4.1. Порядку № 72 за результатами кожної перевірки обов'язково складається акт перевірки, а в разі виявлення порушень законодавства про працю чи загальнообов'язкове державне соціальне страхування припис щодо їх усунення.
Як вбачається із матеріалів справи, а саме з акту перевірки № 04-01-122/86 від 30 березня 2012 року, начальником відділу контролю за додержанням законодавства про працю у Дніпропетровському регіоні - заступником Головного державного інспектора праці Дніпропетровської області ОСОБА_4, за участю помічника прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська ОСОБА_8 проведена планова за чисельними зверненнями працівників перевірка додержання законодавства України про працю ПАТ КБ «ПриватБанк».
Як пояснив представник відповідача в судовому засіданні перевірка була плановою, наказ щодо проведення такої перевірки не виносився.
При цьому лист про таку перевірку направлений 2.11.2011 року № 3394 по терміну виконання та забезпечення проведення такої перевірки на 07.11.2011 року, тобто менше ніж за 10 днів..
Актом від 8.11.2011 року заступником Головного державного інспектора праці Дніпропетровської області ОСОБА_4Б зафіксований факт безпідставної відмови 7.11.2011р.-8.11.2011 р. з відома голови правління ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_9 в особі керівника напрямку юридичної підтримки ОСОБА_10 ПАТ КБ «Приватбанк» в ознайомленні з інформацією, документами і матеріалами.
При цьому чи складались направлення на перевірку, чи прибували на територію позивача перевіряючі особи та чи вручались такі направлення в ході перевірки така інформацію суду не надано.
Як пояснили представники відповідача перевірка фактично проведена в березні місяці на підставі матеріалів отриманих від позивача прокуратурою Жовтневого району м.Дніпропетровська на їх вимоги від 30.11.11 р. та від 01.02.2012 року, про що 30 березня 2012 року начальником відділу контролю за додержанням законодавства про працю у Дніпропетровському регіоні - заступника Головного державного інспектора праці Дніпропетровської області ОСОБА_4 складено ще один акт перевірки № 04-01-122/86.
Як передбачено частиною 5 статті 5 та частиною 4 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» строк здійснення планового заходу не може перевищувати п'ятнадцяти робочих днів, а для суб'єктів малого підприємництва - п'яти робочих днів, якщо інше не передбачено законом, строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб'єктів малого підприємництва - двох робочих днів, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до п.4. Порядку №72, у разі неможливості особистого вручення акта та припису керівнику (про це робиться відмітка в акті та приписі із зазначенням причини) вони надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Приписи підлягають обов'язковому виконанню з письмовим повідомленням особи, що його видала, про вжиті заходи в установлений нею термін.
На виконання вимог п.4. Порядку №72, акт перевірки №04-01-122/86 від 30.03.2012р. та припис №04-01-122/86-81 від 30.03.2012р. були надіслані позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Аналізуючи вищезазначені норми законодавства та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що перевірка додержання законодавства України про працю ПАТ КБ Приватбанк, за результатами якої складений акт №04-01-122/86 від 30.03.2012р., проведена відповідачем не на підставі та не у спосіб, що передбачені ОСОБА_6 та законами України, а тому дії по проведенню такої перевірки є протиправними, а припис №04-01-122/86-81 від 30.03.2012р. також є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо позовних вимог про визнання відсутності компетенції (повноважень) на здійснення перевірки з питань додержання законодавства про працю, суд зазначає наступне.
Так, відповідно до п. 8 ч.2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.
У статті 17 визначається юрисдикція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, та відповідно до ч. 2 ст. 17 КАС України:
1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;
2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;
3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;
4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;
5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених ОСОБА_6 та законами України;
6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;
7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;
8) спори фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за виключенням спорів, повязаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю.
Отже, юрисдикція адміністративних судів поширюється спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.
Таким чином, в цій частині позовних вимог суд відмовляє в задоволенні.
Судом, на виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 30.09.2015 року, були всебічно і повно зясовані усі фактичні обставини справи, дослідженні докази та вирішені поставлені питання.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Таким чином, суд частково задовольняє позовні вимоги.
Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Державної служби з питань праці у Дніпропетровській області планової первинної перевірки по проведенню Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк додержання законодавства про працю, за результатами якої складений акт №04-01-122/86 від 30.03.2012 року.
Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Державної служби з питань праці у Дніпропетровській області №04-01-122/86-81 від 30.03.2012 р.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 21,46 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби з питань праці у Дніпропетровській області.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 06 березня 2017 року

Суддя ОСОБА_1