Справа № 810/1257/17
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2017 року № 810/1257/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Будівельно-монтажне управління №33» до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне акціонерне товариство «Будівельно-монтажне управління №33» (далі позивач) з позовом до Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15.02.2017 №, № та №.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 05.04.2017 відкрито провадження в адміністративній справі №810/1257/17, витребувано докази по справі від сторін, закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.06.2017 замінено неналежного відповідача - Києво-Святошинську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на належного - Головне управління ДФС у Київській області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що посадовими особами Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області проведена документальна позапланова виїзна документальна перевірка ПрАТ «Будівельно-монтажне управління №33», за результатами якої складено акт перевірки від 20.12.2016 №216/10-13-14-04/01269589. На підставі вискоків акта перевірки Головним управлінням ДФС у Київській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 15.02.2017 №, № та №.

Позивач зазначає, що відповідно до наказу на перевірку від 05.12.2016 №608 підставою перевірки є виявлення недостовірних даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту. Позивач наголошує, що жодних запит на отримання документів та відомостей від податкового органу не отримував.

Окрім того позивач зазначає, що висновки акта перевірки є безпідставними та такими, що ґрунтується на припущеннях. До акта перевірки товариством були надані акти на підтвердження робіт та видаткові накладні по кожному контрагенту.

Наголошує, що посадові особи відповідача не здійснювали жодної перевірки.

Відповідач позов не визнав, зазначив, що посадові особи контролюючого органу при проведенні перевірки позивача та оформленні її результатів діяли на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені законодавством України, а податкові повідомлення-рішення є законними.

У судове засідання, призначене на 10.07.2017, особи, які беруть участь у справі не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Разом з цим, 08.06.2017 представником позивача через канцелярію суду подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Враховуючи обмежені строки розгляду справи, недопущення їх порушення та безпідставного затягування вирішення спору, приймаючи до уваги, що наявні в матеріалах справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, а сторони є належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи достатньо доказів для з'ясування обставин по справі, суд вважає можливим на підставі статті 128 КАС України розглядати справу за відсутністю представників позивача, відповідача та третьої особи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство «Будівельно-монтажне управління №33» (ідентифікаційний код 01269589) зареєстроване 10.09.1996 як юридична особа за адресою: 08150, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Шевченка, буд. 193, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.07.2017 (том 11, а.с. 5-8).

05.12.2016 Києво-Святошинською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області видано наказ №608 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «БМУ №33» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016, тривалістю 5 робочих днів, відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України (том 1, а.с. 81).

Також, 09.12.2016 Києво-Святошинською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області видано наказ №620 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «БМУ №33» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016, тривалістю 2 робочі дні з 12.12.2016 по 13.12.2016, відповідно до п. 82.2 ст. 82 ПК України, на підставі доповідної записки начальника управління аудиту ОСОБА_1 від 09.12.2016 (том 1, а.с. 82).

У період з 05.12.2016 по 13.12.2016 посадовими особами Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та відповідно до наказу Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 05.12.2016 №608 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного акціонерного товариства «Будівельно-монтажне управління №33» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016. Результати перевірки оформлені актом перевірки від 20.12.2016 №216/10-13-14-04/01269589 (далі акт перевірки) (том 1, а.с. 23-80).

Висновки акта перевірки містять порушення ПрАТ «Будівельно-монтажне управління №33»:

- п. 138.1 ст. 138, п. 138.2 ст. 138, пп.139.2.1 п. 139.2 ст. 139, п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 2 625 423,00 грн., в т.ч. за період: за 2015 рік 2 520 012,00 грн., за І півріччя 2016 року 105 411,00 грн.;

- п. 198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, в результаті чого занижено податок на додану вартість загальну суму 2 904 730,00 грн., т.ч. по періодах: квітень 2015 року на суму 4 918,00 грн., травень 2015 року на суму 20 843,00 грн., червень 2015 року на суму 11 698,00 грн., серпень 2015 року на суму 159 027,00 грн., вересень 2015 року на суму 360 699,00 грн., жовтень 2015 року на суму 895 676,00 грн., листопад 2015 року на суму 864 002,00 грн., грудень 2015 року на суму 483 150,00 грн., січень 2016 року на суму 15 975,00 грн., лютий 2016 року на суму 2 192,00 грн., березень 2016 року на суму 46 799,00 грн., квітень 2016 року на суму 485,00 грн., травень 2016 року на суму 39 266,00 грн.;

та завищення суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового (звітного) періоду на суму ПДВ 12 406,00 грн., в т.ч. за травень 2016 року на суму ПДВ 12 406,00 грн.

На підставі акту перевірки, Головним управлінням ДФС у Київській області прийняті податкові повідомлення-рішення:

- форми «В4» від 15.02.2017 №, яким позивачу за встановлене порушення п. 185.1 ст. 185, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 12 406,00 грн. (том 1, а.с. 18-19);

- форми «Р» від 15.02.2017 №, яким позивачу за встановлене порушення п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України збільшено грошове зобовязання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у розмірі 3 630 913,00 грн., з яких сума за податковим зобовязанням складає 2 904 730 грн., сума за штрафними санкціями 726 183,00 грн. (том 1, а.с. 20);

- форми «Р» від 15.02.2017 №, яким позивачу за встановлене порушення п. 138.1, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.2.1 п. 139.2 ст. 139, п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України збільшено грошове зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 2 651 776,00 грн., з яких сума за податковим зобовязанням складає 2 625 423,00 грн., сума за штрафними санкціями 26 353,00 грн. (том 1, а.с. 21);

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДФС у Київській області від 15.02.2017 №, № та № позивач звернувся до суду.

Основним нормативно-правовим актом, що врегульовує спірні правовідносини є Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України (далі у редакції, чинній на момент проведення перевірки) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з абзацом 1 пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом (абзац 2 пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України).

Пункт 78.1 ст.78 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік обставин для здійснення документальної позапланової перевірки.

Підпунктом 78.1.4 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, який був правовою підставою для проведення перевірки, передбачено, що перевірка здійснюється за наявності такої обставини: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Щодо викладених в акті перевірки порушень перевірки ПрАТ «БМУ №33»:

Стосовно правомірності формування позивачем податку на додану вартість суд зазначає наступне.

В акті перевірки відповідач посилається на наступні норми Податкового кодексу України:

Вимогами п.198.3 ст.198 Податкового Кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п. 201.4 ст. 201 Податкового Кодексу України передбачено, що податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобовязань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).

Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). У разі коли частка товару (робіт, послуг) не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби України, та враховується у визначенні загальних податкових зобов'язань (п. 201.7 ст. 201 Податкового Кодексу України)

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п. 201.11. ст. 201 ПК України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є:

а) транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв'язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами;

б) касові чеки, які містять суму отриманих товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального номера та податкового номера постачальника). При цьому з метою такого нарахування загальна сума отриманих товарів/послуг не може перевищувати 200 гривень за день (без урахування податку).

У разі використання платниками для розрахунків із споживачами реєстраторів розрахункових операцій касовий чек повинен містити дані про загальну суму коштів, що підлягає сплаті покупцем з урахуванням податку, та суму цього податку, що сплачується у складі загальної суми.

Порядок обчислення та накопичення реєстраторами розрахункових операцій сум податку встановлює Кабінет Міністрів України.

Суд звертає увагу, що відповідач в акті перевірки застосовував норми Податкового кодексу України у редакції, чинній до 01.01.2015, разом з тим відповідачем встановлені порушення ПрАТ «Будівельно-монтажне управління №33» формування грошового зобовязання з податку на додану вартість саме за період з квітня 2015 року по травень 2016 року, а тому такі порушення повинні регулюватися нормами Податкового кодексу України у редакції, чинній на момент перевіряємого періоду з квітня 2015 року по травень 2016 року.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (далі - у редакції, чинній на момент перевіряємого періоду з квітня 2015 року по травень 2016 року) передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 ст. 198 ПК України, який на думку відповідача порушив позивач визначає, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункт 198.2 статті 198 ПК України).

В силу положень пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Положеннями пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За змістом пункту 200.2 статті 200 Податкового кодексу України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця (п. 201.4 ст. 201 ПК України).

Згідно з п. 201.7 ст. 200 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Як зазначено у п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

В силу п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 201.11 ст. 201 ПК України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є:

а) транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв'язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами;

б) касові чеки, які містять суму отриманих товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального номера та податкового номера постачальника). При цьому з метою такого нарахування загальна сума отриманих товарів/послуг не може перевищувати 200 гривень за день (без урахування податку).

У разі використання платниками для розрахунків із споживачами реєстраторів розрахункових операцій касовий чек повинен містити дані про загальну суму коштів, що підлягає сплаті покупцем з урахуванням податку, та суму цього податку, що сплачується у складі загальної суми.

Порядок обчислення та накопичення реєстраторами розрахункових операцій сум податку встановлює Кабінет Міністрів України;

в) бухгалтерська довідка, складена відповідно до пункту 36 підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу;

г) податкова накладна, складена платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд зазначає, що висновок відповідача в акті перевірки щодо правильності нарахування позивачем податку на додану вартість ґрунтується на нормах Податкового кодексу України, які були чинні до періоду, в якому встановлені такі порушення. Разом з тим, акт перевірки не містить жодних посилань на порушення позивачем норм закону в редакції з 01.01.2015.

З приводу податкових зобовязань з податку на прибуток суд зазначає наступне.

В акті перевірки відповідач посилається на наступні норми законодавства:

Згідно п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Такі первинні документи повинні мати обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції

Згідно з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку: первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14 ст. 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку.

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу.

Виходячи з пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Згідно п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що відповідач в акті перевірки застосовував норми Податкового кодексу України у редакції, чинній до 01.01.2015, разом з тим відповідачем встановлені порушення ПрАТ «Будівельно-монтажне управління №33» формування грошового зобовязання податку на прибуток саме за період з 2015 року по І півріччя 2016 року, а тому такі порушення повинні регулюватися нормами Податкового кодексу України у редакції, чинній на момент перевіряємого періоду з 2015 року по І півріччя 2016 року.

Пункт 138 ст. 138 ПК України (далі - у редакції, чинній на момент перевіряємого періоду з 2015 року по І півріччя 2016 року), який на думку відповідача порушив позивач визначає, що фінансовий результат до оподаткування збільшується: на суму нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів, включених до витрат звітного періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;на суму залишкової вартості окремого обєкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, у разі ліквідації або продажу такого обєкта.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України фінансовий результат до оподаткування зменшується: на суму розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 цієї статті; на суму залишкової вартості окремого обєкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної з урахуванням положень цієї статті Кодексу, у разі ліквідації або продажу такого обєкта; на суму дооцінки та вигід від відновлення корисності основних засобів або нематеріальних активів в межах попередньо віднесених до витрат уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Тобто, з 01 січня 2015 року пункти 138.1 та 138.2 ст. 138 ПК України не регулюють взагалі визначення витрат.

Відповідач також посилається на порушення ПрАТ «БМУ №33» пп. 139.2.1 п. 139.2 ст. 139 ПК України, який у редакції, чинній на момент перевіряємого періоду з 2015 року по І півріччя 2016 року передбачає, що фінансовий результат до оподаткування збільшується: на суму витрат на формування резерву сумнівних боргів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму витрат від списання дебіторської заборгованості, яка не відповідає ознакам, визначеним підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, понад суму резерву сумнівних боргів.

Тобто, норми пп. 139.2.1 п. 139.2 ст. 139 ПК України також не регулюють витрати.

Суд наголошує, що з 01 січня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII, яким п. 31 розділу ІІІ ПК України «Податок на прибуток підприємств» викладено в новій редакції. Редакція Податкового кодексу України з 01.01.2015 не містить визначення витрат та перелік витрат за їх ознаками.

Таким чином, відповідач в акті перевірки та податковому повідомленні-рішенні від 15.02.2017 № посилається на порушення позивачем норм ПК України, які втратили чинність до початку періоду, в якому встановленні такі порушення.

Досліджуючи зміст фінансово-господарських операцій позивача з TOB «ATJI Констракшн», ТОВ «Гольт Мет», ТОВ «Енерджі Плюс», ТОВ «Київ-Інвестбуд», ТОВ «Укрсіб», ТОВ «БФК «Євробуд», на підставі яких позивачем сформовані спірні суми податку на прибуток та податку на додану вартість, судом встановлено наступні обставини.

1. Щодо взаємовідносин позивача з TOB «ATЛ Констракшн» суд зазначає наступне.

В акті перевірки зазначено, що в ході перевірки ПрАТ «БМУ №33» надало податкові накладні по взаємовідносинам з TOB «ATЛ Констракшн» на суму 4 151 744,96 грн., у тому числі ПДВ 691 957,50 грн.

Згідно аналізу податкових накладних TOB «ATЛ Констракшн» зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено придбання одного переліку товарів (робіт, послуг) та реалізації зовсім інших товарів (робіт, послуг).

Аналізом наданих TOB «ATЛ Констракшн» послуг вбачається не можливість фактичного здійснювання господарських операцій з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного, відсутності транспортних засобів, наявної кількості трудових ресурсів.

Враховуючи будівельні можливості TOB «ATЛ Констракшн» згідно норм Кодексу законів про працю України та згідно вище наведеного розрахунку людино/годин, встановлено наступне, що TOB «ATЛ Констракшн» не мало можливості власними силами виконати вказані в первинних документах роботи.

Для виконання будівельних робіт, що викладені TOB «ATЛ Констракшн» в первинних документах, згідно норм Кодексу законів про працю України, власними силами їм знадобиться більше часу ніж вказано.

Вбачається відсутність обєктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків господарських операцій по ланцюгу постачання.

Зазначено, що TOB «ATJI Констракшн» здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, повязаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту (том 1, а.с. 30-33).

В порушення п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України ПрАТ «БМУ №33» до складу податкового кредиту неправомірно віднесено суму 691 957,50 грн. (том 1, а.с. 53-55).

Судом встановлено, що між ПрАТ «БМУ №33» та TOB «ATЛ Констракшн» укладено договір будівельного підряду від 25.09.2015 №25/09-ГП (том 4, а.с. 32-42). На підставі документів, наявних в матеріалах справи, судом встановлено, що за даним договором субпідрядник TOB «ATЛ Констракшн» виконував роботи по будівництву внутрішніх мереж газопостачання і встановлення газових котлів із димарями та системою їх вентиляції в будинках №11, №13, №11-Б, №11-А, №11-В по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське Київської області. Також за цим договором ТОВ «АТЛ Констракшн» здійснило поставку певного обладнання для газових мереж та обладнання, зокрема, газових труб.

Продавцем для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкові накладні від 05.11.2015 №1 на загальну суму 231 744,96 грн., у тому числі ПДВ 38 624,16 грн., від 16.10.2015 №21 на загальну суму 1 024 399,86 грн., у тому числі ПДВ 170 733,31 грн., від 16.11.2015 №24 на загальну суму 27 340,54 грн., у тому числі ПДВ 4 556,67 грн., від 16.10.2015 №23 на загальну суму 1 584 205,02 грн., у тому числі ПДВ 264 034,17 грн., від 16.11.2015 №22 на загальну суму 284 054,58 грн., у тому числі ПДВ 47 342,43 грн., від 09.10.2015 №12 на загальну суму 668 237,16 грн., у тому числі ПДВ 111 372,86 грн., від 09.10.2015 №15 на загальну суму 116 215,84 грн., у тому числі ПДВ 19 369,31 грн., від 09.10.2015 №14 на загальну суму 120 507,12 грн., у тому числі ПДВ 20 084,52 грн., від 09.10.2015 №13 на загальну суму 95 039,88 грн., у тому числі ПДВ 15 839,98 грн. (том 4, а.с. 89-97).

На виконання умов договору оформлено наступні видаткові накладні від 30.10.2015 №А-193 на загальну суму 161 390,15 грн., у тому числі ПДВ 26 898,36 грн., від 03.11.2015 №А-200 на загальну суму 235 406,40 грн., у тому числі ПДВ 39 234,40 грн., від 04.11.2015 №А-201 на загальну суму 50 612,38 грн., у тому числі ПДВ 8 435,40 грн., від 05.11.2015 №А-202 на загальну суму 53 198,40 грн., у тому числі ПДВ 8 866,40 грн., від 09.11.2015 №А-205 на загальну суму 78 794,52 грн., у тому числі ПДВ 13 132,42 грн., від 10.11.2015 №А-206 на загальну суму 82 930,44 грн., у тому числі ПДВ 13 821,74 грн., від 11.11.2015 №А-208 на загальну суму 90 142,20 грн., у тому числі ПДВ 15 023,70 грн., від 12.11.2015 №А-209 на загальну суму 81 746,52 грн., у тому числі ПДВ 13 624,42 грн., від 13.11.2015 №А-212 на загальну суму 67 891,36 грн., у тому числі ПДВ 11 315,23 грн., від 16.11.2015 №А-213 на загальну суму 83 807,40 грн., у тому числі ПДВ 13 967,90 грн., від 17.11.2015 №А-214 на загальну суму 81 930,84 грн., у тому числі ПДВ 13 655,14 грн., від 17.11.2015 №А-215 на загальну суму 51 460,70 грн., у тому числі ПДВ 8 576,78 грн. (том 4, а.с. 44-55).

Матеріали справи містять також додаткову угоду до договору субпідряду від 25.09.2015 (том 4, а.с. 43), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2015 року (том 4, а.с. 56, 59, 64, 71), акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в №1 за грудень 2015 року, №2 за листопад 2015 року, №3 за грудень 2015 року, №4 за грудень 2015 року (том 4, а.с. 57-58, 60-63, 65-70, 72-78), банківські виписки (том 4, а.с. 79-88).

З приводу даних обставин позивач надає суду письмові пояснення (том 4, а.с. 30-31, том 10, а.с. 1-8), в яких зазначає, що ПрАТ «БМУ №33» є генеральним підрядником щодо виконання внутрішніх мереж газопостачання і встановлення газових котлів у будинках №11, №13, №11-Б, №11-А, №11-В по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське Київської області, за договором генерального підряду №Г-01/15 укладеним між позивачем і замовником ТОВ «Петрівський квартал» 22 вересня 2015 року (том 4, а.с. 98-111, том 9, а.с. 3-5).

Пояснює, що договір від 22.09.2015 №Г-01/15 передбачає виконання тих самих робіт на тих самих об'єктах, що зазначені у договорі позивача з ТОВ «АТЛ Констракшн».

На підтвердження вказаного позивачем надано суду акти приймання виконаних будівельних робіт №1 за грудень 2015 року, №2 за листопад 2015 року, №3 за грудень 2015 року, №4 за грудень 2015 року та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2015 року (том 4, а.с. 112-219).

Позивач зазначає, що ТОВ «АТЛ Констракшн» мало спеціальні дозволи на виконання небезпечних робіт щодо встановлення газових мереж та газового обладнання, через що позивач, як генеральний підрядник, і залучив субпідрядника ТОВ «АТЛ Констракшн» для виконання спеціалізованих робіт, виконувати які позивач не має права, оскільки не має дозволів та технічної можливості.

Позивач наполягає на тому, що його субпідрядник фактично виконав всі роботи, зазначені у наданих документах, і ці роботи прийняті замовником позивача, що підтверджено актами, а збудований будинок прийнятим в експлуатацію. Також позивач отримав поставлені труби та інше обладнання.

Щодо будівельних матеріалів (водогазопровідних труб, лічильники газові та інше), придбаних ПрАТ «БМУ №33» у ТОВ «АТЛ Констракшн» за договором від 25.09.2015 № 25/09-ГП, позивач пояснює, що даний товар був поставлений ПрАТ «БМУ №33» Приватному підприємству «Теплобудсервіс», яке також було залученим субпідрядником позивача для виконання робіт за договором генерального підряду від 22.09.2015 № Г-01/15.

На підтвердження зазначеного позивач надав суду копії договорів укладеними між ПрАТ «БМУ №33» та ПП «Теплобудсервіс», від 22.10.2015 №01/22-10-15, №02/22-10-15 та №03/22-10-15 (том 10, а.с. 13-26, 82-95, 117-190).

Позивач пояснює, що передання труб та іншого обладнання до ПП «Теплобудсервіс» було здійснено безпосередньо на будівельному майданчику.

Судом досліджено видаткові накладні підписані від імені позивача виконробом ОСОБА_2С (том 9, а.с. 7-12). Згідно наказів ПрАТ «БМУ №33» від 12.05.2015 №21У та від 10.09.2015 №40У ОСОБА_2 був призначений відповідальним виконавцем робіт з будівництва багатоквартирних житлових будинків № 11, №13, №11б, « 11а, №11в по вул. Хмельницького в с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської області (том 9, а.с. 13-14). Отже, його робоче місце було саме на будівельному майданчику, куди ТОВ «АТЛ Констракшн» здійснило поставку труб та обладнання, і де ПП «Теплобудсервіс» здійснювало їх монтаж.

Крім того, факт передання труб та обладнання від ТОВ «АТЛ Констракшн» підтверджується 11 актами приймання-передання (том 9, а.с. 16-26).

Позивач наголошує, що у деклараціях з податку на додану вартість за період з вересня по листопад 2015 року всі відповідні суми, сплачені на користь ТОВ «АТЛ Констракшн» відображені позивачем у складі податкового кредиту. Всі отримані від ТОВ «АТЛ Констракшн» податкові накладні наведені у додатках 5 до таких податкових декларацій.

Зазначає, що оплатив у повному обсязі всі виконані ТОВ «АТЛ Констракшн» роботи та поставлене обладнання банківським переказом на поточний рахунок цього субпідрядника.

Дане підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками і не заперечується відповідачем в акті перевірки.

Загальна вартість всіх виконаних ТОВ «АТЛ Констракшн» за договором № 25/09-ГП та поставленого обладнання становить 4 151 744,96 грн. Загальна сума ПДВ, сплачена позивачем ТОВ «АТЛ Констракшн» у сумі ціни всіх виконаних робіт та поставленого обладнання становить 691 957,50 грн.

Також позивачем надано оборотно-сальдові відомості по рахунку «631» та « 631.2» з вказаним контрагентом, що підтверджує рух активів позивача та відображення операцій з ТОВ «АТЛ Констракшн» у бухгалтерському обліку (том 4, а.с. 220-234).

Реальність робіт, які виконувалися субпідрядником ТОВ «АТЛ Констракшн» також підтверджується листуванням між позивачем та цим субпідрядником (том 9, а.с. 27-32).

2. Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Гольт Мет» суд зазначає наступне.

В акті перевірки зазначено, що в ході перевірки ПрАТ «БМУ №33» надало податкові накладні по взаємовідносинам з ТОВ «Гольт Мет» на суму 1 061 306,41 грн., у тому числі ПДВ 176 884,40 грн.

Згідно аналізу податкових накладних ТОВ «Гольт Мет» зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено придбання одного переліку товарів (робіт, послуг) та реалізації інших товарів (робіт, послуг).

Відповідно до поданої звітності, а саме 1-ДФ, на підприємству ТОВ «Гольт Мет» працювало З працівники.

Слід зазначити, що співробітниками ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області складено податкову інформацію від 28.01.2016 №57/10-13-22-05/39667409 щодо спектру фінансово-господарської діяльності ТОВ «Гольт Мет», відповідно змісту якої встановлено, що Узагальнена податкова інформація складена у звязку з неможливістю проведення перевірки ТОВ «Гольт Мет», за місцезнаходженням. Факт відсутності ТОВ «Гольт Мет» за місцезнаходженням/місцем проживання засвідчено довідкою службовою запискою ОУ ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області №8913/1013-07-01-14 від 01.12.2015. Всупереч пп. 16.1.11 п. 16. 1 ст. 16 ТОВ «Гольт Мет» про зміну свого місцезнаходження/місця проживання не повідомляв ДПІ Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області. До державного реєстратора надіслано повідомлення від 04.12.2015 №2105 про відсутність ТОВ «Гольт Мет» за місцезнаходженням/місцем проживання за формою №18-ОПП.

Вбачається відсутність обєктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків господарських операцій по ланцюгу постачання.

Зазначено, що ТОВ «Гольт Мет» здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, повязаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту (том 1, а.с. 33-34).

В порушення п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України ПрАТ «БМУ №33» до складу податкового кредиту неправомірно віднесено суму 176 884,40 грн. (том 1, а.с. 55-57).

Судом встановлено, що між ПрАТ «БМУ №33» та ТОВ «Гольт Мет» укладено договір поставки від 05.05.2015 №24/15 (том 8, а.с. 6-8). На підставі документів, наявних в матеріалах справи, судом встановлено, що за даним договором ТОВ «Гольт Мет» поставляло ПрАТ «БМУ №33» металеву сітку.

Продавцем для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкові накладні від 29.04.2015 №85 на загальну суму 28 926,50 грн., у тому числі ПДВ 4 821,08 грн., від 30.04.2015 №92 на загальну суму 581,50 грн., у тому числі ПДВ 96,92 грн., від 20.05.2015 №40 на загальну суму 43 200,00 грн., у тому числі ПДВ 7 200,00 грн., від 21.05.2015 №43 на загальну суму 81 855,60 грн., у тому числі ПДВ 13 642,60 грн., від 30.06.2015 №98 на загальну суму 70 189,99 грн., у тому числі ПДВ 11 698,33 грн., від 16.07.2015 №66 на загальну суму 12 549,76 грн., у тому числі ПДВ 2 091,63 грн., від 16.07.2015 №65 на загальну суму 2 000,00 грн., у тому числі ПДВ 333,33 грн., від 20.07.2015 №72 на загальну суму 71 100,80 грн., у тому числі ПДВ 11 850,13 грн., від 24.07.2015 №92 на загальну суму 85 920,83 грн., у тому числі ПДВ 14 320,14 грн., від 30.07.2015 №105 на загальну суму 148 004,16 грн., у тому числі ПДВ 24 667,36 грн., від 31.07.2015 №110 на загальну суму 12 806,40 грн., у тому числі ПДВ 2 134,40 грн., від 06.08.2015 №19 на загальну суму 34 305,60 грн., у тому числі ПДВ 5 717,60 грн., від 14.08.2015 №34 на загальну суму 1 600,80 грн., у тому числі ПДВ 266,80 грн., від 14.08.2015 №35 на загальну суму 2 401,20 грн., у тому числі ПДВ 400,20 грн., від 28.08.2015 №64 на загальну суму 83 470,42 грн., у тому числі ПДВ 13 911,74 грн., від 09.09.2015 №29 на загальну суму 1 554,00 грн., у тому числі ПДВ 259,00 грн., від 09.09.2015 №28 на загальну суму 5 898,60 грн., у тому числі ПДВ 983,10 грн., від 22.09.2015 №82 на загальну суму 254 508,35 грн., у тому числі ПДВ 42 418,06 грн., від 05.10.2015 №8 на загальну суму 63 847,62 грн., у тому числі ПДВ 10 641,27 грн., від 19.10.2015 №89 на загальну суму 9 402,00 грн., у тому числі ПДВ 1 567,00 грн., від 20.10.2015 №97 на загальну суму 1 470,00 грн., у тому числі ПДВ 245,00 грн., від 27.12.2015 №116 на загальну суму 18 480,00 грн., у тому числі ПДВ 3 080,00 грн., від 30.11.2015 №122 на загальну суму 1 980,00 грн., у тому числі ПДВ 330,00 грн., від 10.12.2015 №41 на загальну суму 660,00 грн., у тому числі ПДВ 110,00 грн., від 23.12.2015 №89 на загальну суму 11 957,76 грн., у тому числі ПДВ 1 992,96 грн., від 25.12.2015 №106 на загальну суму 2 491,20 грн., у тому числі ПДВ 415,20 грн., від 25.12.2015 №107 на загальну суму 1 162,56 грн., у тому числі ПДВ 193,76 грн., від 29.12.2015 №113 на загальну суму 8 980,76 грн., у тому числі ПДВ 1 496,79 грн. (том 8, а.с. 133-160).

На виконання умов договору оформлено наступні видаткові накладні від 29.07.2015 №321 на загальну суму 12 291,20 грн., у тому числі ПДВ 2 048,53 грн., від 29.05.2015 №118 на загальну суму 43 200,00 грн., у тому числі ПДВ 7 200,00 грн., від 17.07.2015 №289 на загальну суму 14 549,76 грн., у тому числі ПДВ 2 424,96 грн., від 12.08.2015 №374 на загальну суму 64 337,70 грн., у тому числі ПДВ 10 722,95 грн., від 12.08.2015 №375 на загальну суму 3 430,56 грн., у тому числі ПДВ 571,76 грн., від 14.08.2015 №384 на загальну суму 1 600,80 грн., у тому числі ПДВ 266,80 грн., від 14.08.2015 №380 на загальну суму 2 401,20 грн., у тому числі ПДВ 400,20 грн., від 20.08.2015 №394 на загальну суму 36 128,70 грн., у тому числі ПДВ 6 021,45 грн., від 20.08.2015 №395 на загальну суму 30 875,04 грн., у тому числі ПДВ 5 145,84 грн., від 07.08.2015 №244 на загальну суму 70 189,99 грн., у тому числі ПДВ 11 698,33 грн., від 17.08.2015 №289 на загальну суму 14 549,76 грн., у тому числі ПДВ 2 424,96 грн., від 24.08.2015 №313 на загальну суму 14 702,40 грн., у тому числі ПДВ 2 450,40 грн., від 30.08.2015 №331 на загальну суму 27 738,53 грн., у тому числі ПДВ 4 623,09 грн., від 30.08.2015 №330 на загальну суму 29 404,80 грн., у тому числі ПДВ 4 900,80 грн., від 08.05.2015 №88 на загальну суму 29 508,00 грн., у тому числі ПДВ 4 918,00 грн., від 29.12.2015 №881 на загальну суму 8 980,76 грн., у тому числі ПДВ 1 496,79 грн., від 25.12.2015 №874 на загальну суму 1 162,56 грн., у тому числі ПДВ 193,76 грн., від 24.12.2015 №859 на загальну суму 11 957,76 грн., у тому числі ПДВ 1 992,96 грн., від 25.12.2015 №873 на загальну суму 2 491,20 грн., у тому числі ПДВ 415,20 грн., від 10.12.2015 №815 на загальну суму 660,00 грн., у тому числі ПДВ 110,00 грн., від 29.05.2015 №119 на загальну суму 81 855,60 грн., у тому числі ПДВ 13 642,60 грн., від 27.07.2015 №770 на загальну суму 18 480,00 грн., у тому числі ПДВ 3 080,00 грн., від 30.07.2015 №775 на загальну суму 1 980,00 грн., у тому числі ПДВ 330,00 грн., від 12.08.2015 №373 на загальну суму 2 607,23 грн., у тому числі, ПДВ 434,54 грн., від 10.08.2015 №366 на загальну суму 9 801,60 грн., у тому числі ПДВ 1 633,60 грн., від 10.08.2015 №365 на загальну суму 7 449,22 грн., у тому числі ПДВ 1 241,54 грн., від 10.08.2015 №364 на загальну суму 12 806,40 грн., у тому числі ПДВ 2 134,40 грн., від 07.08.2015 №363 на загальну суму 34 305,60 грн., у тому числі ПДВ 5 717,60 грн.,від 04.08.2015 №342 на загальну суму 3 430,56 грн., у тому числі ПДВ 571,76 грн., від 04.08.2015 №341 на загальну суму 35 834,65 грн., у тому числі ПДВ 5 972,44 грн., від 30.07.2015 №330 на загальну суму 29 404,80 грн., у тому числі ПДВ 4 900,80 грн., від 30.07.2015 №329 на загальну суму 14 702,40 грн., у тому числі ПДВ 2 450,40 грн., від 22.07.2015 №307 на загальну суму 12 276,50 грн., у тому числі ПДВ 2 046,08 грн., від 11.09.2015 №451 на загальну суму 64 788,57 грн., у тому числі ПДВ 10 798,10 грн., від 10.09.2015 №442 на загальну суму 1 554,00 грн., у тому числі ПДВ 259,00 грн., від 03.09.2015 №423 на загальну суму 18 681,85 грн., у тому числі ПДВ 3 113,64 грн., від 11.09.2015 №454 на загальну суму 5 898,60 грн., у тому числі ПДВ 983,10 грн., від 29.09.2015 №525 на загальну суму 132 321,60 грн., у тому числі ПДВ 22 053,60 грн., від 02.10.2015 №544 на загальну суму 122 186,75 грн., у тому числі ПДВ 20 364,46 грн., від 06.10.2015 №548 на загальну суму 63 847,62 грн., у тому числі ПДВ 10 641,27 грн., від 20.10.2015 №612 на загальну суму 1 470,00 грн., у тому числі ПДВ 245,00 грн., від 20.10.2015 №610 на загальну суму 9 402,00 грн., у тому числі ПДВ 1 567,00 грн. (том 8, а.с. 9-50).

Матеріали справи містять також підписані позивачем та замовником ТОВ «Петрівський квартал» акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в №6 за грудень 2015 року, №2 за грудень 2015 року, №3 за грудень 2015 року, №4 за грудень 2015 року, №6 за липень 2015 року, №1 за липень 2015 року, №1 за липень 2015 року, №1 за липень 2015 року (том 8, а.с. 161-208), які, за твердженнями позивача, доводять використання придбаної позивачем у ТОВ «Компанія «Металінвест Лтд» металевої сітки для виконання робіт для замовника, банківські виписки (том 8, а.с. 51-132).

З приводу даних обставин позивач надає суду письмові пояснення (том 8, а.с. 1-5), в яких зазначає, що ТОВ «Компанія «Металінвест Лтд» змінила назву на ТОВ «Гольт Мет» та змінила місцезнаходження. Зміна найменування та зміна місцезнаходження відбулися 26 січня 2016 року, відповідно до даних, які містяться у ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 31.03.2017 (том 1, а.с. 99-102).

Позивач пояснює, що ТОВ «Компанія «Металінвест Лтд» поставляло позивачу металеву сітку за договором від 05.05.2015 № 24/15. Поставки відбувалися з травня 2015 року по грудень 2015 року. Факт відвантаження підтверджується копіями видаткових накладних наявними в матеріалах справи.

Позивач зазначає, що у багатьох видаткових накладних, підписаних позивачем та ТОВ «Компанія «Металінвест Лтд» місце складання зазначено село Віта-Поштова Києво-Святошинського району по вул. Набережна 33. З цього приводу пояснює, що за даною адресою зареєстровано Приватне акціонерне товариство «Київський дослідно-механічний завод», яке має великі складські приміщення, що надаються в оренду. На підтвердження вказаного позивач надав роздруківки сторінок веб-сайту, на яких містяться загальна інформація про це ПрАТ «Київський дослідно-механічний завод» із зазначенням адреси (http://patkdmz.pat.ua/) та оголошення про оренду складських приміщень (http://patkdmz.pat.ua/documents/zdaemo-v-orenu--primischennya?doc=12337) (том 8, а.с. 207-210).

Позивач пояснює, що ТОВ «Компанія «Металінвест Лтд» орендувало склад з якого було відвантажено сітку позивачу за договором від 05.05.2015 № 24/15.

Щодо тверджень податкового органу, викладених в акті перевірки, що у ТОВ «Гольт Мет» працювало лише 3 працівника позивач зазначає, що цієї кількості працівників цілком достатньо для здійснення торгівлі сіткою, це не може слугувати підтвердженням неможливості здійснення поставок.

Позивач здійснював вивезення сітки власним транспортом. На підтвердження наявності у ПрАТ «БМУ №33» транспортних засобів для перевезення придбаної за договором сітки позивач надав копії свідоцтв про реєстрацію вантажних автомобілів (том 10, а.с. 10-12).

Щодо посилання у акті перевірки на податкову інформацію щодо спектру діяльності ТОВ «Гольт Мет» від 28.01.2016 позивач зазначає, що 26.01.2016, через місяць після здійснення останньої поставки товарів позивачу (29.12.2015 дата останньої накладної) ТОВ «Компанія «Металінвест Лтд» змінило місцезнаходження, склад свої учасників і назву. Отже, після припинення поставок товарів позивачу відбулися події, пов'язані зі зміною місцезнаходження ТОВ «Компанія «Металінвест Лтд» та неможливістю проведення його перевірки.

Загальна вартість всіх придбаних позивачем у ТОВ «Компанія «Металінвест Лтд» будівельних матеріалів становить 1 061 306,41 грн. Загальна сума ПДВ, сплачена позивачем ТОВ «Компанія «Металінвест Лтд», становить 176 884,40 грн.

Позивач зазначає, що оплатив у повному обсязі всі поставлені ТОВ «Компанія «Металінвест Лтд» будівельні матеріали банківським переказом на поточний рахунок цього постачальника. Дане підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками (том 8, а.с. 51-132) і не заперечується відповідачем в акті перевірки.

Також позивачем надано суду оборотно-сальдові відомості по рахунку « 631» з контрагентом ТОВ "Компанія "Металінвест ЛТД" та картка рахунку « 631», що підтверджує рух активів ПрАТ «БМУ №33» та відображення операцій з ТОВ «Компанія "Металінвест ЛТД» у бухгалтерському обліку ПрАТ «БМУ №33» (том 8, а.с. 211-220).

Позивач наголошує, що придбані ПрАТ «БМУ №33» у ТОВ «Компанія «Металінвест Лтд» будівельні матеріали були використані ПрАТ «БМУ №33» для виконання будівельних робіт під час будівництва багатоквартирних житлових будинків № 11, №13, №11А, №11Б, №11В по вул. Богдана Хмельницького в селі Петрівське Києво-Святошинського району Київської області. ПрАТ «БМУ №33» як генеральний підрядник виконував роботи для замовника ТОВ «Петрівський квартал» за договором генерального підряду від 14.05.2015 №ГП7/БХ-01, де і використав придбану у ТОВ «Компанія «Металінвест Лтд» сітку.

Отже, позивач наполягає на тому, що його постачальник фактично поставляв будівельні матеріали, зазначені у доданих документах, і ці будівельні матеріали використані у роботах прийнятих замовником позивача, що підтверджено актами, а збудований будинок прийнято в експлуатацію.

3. Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Енерджі Плюс» суд зазначає наступне.

В акті перевірки зазначено, що в ході перевірки ПрАТ «БМУ №33» надало податкові накладні по взаємовідносинам з ТОВ «Енерджі Плюс» на суму 1 135 683,60 грн., у тому числі ПДВ 189 280,61 грн.

Згідно аналізу податкових накладних ТОВ «Енерджі Плюс» зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено придбання одного переліку товарів (робіт, послуг) та реалізації зовсім інших товарів (робіт, послуг).

Відповідно до поданої звітності, а саме 1-ДФ, на підприємству ТОВ «Енерджі Плюс» працювало 1 працівник.

Враховуючи будівельні можливості ТОВ «Енерджі Плюс» згідно норм Кодексу законів про працю України та згідно вище наведеного розрахунку людино/годин, встановлено наступне, що ТОВ «Енерджі Плюс» не мало можливості власними силами виконати вказані в первинних документах роботи.

Для виконання будівельних робіт, що викладені ТОВ «Енерджі Плюс» в первинних документах, згідно норм Кодексу законів про працю України, власними силами їм знадобиться більше часу ніж вказано.

Вбачається відсутність обєктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків господарських операцій по ланцюгу постачання.

Зазначено, що ТОВ «Енерджі Плюс» здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, повязаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту (том 1, а.с. 34-36).

В порушення п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України ПрАТ «БМУ №33» до складу податкового кредиту неправомірно віднесено суму 189 280,61 грн. (том 1, а.с. 57-58).

Судом встановлено, що між ПрАТ «БМУ №33» та ТОВ «Енерджі Плюс» укладено договір субпідряду від 17.09.2015 №17/09 (том 5, а.с. 3-15). На підставі документів, наявних в матеріалах справи, судом встановлено, що за даним договором субпідрядник ТОВ «Київ-Інвестбуд» виконував роботи з утеплення фасаду будинку тощо в будинку №11-В по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське Київської області.

Продавцем для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкові накладні від 24.09.2015 №26 на загальну суму 250 000,00 грн. у тому числі ПДВ 41 666,67 грн., від 06.10.2015 №31 на загальну суму 250 000,00 грн. у тому числі ПДВ 41 666,67 грн., від 30.10.2015 №37 на загальну суму 250 000,00 грн. у тому числі ПДВ 41 666,67 грн., від 28.12.2015 №45 на загальну суму 150 000,00 грн. у тому числі ПДВ 25 000,00 грн., від 30.12.2015 №48 на загальну суму 235 683,60 грн. у тому числі ПДВ 39 280,60 грн. (том 5, а.с. 43-47).

Матеріали справи містять також додаткову угоду до договору субпідряду №1 від 17.09.2015 (том 5, а.с. 16), довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2015 року (том 5, а.с. 48), акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в №1 за грудень 2015 року, №71 за грудень 2015 року (том 5, а.с. 49-60), банківські виписки (том 5, а.с. 17-42).

З приводу даних обставин позивач надає суду письмові пояснення (том 5, а.с. 1-2), в яких зазначає, що ПрАТ «БМУ №33» не оплатив у повному обсязі всі виконані ТОВ «Енерджі Плюс» роботи. Оплата проведена не у повному обсязі, позаяк за умовами договорів, а саме за пунктом 5.5 договору від 17.09.2015 №17/09 позивач як генеральний підрядник має право притримувати 2,5% від кожного платежу, що має бути здійснений субпідряднику, в якості гарантії виконання субпідрядником його зобов'язань за відповідним договором. Аналогічні правила діють у відносинах Позивача із замовником будівництва ТОВ «Петрівский квартал». Після спливання гарантійного строку, за умови відсутності необхідності усувати недоліки у виконаних роботах за рахунок притриманих сум, ці суми сплачуються генеральному підряднику, який в свою чергу, сплачує відповідні суми субпідряднику.

Позивач наголошує, що таке при тримання свідчить про реальний характер договору, тобто підтверджує те, що субпідрядник є підприємством, яке працює тривалий час, а отже, дочекається спливу гарантійного терміну та остаточного погашення заборгованості ПрАТ «БМУ №33».

Також позивачем надано суду акти на закриття прихованих робіт (у кількості 7 актів), якими підтверджується закриття робіт, виконаних субпідрядником ТОВ «Енерджі Плюс» щодо утеплення фасадів будинку № 11-В (том 9, а.с. 67-73), а також листи надіслані цим субпідрядником позивачу та відповіді на них (том 9, а.с. 79-85).

Загальна вартість всіх виконаних ТОВ «Енерджі Плюс» для позивача робіт за договором від 17.09.2015 №17/09 становить 1 135 683,60 грн. Загальна сума ПДВ, сплачена позивачем ТОВ «Енерджі Плюс» у сумі ціни всіх виконаних робіт за всіма договорами становить 189 280,61 грн.

Позивач зазначає, що станом на 25.04.2017 р. заборгованість ПрАТ «БМУ №33» ТОВ «Енерджі Плюс» за договором від 17.09.2015 №17/09 становить 11 320,54 грн., що підтверджується оборотно-сальдові відомості по рахунку « 631.2» та по рахунку « 3711» з контрагентом ТОВ «Енерджі Плюс» (том 5, а.с. 61-67).

Платежі на користь від ТОВ «Енерджі Плюс» позивач здійснював банківським переказом на поточний рахунок цього субпідрядника. Дане підтверджується наявними в матеріалах справи доданими банківськими виписками (том 5, а.с. 17-42) і не заперечується відповідачем в акті перевірки.

Отже, позивач наполягає на тому, що його субпідрядник фактично виконав всі роботи, зазначені у доданих документах, і ці роботи прийняті замовником позивача, що підтверджено актами, а збудований будинок прийнято в експлуатацію.

4. Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Київ-Інвестбуд» суд зазначає наступне.

В акті перевірки зазначено, що в ході перевірки ПрАТ «БМУ №33» надало податкові накладні по взаємовідносинам з ТОВ «Київ-Інвестбуд» на суму 363 791,03 грн., у тому числі ПДВ 60 631,84 грн.

Згідно аналізу податкових накладних ТОВ «Київ-Інвестбуд» зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено придбання одного переліку товарів (робіт, послуг) та реалізації зовсім інших товарів (робіт, послуг).

Відповідно до поданої звітності, а саме 1-ДФ, на підприємству ТОВ «Київ-Інвестбуд» працювало 1 працівник.

Аналізом наданих ТОВ «Київ-Інвестбуд» послуг вбачається не можливість фактичного здійснювання господарських операцій з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного, відсутності транспортних засобів, наявної кількості трудових ресурсів.

Для виконання будівельних робіт, що викладені ТОВ «Київ-Інвестбуд» в первинних документах, згідно норм Кодексу законів про працю України, власними силами їм знадобиться більше часу ніж вказано.

Вбачається відсутність обєктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків господарських операцій по ланцюгу постачання.

Зазначено, що ТОВ «Київ-Інвестбуд» здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, повязаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту (том 1, а.с. 36-37).

В порушення п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України ПрАТ «БМУ №33» до складу податкового кредиту неправомірно віднесено суму 60 631,84 грн. (том 1, а.с. 58-60).

Судом встановлено, що між ПрАТ «БМУ №33» та ТОВ «Київ-Інвестбуд» укладено договір субпідряду від 08.10.2015 №08/10 (том 5, а.с. 70-82). На підставі документів, наявних в матеріалах справи, судом встановлено, що за даним договором субпідрядник ТОВ «Київ-Інвестбуд» виконував роботи з утеплення фасаду будинку тощо в будинку №11 по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське Київської області.

Цим субпідрядником для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкові накладні від 12.10.2015 №1 на загальну суму 300 000,00 грн., у тому числі 50 000,00 грн., від 30.12.2015 №7 на загальну суму 63 791,03 грн., у тому числі 10 631,84 грн. (том 5, а.с. 102-103).

Матеріали справи містять також додаткову угоду до договору субпідряду №1 від 08.10.2015 (том 5, а.с. 83), довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2015 року (том 5, а.с. 104), акт приймання виконаних будівельних робіт №1 за грудень 2015 року, (том 5, а.с. 105-110), банківські виписки (том 5, а.с. 84-101) та акти на закриття приховуваних робіт від 15.02.2016 (том 5, а.с. 111)

З приводу даних обставин позивач надає суду письмові пояснення (том 5, а.с. 68-69), в яких зазначає, що загальна вартість всіх виконаних ТОВ «Київ-Інвестбуд» для Позивача робіт за договором від 08.10.2015 року № 08/10 становить 363 791,03 грн. Загальна сума ПДВ, сплачена Позивачем ТОВ «Київ-Інвестбуд» у сумі ціни всіх виконаних робіт за договором від 08.10.2015 № 08/10 становить 60 631,84 грн.

Позивач здійснював платежі на користь ТОВ «Київ-Інвестбуд» банківським переказом на поточний рахунок цього субпідрядника. Дане підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками (том 5, а.с. 84-101) і не заперечується відповідачем в акті перевірки.

Судом встановлено, що ПрАТ «БМУ №33» не сплатив у повному обсязі виконані ТОВ «Київ-Інвестбуд» роботи. Станом на 25.04.2017 заборгованість позивача перед виконані ТОВ «Київ-Інвестбуд» за договором 08.10.2015 №08/10 становить 3977,35 гривень. Станом на 30.06.2016 року заборгованість позивача перед ТОВ «Київ-Інвестбуд» за договором 08.10.2015 №08/10 становила 48435,74 гривень., що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями.

Заборгованість підтверджується оборотно-сальдові відомості по рахунку « 631.2» та по рахунку « 3711» з контрагентом ТОВ «Київ-Інвестбуд» (том 5, а.с. 118-122).

Позивач пояснює, що оплата проведена не у повному обсязі, оскільки за умовами договорів, а саме за пунктом 5.5 договору 08.10.2015 №08/10 ПрАТ «БМУ №33» як генеральний підрядник має право притримувати 2,5% від кожного платежу, що має бути здійснений субпідряднику, в якості гарантії виконання субпідрядником його зобов'язань за відповідним договором. Аналогічні правила діють у відносинах позивача із замовником будівництва ТОВ «Петрівский квартал». Після спливання гарантійного строку, за умови відсутності необхідності усувати недоліки у виконаних роботах за рахунок притриманих сум, ці суми сплачуються генеральному підряднику, який в свою чергу, сплачує відповідні суми субпідряднику.

Позивач вважає, що таке при тримання свідчить про реальний характер договору, тобто підтверджує те, що субпідрядник є підприємством, яке працює тривалий час, а отже, дочекається спливу гарантійного терміну та остаточного погашення заборгованості позивача.

Також позивачем надано копії трьох листів: від 11.02.2016 № 5 надісланого позивачу від субпідрядника ТОВ «Київ-Інвестбуд» щодо перерахування залишку коштів в оплату виконаних робіт, а також два листи з відповідями позивача на прохання сплатити кошти (від 16.02.2016 № 52 та від 24.02.2016 № 77), якими позивач вимагав до оплати здійснити певні роботи та усунути зауваження до якості та повноти виконання робіт, які здійснював субпідрядник ТОВ «Київ-Інвестбуд» (том 9, а.с. 127-129).

Отже, позивач наполягає на тому, що його субпідрядник ТОВ «Київ-Інвестбуд» фактично виконав всі роботи, зазначені у доданих документах, і ці роботи прийняті замовником позивача, що підтверджено актами, а збудований будинок прийнято в експлуатацію.

5. Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Укрсіб» суд зазначає наступне.

В акті перевірки зазначено, що між ПрАТ «БМУ №33» та ТОВ «Укрсіб» було укладено наступні договіри субпідряду:

- від 10.08.2015 №10/08-2015;

- від 17.08.2015 №1708-15;

- від 15.09.2015 №1509-15;

- від 27.10.2015 №2710-15;

- від 02.11.2015 №0211-15.

В ході перевірки ПрАТ «БМУ №33» надало податкові накладні по взаємовідносинам з ТОВ «Укрсіб» на суму 7 148 457,48 грн., у тому числі ПДВ 1 191 409,50 грн.

Згідно аналізу податкових накладних ТОВ «Укрсіб» зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено придбання одного переліку товарів (робіт, послуг) та реалізації зовсім інших товарів (робіт, послуг).

Відповідно до поданої звітності, а саме 1-ДФ, на підприємству ТОВ «Укрсіб» працювало 4 працівника.

Аналізом наданих ТОВ «Укрсіб» послуг вбачається не можливість фактичного здійснювання господарських операцій з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного, відсутності транспортних засобів, наявної кількості трудових ресурсів.

Для виконання будівельних робіт, що викладені ТОВ «Укрсіб» в первинних документах, згідно норм Кодексу законів про працю України, власними силами їм знадобиться більше часу ніж вказано.

Вбачається відсутність обєктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків господарських операцій по ланцюгу постачання.

Зазначено, що ТОВ «Укрсіб» здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, повязаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту (том 1, а.с. 41-42).

В порушення п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України ПрАТ «БМУ №33» до складу податкового кредиту неправомірно віднесено суму 1 191 409,56 грн. (том 1, а.с. 60-65).

Судом встановлено, що між ПрАТ «БМУ №33» та ТОВ «Укрсіб» було укладено наступні договіри субпідряду;

1) від 10.08.2015 №10/08-2015 (том 1, а.с. 116-127). На підставі документів, наявних в матеріалах справи, судом встановлено, що за даним договором субпідрядник ТОВ «Укрсіб» виконував роботи по влаштуванню технологічних трубопроводів (обв'язка) насосної станції водопостачання (за ГП-3) з резервуаром чистої води 310 м3 та 260 м3 (за ГП-4).

Продавцем для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкові накладні від 23.09.2015 №3 на загальну суму 200 000,00 грн. у тому числі ПДВ 33 333,33 грн. та від 24.09.2015 №5 на загальну суму 152 231,75 грн. у тому числі ПДВ 25 371,96 грн. (том 1, а.с. 149-150).

Матеріали справи містять також акт прийому-передачі проектної документації від 10.08.2015 (том 1, а.с. 128, том 3, а.с. 42), додаткову угоду до договору субпідряду від 14.08.2015 (том 1, а.с. 129), довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2015 року (том 1, а.с. 130), акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в №1 за вересень 2015 року (том 1, а.с. 131-142), банківські виписки (том 1, а.с. 143-148).

2) від 17.08.2015 №1708-15 (том 3, а.с. 52-64). На підставі документів, наявних в матеріалах справи, судом встановлено, що за даним договором субпідрядник ТОВ «Укрсіб» виконував роботи по влаштуванню штукатурки стін та цементно-піщаної стяжки підлог будинки тощо в будинках № 11, №11-А по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське Київської області.

Продавцем для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкові накладні від 25.08.2015 №3 на загальну суму 300 000,00 грн., у тому числі ПДВ 50 000,00 грн., від 27.08.2015 №4 на загальну суму 200 000,00 грн., у тому числі ПДВ 33 333,33 грн., від 21.09.2015 №1 на загальну суму 200 000,00 грн., у тому числі ПДВ 33 333,33 грн., від 22.09.2015 №2 на загальну суму 200 000,00 грн., у тому числі ПДВ 33 333,33 грн., від 23.09.2015 №4 на загальну суму 100 000,00 грн., у тому числі ПДВ 16 666,67 грн., від 12.10.2015 №1 на загальну суму 500 000,00 грн., у тому числі ПДВ 83 333,33 грн., від 19.10.2015 №2 на загальну суму 250 000,00 грн., у тому числі ПДВ 41 666,67 грн., від 28.10.2015 №5 на загальну суму 250 000,00 грн., у тому числі ПДВ 41 666,67 грн., від 19.11.2015 №14 на загальну суму 300 000,00 грн., у тому числі ПДВ 50 000,00 грн., від 30.11.2015 №8 на загальну суму 300 000,00 грн., у тому числі ПДВ 50 000,00 грн., від 30.11.2015 №10 на загальну суму 100 181,71 грн., у тому числі ПДВ 16 696,95 грн., від 12.12.2015 №1 на загальну суму 99 818,29 грн., у тому числі ПДВ 16 636,38 грн., від 16.12.2015 №2 на загальну суму 250 000,00 грн., у тому числі ПДВ 41 666,67 грн., від 21.12.2015 №6 на загальну суму 52 857,94 грн., у тому числі ПДВ 8 809,66 грн., від 21.12.2015 №14 на загальну суму 29 172,40 грн., у тому числі ПДВ 4 862,07 грн., від 21.12.2015 №15 на загальну суму 213 505,25 грн., у тому числі ПДВ 35 584,21 грн., від 21.12.2015 №16 на загальну суму 15 852,73 грн., у тому числі ПДВ 2 642,12 грн. (том 4, а.с. 13-29).

Матеріали справи містять також акт прийому-передачі проектної документації від 17.08.2015 (том 3, а.с. 43, 67), додаткові угоди до договору субпідряду №1 від 17.08.2015 та 20.07.2015 (том 3, а.с. 65-66), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2015 року, за жовтень 2015 року, за листопад 2015 року, за грудень 2015 року (том 3, а.с. 68, 76, 81, 94, 110, 130, 154, 174, 197, 201, 210), акти приймання виконаних будівельних робіт №1 за вересень 2015 року, №2 за вересень 2015 року, №3 за жовтень 2015 року, №4 за жовтень 2015 року, №2 за жовтень 2015 року, №2 за листопад 2015 року, №3 за листопад 2013 року, №2 за листопад 2015 року, №3 за грудень 2015 року, №1 за грудень 2015 року, №5 за грудень 2015 року, №4 за грудень 2015 року, №9 за грудень 2015 року, №10 за грудень 2015 року, №11 за грудень 2015 року (том 3, а.с. 69-75, 77-80, 82-9, 95-109, 111-118, 119-128, 131-153, 155-173, 175-196, 198-200, 202-209, 211-213), банківські виписки (том 3, а.с. 214-250, том 4, а.с. 1-12).

3) від 15.09.2015 №1509-15 (том 1, а.с. 151-163). На підставі документів, наявних в матеріалах справи, судом встановлено, що за даним договором субпідрядник ТОВ «Укрсіб» виконував роботи по влаштуванню внутрішніх інженерних систем опалення та вентиляції, каналізації та водопостачання тощо в будинках № 11-Б, №11-В, №13 по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське Київської області.

Продавцем для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкову накладну від 19.10.2015 №4 на загальну суму 359 119,68 грн., у тому числі ПДВ 59 853,28 грн. (том 1, а.с. 179).

Матеріали справи містять також акт прийому-передачі проектної документації від 15.09.2015 (том 1, а.с. 165, том 3, а.с. 44), додаткову угоду до договору субпідряду від 23.09.2015 (том 1, а.с. 164), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2015 року (том 1, а.с. 171, 175), акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в №1 за жовтень 2015 року (том 1, а.с. 172-174, 176-178), банківські виписки (том 1, а.с. 166-170).

4) від 27.10.2015 №2710-15 (том 1, а.с. 180-191). На підставі документів, наявних в матеріалах справи, судом встановлено, що за даним договором субпідрядник ТОВ «Укрсіб» виконував роботи оздоблювальні роботи місць загального користування, влаштування підвісних стель з гіпсокартону на 11 поверсі, влаштування г/к коробів в місцях загального користування у будинку № 11 по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське Київської області.

Продавцем для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкові накладні від 12.11.2015 №4 на загальну суму 200 000,00 грн., у тому числі ПДВ 33 333,33 грн., від 02.11.2015 №1 на загальну суму 200 000,00 грн., у тому числі ПДВ 33 333,33 грн., від 21.12.2015 №4 на загальну суму 35 883,36 грн., у тому числі ПДВ 5 980,56 грн., від 21.12.2015 №12 на загальну суму 47 469,86 грн., у тому числі ПДВ 7 911,64 грн., від 21.12.2015 №13 на загальну суму 176 158,10 грн., у тому числі ПДВ 29 359,68 грн. (том 1, а.с. 237-241).

Матеріали справи містять також акт прийому-передачі проектної документації від 27.10.2015 (том 1, а.с. 194, том 3, а.с. 46), додаткові угоди до договору субпідряду №1 від 27.10.2015 та від 02.11.2015 (том 1, а.с. 192, 193), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2015 року (том 1, а.с. 213, 222, 228), акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в №3 за грудень 2015 року, №12 за грудень 2015 року, №6 за грудень 2015 року (том 1, а.с. 214-221, 223-227, 229-236), банківські виписки (том 1, а.с. 195-212).

5) від 02.11.2015 №0211-15 (том 2, а.с. 1-13). На підставі документів, наявних в матеріалах справи, судом встановлено, що за даним договором субпідрядник ТОВ «Укрсіб» виконував роботи з влаштування стяжки 1, 7-8 поверхів в буднику №11Б по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське Київської області.

Продавцем для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкові накладні від 30.11.2015 №9 на загальну суму 34 034,89 грн., у тому числі ПДВ 5 672,48 грн., від 30.11.2015 №11 на загальну суму 158 949,52 грн., у тому числі ПДВ 26 491,59 грн., від 21.12.2015 №7 на загальну суму 5 671,40 грн., у тому числі ПДВ 945,23 грн., від 21.12.2015 №17 на загальну суму 80 000,00 грн., у тому числі ПДВ 13 333,33 грн. (том 2, а.с. 45-48).

Матеріали справи містять також акт прийому-передачі проектної документації від 02.11.2015 (том 2, а.с. 16, том 3, а.с. 47), додаткові угоди до договору субпідряду №1 від 02.11.2015 та від 05.11.2015 (том 2, а.с. 14-15), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2015 року, за грудень 2015 року (том 2, а.с. 17, 23, 27, 37), акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в №1 за листопад 2015 року, №3 за грудень 2015 року, №2 за листопад 2015 року (том 2, а.с. 18-22, 24-26, 28-36, 38-40), банківські виписки (том 2, а.с. 41-44).

6) від 19.10.2015 №1910-15, який не зазначений у акті перевірки (том 2, а.с. 49-61). На підставі документів, наявних в матеріалах справи, судом встановлено, що за даним договором субпідрядник ТОВ «Укрсіб» виконував додаткові роботи по влаштуванню штукатурки швів стелі 1-10 поверхів в будинках № 11, №11-А по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське Київської області.

Продавцем для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкові накладні від 30.11.2015 №12 на загальну суму 24 898,26 грн., у тому числі ПДВ 4 149,71 грн., від 21.12.2015 №5 на загальну суму 78 279,12 грн., у тому числі ПДВ 13 046,52 грн., від 21.12.2015 №9 на загальну суму 73 712,40 грн., у тому числі ПДВ 12 285,40 грн., від 21.12.2015 №10 на загальну суму 15 936,12 грн., у тому числі ПДВ 2 656,02 грн., від 30.11.2015 №13 на загальну суму 27 831,00 грн., у тому числі ПДВ 4 638,50 грн. (том 2, а.с. 100-104).

Матеріали справи містять також акт прийому-передачі проектної документації від 19.10.2015 (том 2, а.с. 63, том 3, а.с. 49), додаткову угоду до договору субпідряду від 19.10.2015 (том 2, а.с. 62), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2015 року, за грудень 2015 року (том 2, а.с. 64, 68, 72, 76, 80, 84), акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в №2 за листопад 2015 року, №1 за листопад 2015 року, №1 за грудень 2015 року, №2 за грудень 2015 року, №4 за грудень 2015 року, №13 за грудень 2015 року (том 2, а.с. 65-67, 69-71, 73-75, 77-79, 81-83, 85-87), банківські виписки (том 2, а.с. 88-99).

7) від 07.09.2015 №0709-15, який не зазначений у Акті перевірки (том 2, а.с. 105-117). На підставі документів, наявних в матеріалах справи, судом встановлено, що за даним договором субпідрядник ТОВ «Укрсіб» виконував додаткові роботи по влаштуванню водостоку внутрішніх інженерних мереж опалення, водопостачання, водостоків, каналізації в будинку № 13 по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське Київської області.

Продавцем для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкову накладну від 19.10.2015 №3 на загальну суму 265 819,20 грн., у тому числі ПДВ 44 303, 20 грн. (том 2, а.с. 131).

Матеріали справи містять також довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2015 року (том 2, а.с. 118), акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в №1 за жовтень 2015 року, №2 за жовтень 2015 року (том 2, а.с. 119-121, 122-125), банківські виписки (том 2, а.с. 126-130).

8) від 10.11.2015 №35, який не зазначений у Акті перевірки (том 2, а.с. 132-144). На підставі документів, наявних в матеріалах справи, судом встановлено, що за даним договором субпідрядник ТОВ «Укрсіб» виконував стелі будівництво житлового будинку з будівництвами нежитлових приміщень в будинку № 11-А по вул. Б. Хмельницького та по влаштуванню опалення, водопостачання, каналізації, водостоку в будинку № 13 по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське Київської області.

Продавцем для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкову накладну від 21.12.2015 №3 на загальну суму 258 043,69 грн., у тому числі ПДВ 43 007,28 грн. (том 2, а.с. 147).

Матеріали справи містять також акт прийому-передачі проектної документації від 10.11.2015 (том 3, а.с. 48), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2015 року, за грудень 2015 року (том 2, а.с. 118, 148, 152, 156, 162), акти приймання виконаних будівельних за формою КБ-2в робіт №1 за жовтень 2015 року, №2 за жовтень 2015 року, №1 за грудень 2015 року, №2 за грудень 2015 року, №3 за грудень 2015 року, №4 за грудень 2015 року (том 2, а.с. 119-121, 122-125, 149-151, 153-155, 157-161, 163-172), банківські виписки (том 2, а.с. 145-146).

9) від 07.10.2015 №0710-15, який не зазначений у Акті перевірки (том 2, а.с. 173-185). На підставі документів, наявних в матеріалах справи, судом встановлено, що за даним договором субпідрядник ТОВ «Укрсіб» виконував комплекс робіт та штукатурення стін 6-7 поверхів, влаштування систем опалення, водопостачання, водостоку тощо у будинках № 11, №11-А, №11-Б, №13 по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське Київської області.

Продавцем для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкові накладні від 10.11.2015 №2 на загальну суму 553 587,29 грн., у тому числі ПДВ 92 264,55 грн., від 11.11.2015 №6 на загальну суму 29 757,93 грн. у тому числі ПДВ 4 959,65 грн., від 11.11.2015 №3 на загальну суму 606 96,62 грн., у тому числі ПДВ 101 161,27 грн.(том 2, а.с. 230-232).

Матеріали справи містять також акт прийому-передачі проектної документації від 07.10.2015 (том 2, а.с. 188, том 3, а.с. 45), додаткові угоди до договору субпідряду №1 від 07.10.2015 та від 12.10.2015 (том 2, а.с. 186-187, 189), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2015 року (том 2, а.с. 190, 195, 199, 211, 215, 219), акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в №5 за листопад 2015 року, №1 за листопад 2015 року, №6 за листопад 2015 року, №7 за листопад 2015 року, №8 за листопад 2015 року, №4 за листопад 2015 року, №3 за листопад 2015 року, №2 за листопад 2015 року (том 2, а.с. 191-194, 196-198, 200-210, 212-214, 216-218, 220-222), банківські виписки (том 2, а.с. 223-229).

10) від 29.10.2015 №2910-15, який не зазначений у Акті перевірки (том 3, а.с. 1-13). На підставі документів, наявних в матеріалах справи, судом встановлено, що за даним договором субпідрядник ТОВ «Укрсіб» виконував роботи по штукатуренню і стяжці на 11 поверсі тощо в будинках № 11, №11-А по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське Київської області.

Продавцем для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкові накладні від 21.11.2015 №11 на загальну суму 165 527,77 грн., у тому числі ПДВ 27 587,96 грн., від 21.11.2015 №8 на загальну суму 37 190,20 грн. у тому числі ПДВ 6 198,38 грн..(том 3, а.с. 25-26).

Матеріали справи містять також додаткові угоди до договору субпідряду №1 від 29.10.2015 та від 05.11.2015 (том 3, а.с. 14-15), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2015 року (том 3, а.с. 27, 37), акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в №7 за грудень 2015 року, №8 за грудень 2015 року, №6 за грудень 2015 року (том 3, а.с. 28-36, 38-41), банківські виписки (том 3, а.с. 16-24).

З приводу даних обставин позивач надає суду письмові пояснення (том 1, а.с. 112-115. том 3, а.с. 50-51), в яких зазначає, що в акті перевірки зазначено лише 5 (п'ять) договорів, які укладені між ТОВ «Укрсіб» та Позивачем, хоча насправді їх 10 (десять), між тим, в акті перевірки наведено всі податкові накладні у кількості 41 штуки, які видані ТОВ «Укрсіб» за всіма десятьма договорами, що є невірними даними та помилкою Відповідача.

Позивач зазначає, що загальна вартість всіх виконаних ТОВ «Укрсіб» для позивача робіт за всіма десятьма договорами становить 7 148 457,48 грн. Загальна сума ПДВ, сплачена позивачем ТОВ «Укрсіб» у сумі ціни всіх виконаних робіт за всіма договорами становить 1 191 409,50 грн.

Позивач оплатив виконані ТОВ «Укрсіб» роботи банківським переказом на поточний рахунок цього субпідрядника. Дане підтверджується зазначеними раніше банківськими виписками і не заперечується відповідачем в акті перевірки.

Разом з тим судом встановлено, що оплата проведена не у повному обсязі, позаяк за умовами договорів, а саме за пунктами 5.5 зазначених вище договорів з ТОВ «Укрсіб», позивач як генеральний підрядник має право притримувати 2,5% від кожного платежу, що має бути здійснений субпідряднику, в якості гарантії виконання субпідрядником його зобов'язань за відповідним договором. Аналогічні правила діють у відносинах позивача із замовником будівництва ТОВ «Петрівский квартал». Після спливання гарантійного строку, за умови відсутності необхідності усувати недоліки у виконаних роботах за рахунок притриманих сум, ці суми сплачуються генеральному підряднику, який в свою чергу, сплачує відповідні суми субпідряднику.

Позивач зазначає, що станом на 25.04.2017 заборгованість позивача перед ТОВ «Укрсіб» за відповідними договорами становить: за договором від 17.08.2015 № 1708-15 у розмірі 103 388,32 грн., за договором від 27.10.2015 №2710-15 у розмірі 39 511,32 грн., за договором від 29.10.2015 №2910-15 у розмірі 52 717,97 грн., за договором від 07.10.2015 №0710-15 у розмірі 29 757,93 грн., за договором 19.10.2015 №1910-15 у розмірі 17 927,64 грн. Всього заборгованість 248 974,58 грн.

Позивачем надано оборотно-сальдові відомості по рахунку « 631.2» щодо ТОВ «Укрсіб», картки рахунку « 631.2» щодо ТОВ «Укрсіб» оборотно-сальдові відомості по рахунку « 631» та картки рахунку « 631» щодо цього ж субпідрядника, якими підтверджується рух коштів та активів позивача, а також фінансові показники щодо оплати робіт та заборгованості на певні дати (том 9, а.с. 93-126).

Позивач пояснює, що роботи виконувалися ТОВ «Укрсіб» як субпідрядником позивача. Сам позивач є генеральним підрядником для виконання робіт для свого замовника ТОВ «Петрівський квартал». Позивач має укладений 14 травня 2015 року із цим замовником договір генерального підряду №ГП 7/БХ-01.

За цим договором генерального підряду позивач мав виконати комплекс робіт по будівництву багатоквартирних житлових будинків № 11, №13, №11А, №11Б, №11В по вул. Богдана Хмельницького в селі Петрівське Києво-Святошинського району Київської області.

Позивач наголошує, що в усіх договорах з ТОВ «Укрсіб» зазначено, що товариство виконуватиме будівельні роботи на тих самих об'єктах: багатоквартирних житлових будинків № 11, №13, №11А, №11Б, №11В по вул. Богдана Хмельницького в селі Петрівське Києво-Святошинського району Київської області.

Також матеріали справи містять копії 6 (шести) заяв від виконробів субпідрядника ТОВ «Укрсіб» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до начальника служби безпеки «Петрівський квартал» на видачу перепусток для працівників ТОВ «Укрсіб» які виконували штукатурні роботи, виконання стяжки, заливання підлог, малярних робіт, укладки плитки. Ці заяви були подані у вересні, жовтні, листопаді 2015 року. На них є відмітки та підписи щодо отримання цих заяв представником ТОВ «Петрівський квартал» (том 9, а.с. 86-91).

Ці заяви містять прізвища, ім'я та по-батькові, дати народження десятків осіб, для яких, як для працівників ТОВ «Укрсіб», замовлялися перепустки на будівельний майданчик, та які мали виконувати роботи у будинках №13, №11-Б, №11-А та № 11.

Отже, цими документами підтверджується наявність працівників субпідрядника ТОВ «Укрсіб» на будівельному майданчику, де виконувалися роботи, для яких позивач залучив ТОВ «Укрсіб» як субпідрядника.

6. Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «БФК «Євробуд» суд зазначає наступне.

В акті перевірки зазначено, що між ПрАТ «БМУ №33» та ТОВ «БФК «Євробуд» було укладено наступні договіри субпідряду:

- від 23.10.2015 №23/10-15.

В акті перевірки зазначено, що в ході перевірки ПрАТ «БМУ №33» надало податкові накладні по взаємовідносинам з ТОВ «БФК «Євробуд» на суму 3 753 621,98 грн., у тому числі ПДВ 625 603,67 грн.

Згідно аналізу податкових накладних ТОВ «БФК «Євробуд» зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлено придбання одного переліку товарів (робіт, послуг) та реалізації зовсім інших товарів (робіт, послуг).

Відповідно до поданої звітності, а саме 1-ДФ, на підприємству ТОВ «БФК «Євробуд» працювало 1 працівник.

Аналізом наданих ТОВ «БФК «Євробуд» послуг вбачається не можливість фактичного здійснювання господарських операцій з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного, відсутності транспортних засобів, наявної кількості трудових ресурсів.

Для виконання будівельних робіт, що викладені ТОВ «БФК «Євробуд» в первинних документах, згідно норм Кодексу законів про працю України, власними силами їм знадобиться більше часу ніж вказано.

Вбачається відсутність обєктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків господарських операцій по ланцюгу постачання.

Зазначено, що ТОВ «БФК «Євробуд» здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, повязаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту (том 1, а.с. 42-45).

В порушення п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України ПрАТ «БМУ №33» до складу податкового кредиту неправомірно віднесено суму 625 603,67 грн. (том 1, а.с. 65-68).

Судом встановлено, що між ПрАТ «БМУ №33» та ТОВ «БФК «Євробуд» укладено договір субпідряду:

1) від 23.10.2015 №23/10-15 (том 6, а.с. 159-171). На підставі документів, наявних в матеріалах справи, судом встановлено, що за даним договором субпідрядник ТОВ «БФК «Євробуд» виконував роботи по утеплення фасаду в будинку №11-Б по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське Київської області.

ТОВ «БФК «Євробуд» для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкові накладні від 21.12.2015 №64 на загальну суму 278 711,10 грн. у тому числі ПДВ 46 451,85 грн., від 17.11.2015 №52 на загальну суму 100 000,00 грн. у тому числі ПДВ 16 666,67 грн., від 23.10.2015 №46 на загальну суму 400 000,00 грн. у тому числі ПДВ 66 666,67 грн., від 28.10.2015 №47 на загальну суму 200 000,00 грн. у тому числі ПДВ 33 333,33 грн., від 31.03.2016 №18 на загальну суму 140 396,70 грн. у тому числі ПДВ 23 399,45 грн (том 6, а.с. 219-223).

Матеріали справи містять також довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2015 року, за березень 2016 року (том 6, а.с. 172, 180), акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в за грудень 2015 року, за березень 2016 року (том 6, а.с. 173-179, 181-192), банківські виписки (том 6, а.с. 193-218).

2) від 23.10.2015 23/10-15-1 (том 6, а.с. 224-236), який не вказаний в акті перевірки. На підставі документів, наявних в матеріалах справи, судом встановлено, що за даним договором субпідрядник ТОВ «БФК «Євробуд» виконував роботи по утеплення фасаду в будинку №11-А по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське Київської області.

ТОВ «БФК «Євробуд» для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкові накладні від 06.11.2015 №49 на загальну суму 400 000,00 грн. у тому числі ПДВ 66 666,67 грн., від 17.11.2015 №53 на загальну суму 300 000,00 грн. у тому числі ПДВ 50 000,00 грн., від 31.03.2016 №18 на загальну суму 140 396,70 грн. у тому числі ПДВ 23 399,45 грн., від 21.12.2015 №65 на загальну суму 278 711,10 грн. у тому числі ПДВ 46 451,85 грн., від 31.03.2016 №19 на загальну суму 140 396,70 грн. у тому числі ПДВ 23 399,45 грн (том 7, а.с. 41-45).

Матеріали справи містять також додаткова угода №2 до договору субпідряду від 25.11.2015 (том 6, а.с. 237-238), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2015 року, за березень 2016 року (том 6, а.с. 239, 246), акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в за грудень 2015 року, № 1 за березень 2016 року (том 6, а.с. 240-245, том 7, а.с. 1-12), банківські виписки (том 7, а.с. 13-40).

3) від 16.09.2015 №16/09-15 (том 7, а.с. 46-58), який не вказаний в акті перевірки. На підставі документів, наявних в матеріалах справи, судом встановлено, що за даним договором субпідрядник ТОВ «БФК «Євробуд» виконував роботи по утеплення фасаду в будинку №13 по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське Київської області.

ТОВ «БФК «Євробуд» для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями надано позивачу податкові накладні від 25.09.2016 №38 на загальну суму 200 000,00 грн. у тому числі ПДВ 33 333,33 грн., від 18.09.2015 №35 на загальну суму 300 000,00 грн. у тому числі ПДВ 50 000,00 грн., від 28.09.2015 №39 на загальну суму 300 000,00 грн. у тому числі ПДВ 50 000,00 грн., від 19.10.2015 №45 на загальну суму 250 000,00 грн. у тому числі ПДВ 41 666,67 грн., від 31.05.2016 №36 на загальну суму 309 424,62 грн. у тому числі ПДВ 51 570,77 грн. (том 7, а.с. 97-101).

Матеріали справи містять також додаткова угода №1 до договору субпідряду від 16.09.2015 (том 7, а.с. 59), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2015 року, за травень 2016 року (том 7, а.с. 60, 66), акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в за листопад 2015 року, за травень 2016 року (том 7, а.с. 61-65, 67-82), банківські виписки (том 7, а.с. 83-96).

З приводу даних обставин позивач надає суду письмові пояснення (том 6, а.с. 154-158), в яких зазначає, що в акті перевірки допущено помилки якщо щодо сум, сплачених позивачем цьому субпідряднику, сум податку на додану вартість та сум, віднесених позивачем до складу витрат, так і щодо фактичних обставин договірних правовідносин між позивачем та ТОВ «Будівельно-Фінансова Компанія «Євробуд».

Позивач пояснює, що крім договорів субпідряду від 16.09.2015 №16/09-15, від 23.10.2015 23/10-15-1, від 23.10.2015 №23/10-15 є ще чотири договори поставки товарів, укладені у спрощеній формі, тобто шляхом підписання обома сторонами (Позивачем та ТОВ «БФК «Євробуд») видаткових накладних та оплати Позивачем рахунків.

На підтвердження укладання інших чотирьох договорів позивач надав суду видаткових накладних від 22.12.2015 №РН-0000002, від 11.02.2016 №РН-0000001, від 15.04.2016 №РН-0000003, від 31.05.2016 №РН-0000002 (том 7, а.с. 102-105) та банківські виписки (том 7, а.с.106-116) та податкові накладні від 22.12.2015 №66 на загальну суму 27 524,00 грн. у тому числі ПДВ 4 587,33 грн., від 10.02.2016 №5 на загальну суму 13 151,92 грн. у тому числі ПДВ 2 191,99 грн., на загальну суму 610,00 грн. у тому числі ПДВ 101,67 грн. (том 7, а.с. 117-120).

Судом встановлено, що за вказаними договорами позивач придбав у ТОВ «БФК «Євробуд» фасадну фарбу.

Як пояснює позивач, ця фасадна фарба застосовувалася, зокрема, під час виконання робіт з утеплення фасадів, про що зазначено у актах за формою КБ-2в та у інших актах. На підтвердження використання фарби у будівництві замовника ТОВ «Петрівский квартал» позивач надав акти приймання будівельних робіт №1 за листопад 2015 року, №61 за грудень 2015 року, №75 за грудень 2015 року, №1 за березень 2016 року, за березень 2016 року (том 7, а.с. 121-180).

Крім того, позивач надає копію ліцензії серії АЕ №640103, виданої ТОВ «БФК «Євробуд» на виконання господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури 30 березня 2015 року (чинна до 25 червня 2017 року) разом з копію додатку до ліцензії (том 7, а.с. 181-182), копію дозволу від 27.03 2015 №896.15.32 (чинний до 22 липня 2019 року) на виконання небезпечних робіт, зокрема, верхолазних робіт (а.с. 183).

Позивач пояснює, що дозвіл від 27.03.2015 №896.15.32 підтверджує право ТОВ «БФК «Євробуд» виконувати роботи з утеплення фасадів на висоті більше 5 метрів.

В матеріалах справи наявні також копії наказів ТОВ «БФК «Євробуд» від 16.10.2015 №16/10-15, від 23.10.2015 № 23/10-15-1, від 23.10.2015 № 23/10-15 про призначення відповідальних осіб під час виконання робіт на об'єкті будинків №11А, №11б, №13 по вул. Б. Хмельницького в с. Петрівське Київської області (том 7, а.с. 186-188).

Вказаними вище документами підтверджується технічна можливість та виконання нормативних умов ТОВ «БФК «Євробуд» виконувати складні та небезпечні роботи, для виконання яких необхідні дозволи певних органів, які перед видачею таких ліцензій та дозволів перевіряють наявність необхідних трудових ресурсів, кваліфікованого персоналу та відповідного обладнання.

Судом встановлено, що загальна вартість всіх виконаних ТОВ «БФК «Євробуд» для позивача робіт та всіх поставлених товарів становить 3 641 836,14 грн., в тому числі, ПДВ 606 972,79 грн. Зазначені відповідачем в акті перевірки обставини справи про загальну вартість робіт 3 753 621,98 гривень та ПДВ 625 603,67 гривень є помилковими.

Платежі на користь ТОВ «БФК «Євробуд» позивач здійснював банківським переказом на поточний рахунок цього субпідрядника. Дане підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками (том 7, а.с. 83-96) та не заперечується відповідачем в акті перевірки.

Разом з тим, судом встановлено, що на дату складання акту перевірки не оплатив у повному обсязі всі виконані ТОВ «БФК «Євробуд» роботи. Залишок складав 55 955,37 грн.

Проте, на дату подання позовної заяви заборгованість позивача перед ТОВ «БФК «Євробуд» погашена у повному обсязі. Дане підтверджується оборотно-сальдові відомості по рахунку « 631.2» та по рахунку « 631» з контрагентом ТОВ «БФК «Євробуд» разом з картками рахунку « 631» та рахунку « 632» (том 7, а.с. 190-209).

Матеріали справи містять також копії 6 (шести) актів на закриття прихованих робіт від 23.12.2015 щодо будинку №11А, виконаних цим підрядником (том 9, а.с. 43-66). Акти підтверджують виконання окремих робіт, які виконуються під час утеплення фасадів.

Позивач наполягає на тому, що його субпідрядник фактично виконав всі роботи, зазначені у доданих документах, і ці роботи прийняті замовником позивача, що підтверджено актами, а збудований будинок прийнято в експлуатацію.

Судом встановлено, що загальна кількість податкових накладних, отриманих позивачем від ТОВ «БФК «Євробуд» становить 18 (вісімнадцять) штук, між тим, у акті перевірки помилково зазначено про 24 податкові накладні (том 1, а.с. 42-44, 65-67).

З приводу цього позивач пояснює, що в акті перевірки відповідач зазначив перелік податкових накладних, виданих ТОВ «БФК «Євробуд», але при цьому зазначив двічі податкову накладну № 24 у рядках 3 та 4 таблиці, а також зазначив тричі податкову накладну № 5 (рядки 7, 8, 9 таблиці), а податкова накладна № 66 у рядках таблиці 10, 11, 12, 13 зазначена 4 рази.

Саме тому, в загальний підсумок сум ПДВ у цій таблиці включено зайві суми ПДВ та суми вартості придбаних позивачем товарів. Таким чином, через цю помилку відповідач завищив показник загальної суми витрат, які нібито завищені позивачем, а також спотворив показник сум ПДВ, через що у акті перевірки міститься невірний показник суми завищення податкового кредиту з ПДВ, яке нібито здійснив позивач.

Ці ж помилкові дані продубльовано у пункті 6 розділу 3.2.2 "Податковий кредит" акту перевірки (том 1, а.с. 65-67). Через цю помилку відповідачем зроблено висновок про неправомірність віднесення позивачем до складу податкового кредиту суми 625 603,67 грн.

Під час судового розгляду справи досліджено договір генерального підряду, укладений між позивачем та ТОВ «Петрівський квартал» від 14.05.2015 №ГП 7/БХ-01 (том 5, а.с. 125-136) разом з додатковими угодами до нього (том 9, а.с. 137-199).

Судом встановлено, що за цим Договором позивач як генеральний підрядник та ТОВ «Петрівський квартал» як замовник домовилися про виконання робіт з будівництва багатоквартирних житлових будинків № 11, №13, №11А, №11Б, №11В по вул. Богдана Хмельницького в селі Петрівське Києво-Святошинського району Київської області.

У звязку з чим, у позивача виникла необхідності залучення субпідрядників: ТОВ «Укрсіб», ТОВ «Енерджі Плюс», ТОВ «Київ-Інвестбуд», ТОВ «Будівельно-Фінансова Компанія «Євробуд».

В договорах з усіма цими чотирма субпідрядниками зазначено, що ці субпідрядники виконуватимуть будівельні роботи на тих самих об'єктах: багатоквартирних житлових будинків №11, №13, №11А, №11Б, №11В по вул. Богдана Хмельницького в селі Петрівське Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджує прямий зв'язок з господарською діяльністю позивача робіт, які виконані зазначеними субпідрядниками.

Фактичне виконання робіт цими субпідрядниками підтверджується, зокрема, тим, що роботи з будівництва всіх зазначених вище будинків повністю завершено, щодо кожного будинку складено Декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, які зареєстровано у Департаменті ДАБІ у Київській області 22-23 грудня 2015 року (том 6, а.с. 26-55) У цих Деклараціях, крім зазначення адрес (розділ 1) та характеристик збудованих об'єктів (розділи 12, 14, 15) наведено, що генеральним підрядником є саме позивач (розділ 5), замовником є ТОВ «Петрівський квартал» (розділ 2). У розділі 14 кожної Декларації наведено, що до переліку інженерного обладнання будинків включено газові котли, що підтверджує фактичне виконання робіт таким субпідрядником як ТОВ «АТЛ Констракшн», який виконував роботи у багатоквартирних житлових будинках № 11, №13, №11А, №11Б, №11В. Роботами були будівництво внутрішніх мереж газопостачання і встановлення газових котлів із димарями та системою їх вентиляції.

Крім того, позивачем надано також суду акти приймання виконаних будівельних робіт за договором від 14.05.2015 №ГП 7/БХ-01 (том 5, а.с. 112-117, том 8, а.с.161-206), фототаблиці будинків, роздруківку із схематичним зображенням розташування будинків, копії податкових розрахунків, копії сторінок журналу обліку вїзду автомобілів на будівельний майданчик (том 6, а.с. 26-151). У журналі обліку вїзду автомобілів на будівельний майданчик наведено реєстраційний номер автомобіля, перелік будівельних матеріалів, які ввозяться на будівельний майданчик, кількість, обсяг або вагу будівельних матеріалів, а також назву виробника (продавця) будівельних матеріалів і найменування субпідрядника, який доставляє ці будівельні матеріали на будівельний майданчик.

Даним документом підтверджуються обставини фактичного ввезення будматеріалів на будівельний майданчик позивача такими субпідрядниками як ТОВ «Укрсіб», ТОВ «Енерджі Плюс», ТОВ «Будівельно-Фінансова Компанія «Євробуд», ТОВ «АТЛ Констракшн», а також підтверджується наявність у цих підприємств автотранспорту, на якому вони здійснювали доставку будматеріалів на будівельний майданчик позивача.

На підтвердження потреби позивача щодо залучення ТОВ «АТЛ Констракшн» для здійснення своєї господарської діяльності товариства судом досліджено договір генерального підряду, укладений між позивачем та ТОВ «Петрівський квартал» від 22.09.2015 № Г-01/15 (том 4, а.с. 98-111).

Судом встановлено, що за цим Договором позивач як генеральний підрядник та ТОВ «Петрівський квартал» як замовник домовилися про виконання робіт з внутрішніх мереж газопостачання і встановлення газових котлів у будинках № 11, №13, №11А, №11Б, №11В по вул. Богдана Хмельницького в селі Петрівське Києво-Святошинського району Київської області.

На підтвердження виконання даного договору позивачем надано довідки про вартість виконаних будівельних робіт, акти приймання виконаних робіт (том 4, а.с. 98-219).

Суд приймає твердження позивача стосовно помилок, допущених контролюючим органом в акті перевірки щодо кількості податкових накладних, а саме кількість податкових накладних, отриманих позивачем від ТОВ «БФК «Євробуд» становить 18 (вісімнадцять) штук, між тим, в акті перевірки помилково зазначено про 24 податкові накладні. Судом встановлено, що податковий орган в акті перевірки помилково двічі зазначив податкову накладну № 24 у рядках 3 та 4 таблиці, а також тричі зазначив податкову накладну № 5 (рядки 7, 8, 9 таблиці), а також чотири рази зазначив податкову накладну № 66 у рядках таблиці 10, 11, 12, 13. Вказане порушення призвело до включення зайвих сум ПДВ та завищення показника загальної суми витрат.

Судом досліджено копії податкових декларацій з податку на додану вартість за звітній період з квітня по грудень 2015 разом з додатками 5, у яких зазначено суми податкового кредиту з обсягами постачання та відповідними сумами ПДВ за податковими накладними, отриманими від контрагентів позивача, зазначених у акті перевірки (том 5, а.с. 200-250).

Щодо посилання податкового органу в акті перевірки на те, що співробітниками ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області складено податкову інформацію від 28.01.2016 №57/10-13-22-05/39667409 щодо спектру фінансово-господарської діяльності ТОВ «Гольт Мет», відповідно змісту якої встановлено, що Узагальнена податкова інформація складена у звязку з неможливістю проведення перевірки ТОВ «Гольт Мет» за місцезнаходженням. Факт відсутності ТОВ «Гольт Мет» за місцезнаходженням/місцем проживання засвідчено довідкою службовою запискою ОУ ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області №8913/1013-07-01-14 від 01.12.2015. Всупереч пп. 16.1.11 п. 16. 1 ст. 16 ТОВ «Гольт Мет» про зміну свого місцезнаходження/місця проживання не повідомляло ДПІ Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області. До державного реєстратора надіслано повідомлення від 04.12.2015 №2105 про відсутність ТОВ «Гольт Мет» за місцезнаходженням/місцем проживання за формою №18-ОПП (том 1, а.с. 56). З цього приводу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV (далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, Закон №755-IV) Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Нормами частин першої та другої статті 10 Закону №755-IV визначено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Таким чином, внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про юридичну особу вважаються достовірними та можуть використовуватись у відносинах із третіми особами.

Судом встановлено, що 26 січня 2016 року відбувалася зміна найменування ТОВ «Компанія «Металінвест Лтд» на ТОВ «Гольт Мет», зміна місцезнаходження, зміна складу або інформації про засновника, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 31.03.2017 (том 1, а.с. 99-102). Разом з тим, відповідно до видаткових накладних, дата останньої поставки - 29.12.2015. Отже, на момент взаємовідносин позивача з контрагентом ТОВ «Гольт Мет» відомості про зміну місцезнаходження внесені не були.

Крім того, суд зазначає, що інформація про фіктивний характер діяльності контрагента, одержана контролюючим органом з його власних інформаційних систем, що не оформлена рішенням суб'єкта владних повноважень і не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації.

Суд звертає увагу, що акт перевірки не містить жодних посилань на те, що установчі документи, свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво платника податку на додану вартість контрагентів позивача TOB «ATJI Констракшн», ТОВ «Гольт Мет», ТОВ «Енерджі Плюс», ТОВ «Київ-Інвестбуд», ТОВ «Укрсіб», ТОВ «БФК «Євробуд» були скасовані чи визнані недійсними за рішенням суду, як на дату укладання чи виконання договорів, так і на дату складання податкових накладних.

Твердження податкового органу, що згідно аналізу податкових накладних ТОВ «Гольт Мет», зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлено придбання одного переліку товарів (робіт, послуг) та реалізація зовсім інших судом, -спростовано.

Відповідно податкових накладних, наявних в матеріалах справи, наданих позивачу ТОВ «Гольт Мет», зазначена номенклатура сітка. Договір поставки від 05.05.2015 №24/15 укладений між ТОВ «Гольт Мет» та позивачем укладений щодо придбання сітки в асортименті.

Окрім того, суд звертає увагу, що в акті перевірки (том 1, а.с. 55) вказаний договір поставки від 29.04.2015 та від 05.05.2015 №24/15. Разом з тим, дата договору №24/15 датована лише 05.05.2015, даний договір і досліджувався судом.

Суд не приймає твердження податкового органу щодо відсутності у контрагентів позивача достатніх виробничих потужностей, працівників, офісних та складських приміщень та інших основних засобів, що не може свідчити про невиконання цими суб`єктами договірних зобов`язань перед позивачем, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин вказані юридичні особи не були позбавлені права укладати з іншими суб`єктами господарювання субпідрядних договорів, договорів оренди обладнання, транспортних засобів тощо з метою використання відповідних основних фондів, устаткування та інших ресурсів для забезпечення власної господарської діяльності.

Окрім того суд звертає увагу, що позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за несплату податків продавцем, порушення ним правил здійснення господарської діяльності та наявність обставин державної реєстрації, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи-платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства.

Так, одним з принципів розгляду податкових спорів, відповідно до ст. 4 Податкового Кодексу України є принцип презумпції добросовісності та рішень платника податків, у зв'язку з чим передбачається, що дії платників податків, які мають своїм результатом одержання податкової вигоди економічно виправдані, а відомості, що містяться у податкових деклараціях, податкових накладних та інших первинних документах, є достовірними. Надання податковому органу всіх належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність яких установлена судом.

Разом з тим, власне фіктивність діяльності одного з постачальників в ланцюзі до позивача, порушення ним податкової дисципліни та правил здійснення господарської діяльності не є підставою для висновку про необґрунтованість заявленої позивачем податкової вигоди, якщо податковий орган не доведе, зокрема, що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускали його контрагенти, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з податковою вигодою, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов'язань, зокрема й у випадках, коли такі операції здійснюються через посередників.

Звідси випливає, що правильність формування платником податків податкового кредиту вимагає наявності зв'язку витрат платника податків на придбання товарів (послуг) з його господарською діяльністю, що полягає у намірі платника податку отримати користь від придбаних товарів (послуг). За відсутності ж останнього відсутні підстави для зменшення бази оподаткування податком на прибуток і податком на додану вартість за рахунок витрат та податкового кредиту.

Суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та свідчить про те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення Європейського Суду від 09.01.2007р. у справі «Інтерсплав проти України»).

Крім того, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 р. («Булвес» АД проти Болгарії») зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз. На думку Європейського Суду такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Право на податковий кредит є «власністю» у розумінні статті 1 Протоколу № 1, яке повинно розглядатися як таке, що виникло у момент повного виконання нею своїх зобов'язань щодо податкової звітності з ПДВ. Визнання права на нарахування податкового кредиту було поставлено в залежність від виконання обов'язків постачальником, в той час коли це не залежало від волі одержувача поставки - застосування відповідних положень Закону «Про ПДВ» стало не передбаченим і самовільним. Платник податку не має абсолютно ніяких повноважень відслідковувати, контролювати і забезпечувати виконання постачальником його обов'язків із складення та подання декларації з ПДВ, а також обов'язку зі сплати ПДВ (п.43, п.69 зазначеного вище рішення Європейського Суду).

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через можливі порушення вимог податкового законодавства з боку його контрагентів.

Судом встановлено, що факт виконання контрагентами TOB «ATЛ Констракшн», ТОВ «Гольт Мет», ТОВ «Енерджі Плюс», ТОВ «Київ-Інвестбуд», ТОВ «Укрсіб», ТОВ «БФК «Євробуд» робіт та продаж будівельних мтеріалів підтверджується документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському і податковому обліку позивача та його податковій звітності, а факт виникнення права на податковий кредит з податку на додану вартість, сплаченого ним як замовником будівельних робіт у складі вартості фактично придбаних робіт, посвідчується належним чином оформленими ним податковими накладними.

Дослідивши рух активів, наявність господарської мети при вчиненні позивачем угод з вищезазначеними контрагентами, судом встановлено, що усі наявні у матеріалах справи документи дають змогу визначити, які саме роботи замовлялись, за якою ціною, між якими контрагентами, також надано належні докази на підтвердження використання товарів при виконанні будівельних робіт на об'єктах, оборотно-сальдові відомості по рахунках тощо.

Відтак, суд вважає, що висновки податкового органу про фіктивність господарських операцій між позивачем та TOB «ATЛ Констракшн», ТОВ «Гольт Мет», ТОВ «Енерджі Плюс», ТОВ «Київ-Інвестбуд», ТОВ «Укрсіб», ТОВ «БФК «Євробуд» є формальними та необ'єктивними, оскільки ґрунтуються не на первинних документах та результатах співставлення даних бухгалтерського і податкового обліку, як то передбачено п. 73.5 ст. 75 Податкового кодексу України.

Враховуючи вищезазначені обставини та наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що укладені між позивачем та переліченими вище контрагентами правочини відповідають вимогам чинного законодавства України, своїми наслідками спричинили зміни у майновому стані учасників правочину, є економічно виправданими, факт виконання господарських зобов'язань сторін підтверджується первинними документами бухгалтерської та податкової звітності, які є належними та достатніми доказами того, що господарські операції фактично відбулися, а операції між позивачем та цими контрагентами враховані відповідно до їх дійсного економічного змісту, обумовлені розумними економічними причинами (цілями ділового характеру) та відповідають меті здійснення господарської діяльності.

Отже, викладений в акті перевірки висновок податкового органу про порушення позивачем п. 138.1 ст. 138, п. 138.2 ст. 138, пп.139.2.1 п. 139.2 ст. 139, п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2756-VI, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 2 625 423,00 грн., в т.ч. за період: за 2015 рік 2 520 012,00 грн., за І півріччя 2016 року 105 411,00 грн., а також п. 198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2756-VI, в результаті чого занижено податок на додану вартість загальну суму 2 904 730,00 грн., т.ч. по періодах: квітень 2015 року на суму 4 918,00 грн., травень 2015 року на суму 20 843,00 грн., червень 2015 року на суму 11 698,00 грн., серпень 2015 року на суму 159 027,00 грн., вересень 2015 року на суму 360 699,00 грн., жовтень 2015 року на суму 895 676,00 грн., листопад 2015 року на суму 864 002,00 грн., грудень 2015 року на суму 483 150,00 грн., січень 2016 року на суму 15 975,00 грн., лютий 2016 року на суму 2 192,00 грн., березень 2016 року на суму 46 799,00 грн., квітень 2016 року на суму 485,00 грн., травень 2016 року на суму 39 266,00 грн. та завищення суми відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового (звітного) періоду на суму ПДВ 12 406,00 грн., в т.ч. за травень 2016 року на суму ПДВ 12 406,00 грн., є необґрунтованим.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідач безпідставно застосував до встановлених в акті перевірки правопорушень норми Податкового кодексу України, які були чинні до початку періоду, в якому податковим органом встановлені порушення та змінені в редакції або взагалі втратили чинність на момент вчинення таких порушень. Суд зазначає, що склад правопорушення та відповідальність за його вчинення визначаються за змістом тих законодавчих норм, які були чинними на час вчинення відповідних дій (бездіяльності).

Суд звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1/99-рп, частину 1 статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно правомірність поведінки особи, зокрема, дотримання нею норм податкового законодавства, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент вчинення відповідних дій або бездіяльності такої особи.

В свою чергу, заходи відповідальності, які можуть бути застосовані до особи-порушника, слід визначати на підставі законодавства, яке є чинним на момент виявлення та застосування відповідних санкцій.

Таким чином, оцінка правомірності поведінки платників податків здійснюється на підставі норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, що діяло на момент вчинення відповідних дій. Водночас заходи відповідальності, які підлягають застосуванню за вчинені платниками податків порушення, повинні визначатись згідно з нормативно-правовими актами, чинними на час виникнення відповідних правовідносин, тобто на час застосування відповідальності, зокрема, винесення відповідних податкових повідомлень-рішень.

При цьому слід враховувати, що відповідно до частини 2 статті 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що податковим органом під час складання акту перевірки та прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень неправомірно застосовано приписи Податкового кодексу України в редакції, що діяли до 01.01.2015.

З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області від 15.02.2017 №, № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно.

Частиною 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 р. у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Отже, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 94 426,43 грн. згідно платіжного доручення від 29.03.2017 №723, оригінал якого міститься у матеріалах справи (т. 1, а.с. 2).

Понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 94 426,43 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Київській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області від 15.02.2017 №, № та №.

3. Стягнути судовий збір у розмірі 94 426,43 грн. (девяносто чотири тисячі чотириста двадцять шість грн. 43 коп.) на користь Приватного акціонерного товариства «Будівельно-монтажне управління №33» (ідентифікаційний код 01269589, місцезнаходження: 08150, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Шевченка, буд. 193) за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - ГУ ДФС у Київській області (ідентифікаційний код 39393260, місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-а).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.