Справа № 805/1707/17-а
Суддя: Молочна І. С.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 р. Справа № 805/1707/17-а

час прийняття постанови: 12 год. 14 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Молочної І.С.,
суддів: Аляб`єва І.Г., Голошивця І.О.,
за участю секретаря судового засідання Зими М.О.
за участю:
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача - Гуревича М.Г.
представника відповідача Харитонського В.І. (за довіреністю),
представника відповідача 2 - не з*явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського загону морської охорони (військова частина 1472) Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Державної казначейської служби України про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

20.04.2017 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (Далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 1), Державної казначейської служби України (далі відповідач 2), з вимогами:
- стягнути з Маріупольського загону морської охорони (військова частина 1472) Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 посадовий оклад в розмірі 103608,10 грн., з яких: 10360,81 грн. посадовий оклад за червень 2016 року, 93247,29 грн. сума посадового окладу за червень 2016 року за період невиплати з липня 2016 року по квітень 2017 року;
- зобов`язати Державну казначейську службу України списати з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 103608,10 грн.;
- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасну виплату посадового окладу в сумі 976,09 грн.;
- зобов`язати Державну казначейську службу України списати з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 976,09 грн.;
- стягнути з Маріупольського загону морської охорони (військова частина 1472) Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10000,00 грн.;
- зобов`язати Державну казначейську службу України списати з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 10000,00 грн.
В ході судового розгляду справи позивачем до суду надано уточнений адміністративний позов, в якому останній просив суд:
- стягнути з Маріупольського загону морської охорони (військова частина 1472) Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 103608,10 грн., з яких: 10360,81 грн. грошове забезпечення за червень 2016 року, 93247,29 грн. сума грошового забезпечення за період невиплати з липня 2016 року по квітень 2017 року;
- зобов`язати Державну казначейську службу України списати з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 103608,10 грн.;
- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасну виплату грошового забезпечення в сумі 976,09 грн.;
- зобов`язати Державну казначейську службу України списати з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 976,09 грн.;
- стягнути з Маріупольського загону морської охорони (військова частина 1472) Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10000,00 грн.;
- зобов`язати Державну казначейську службу України списати з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 10000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в період з 22.04.2015 року по 05.07.2016 року він проходив військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період. Наказом від 05.07.2016 року №149-ос позивача звільнено з військової служби. Зазначає, що при звільненні йому не було виплачено грошове забезпечення за червень 2016 року у розмірі 10360,81грн. (з відрахуванням військового збору). У зв`язку з невиплатою вказаної суми позивач вважає, що на його користь підлягає стягненню грошове забезпечення за період з липня 2016 року по квітень 2017 року у розмірі 103608,10 грн. та компенсація за порушення строків виплати грошового забезпечення за цей період у сумі 976,09грн. Також позивач вказує на те, що невиплата належних йому сум завдала йому моральної шкоди, яку він оцінює у 10000,00 грн. Таким чином, просив стягнути зазначені суми з відповідача.
Відповідач 1 позовні вимоги не визнав. В матеріалах справи наявні письмові заперечення проти позову, які обґрунтовані наступним. Так, наказом від 22.04.2015 року №81-ос позивач прибув для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, на підставі якого позивачу встановлено п`ятий тарифний розряд. Згідно наказу від 05.07.2016 року № 149-ос позивача виключено зі списків особового складу загону та знято зі всіх видів забезпечення. Відповідач зазначає, що у відповідності до вимог Інструкції № 425 позивачу було здійснено нарахування розміру грошового забезпечення за липень місяць 2016 року та інших належних йому до виплати грошових сум на загальну суму 12200,99 грн. Зазначені грошові виплати перераховані позивачу 04.07.2016 року, 12.07.2016 року та 27.07.2016 року на його картковий рахунок. Відповідач вказує на те, що на період проходження позивачем військової служби останньому відповідно до норм законодавства було встановлено посадовий оклад за штатною посадою у розмірі 645,00 грн. Також зазначає, що сума у розмірі 10518,59 грн., заявлена позивачем до стягнення у складі позовних вимог, не є посадовим окладом позивача за червень 2016 року, а становить загальний розмір доходу (грошового забезпечення), до складу якого входить посадовий оклад. Таким чином, вважає, що відповідачем було дотримано строки виплати належних позивачу сум грошового забезпечення. Стосовно позовних вимог про стягнення на користь позивача моральної шкоди відповідач зауважує, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування її наявності та розміру. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеному у позові, просили позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача 1 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у запереченнях проти позову, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відповідач 2 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направив, просив здійснити розгляд справи без його участі.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановлено наступне.
Відповідно до наказу відповідача від 22.04.2015 року №81-ос ОСОБА_1 зараховано до списків частини та всіх видів забезпечення. Зазначеним наказом позивача призначено на посаду начальника телефонної станції групи телефонного зв`язку відділення супроводження інформаційно-телекомунікаційних систем відділу зв`язку, автоматизації та захисту інформації штабу та встановлено п`ятий тарифний розряд.
Наказом командира 23 загону морської охорони Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 05.07.2016 року №149-ос ОСОБА_1 , начальника телефонної станції групи телефонного зв`язку відділення супроводження інформаційно-телекомунікаційних систем відділу зв`язку, автоматизації та захисту інформації штабу звільнено з військової служби в запас Збройних Сил України на підставі п. «є» (призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також які вислужили встановлені строки строкової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу у строки, визначені рішенням Президента України) та виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення.
24.02.2017 року позивач звернувся до відповідача з проханням надання інформації щодо здійснених на його користь виплат за 2016 рік.
14.03.2017 року листом № 11/В-3 Маріупольським загоном морської охорони позивачу надано інформацію стосовно складових здійснених на його користь виплат при звільненні у розмірі 12200,99 грн. Також в даному листі зазначено, що вказана сума з проведеними відрахуваннями виплачена позивачу на його картковий рахунок у липні 2016 року.
Спірним питанням в даній адміністративній справі є обставини нарахування та виплати позивачу посадового окладу за червень 2016 року та, відповідно, наявності у позивача права на компенсаційні виплати.
Відповідно до преамбули Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011- XII) цей Закон відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно ст. 1 цього Закону соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
За приписами ч.ч. 1 4 ст. 9 Закону №2011- XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 року № 425 відповідно до Закону України "Про Державну прикордонну службу України", постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" та з метою визначення порядку й умов виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України затверджено та введено в дію з 1 січня 2008 року Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі Інструкція №425).
Згідно п. 1.1 Інструкції № 425 ця Інструкція визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які займають посади в спеціально уповноваженому центральному органі виконавчої влади у справах охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону, навчальних закладах, науково-дослідних установах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби).
Пунктом 1.2 Інструкції № 425 передбачено, що грошове забезпечення - це гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
До складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового забезпечення;
місячне грошове забезпечення - це грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.
До складу місячного грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати та премія);
штатна посада - посада, визначена у штаті органу Держприкордонслужби, статус якої визначається встановленим за нею найвищим військовим званням і посадовим окладом.
У відповідності до п. 1.5 цієї Інструкції розмір грошового забезпечення, що належить військовослужбовцю не за повний місяць, а за декілька днів, визначається, виходячи з кількості календарних днів у цьому місяці.
Згідно п. 1.7 Інструкції №425 грошове забезпечення, що належить військовослужбовцю і своєчасно не виплачене йому або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.
Пунктами 2.1.1 та 2.1.2 передбачено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, виплачуються оклади за військовими званнями в розмірах, установлених додатком 24 до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, оклади за військовими званнями виплачуються з дня підписання наказу про присвоєння звань.
З довідки відповідача № 341 від 05.05.2017 року вбачається, що у липні 2016 року ОСОБА_1 виплачено 12200,99 грн. (з відрахуванням військового збору 12017,98грн.). До складу зазначеної суми входить:
посадовий оклад за період з 01.07.2016 року по 05.07.2016 року 104,03 грн.;
оклад за військове звання за період з 01.07.2016 року по 05.07.2016 року 6,45 грн.;
надбавка за вислугу років за період з 01.07.2016 року по 05.07.2016 року 11,05 грн.;
НВОВЗ за період з 01.07.2016 року по 05.07.2016 року 121,53 грн.;
НОУС за період з 01.07.2016 року по 05.07.2016 року 15,60 грн.;
премія за період з 01.07.2016 року по 05.07.2016 року 520,16 грн.;
грошова винагорода 95% за період з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року 4587,31 грн.;
грошова винагорода 95% за період з 01.07.2016 року по 05.07.2016 року 739,89 грн.;
морське грошове забезпечення за червень 2016 року 129,00 грн.;
компенсація за відпустку 8 діб 1287,67 грн;
винагорода АТО за травень 2016 року 580,65 грн.;
винагорода АТО за червень 2016 року 1200,00 грн.;
винагорода АТО за липень 2016 року 193,55 грн.;
вихідна допомога при звільненні 2704,10 грн.
Згідно довідки відповідача від 05.05.2017 року № 344 у червні 2016 року ОСОБА_1 виплачено 10518,59 грн. (з відрахуванням військового збору 10360,81 грн.). До складу зазначеної суми входить:
посадовий оклад за період з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року 645,00 грн.;
оклад за військове звання за період з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року 40,00 грн.;
надбавка за вислугу років за період з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року 68,50 грн.;
НВОВЗ за період з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року 753,50 грн.;
НОУС за період з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року 96,75 грн.;
премія за період з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року 3225,00 грн.;
грошова винагорода 95% за період травень 2016 року 4403,49 грн.;
морське грошове забезпечення за травень 2016 року 54,10 грн.;
винагорода за бойове чергування (бойову службу) за травень 2016 року 32,25 грн.;
винагорода АТО за травень 2016 року 1200,00 грн.;
У відповідності до наявних в матеріалах справи відомостей розподілення заробітної плати військової частини НОМЕР_1 за червень 2016 року та липень 2016 року, розрахунково-платіжних відомостей № 189 за червень 2016 року, № 190 за липень 2016 року, № 198 за липень 2016 року, платіжних доручень № 593 від 10.06.2016 року, № 698 від 04.07.2016 року, № 719 від 12.07.2016 року, № 815 від 27.07.2016 року, реєстрів перерахувань на особисті вклади за липень 2016 року кошти у розмірі 10360,81 грн. (червень 2016 року) та 12017,98 грн. (липень 2016 року) перераховані на рахунок ОСОБА_1 , відкритий у ПАТ «КБ ПриватБанк».
Зазначені обставини також підтверджені наданою позивачем до суду випискою по картковому рахунку, відповідно до якої вказані суми перераховані на банківський рахунок позивача 13.06.2016 року (10361,81 грн.), 05.07.2016 року (11318,96 грн.), 13.07.2016 року (127,07 грн.) та 28.07.2016 року (571,95 грн.).
За таких обставин, суд вважає безпідставними посилання позивача на невиплату відповідачем на його користь посадового окладу за червень 2016 року у розмірі 10361,81 грн., оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджено нарахування та виплату вказаних коштів на користь позивача.
Крім того, суд зауважує, що позивач необґрунтовано ототожнює поняття «посадовий оклад» та «грошове забезпечення», адже до складу місячного грошового забезпечення входять такі складові: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати та премія), штатна посада - посада, визначена у штаті органу Держприкордонслужби, статус якої визначається встановленим за нею найвищим військовим званням і посадовим окладом.
З заперечень відповідача вбачається, що ОСОБА_1 встановлено посадовий оклад за штатною посадою у розмірі 645,00 грн. Зазначені обставини не є спірними в даній справі.
Так, відповідно до Схеми посадових окладів осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, затвердженої додатком 6 до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», для V тарифного розряду встановлено розмір посадового окладу 605-645 грн.
Як вже зазначалось судом, згідно довідки відповідача від № 341 від 05.05.2017 року ОСОБА_1 за період червень 2016 року у складі місячного грошового забезпечення було нараховано 645,00 грн. в якості посадового окладу. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено виплату вказаних коштів на користь позивача.
Суд зауважує, що позивачем не наведено належних обґрунтувань наявності, на його думку, заборгованості відповідача зі сплати на його користь грошового забезпечення за червень 2016 року у розмірі 10360,81грн., та не надано належних в розумінні приписів КАС України доказів в підтвердження зазначених обставин. Натомість фактична виплата вказаних коштів підтверджена наявними в матеріалах справи платіжними документами.
Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем оскаржується саме невиплата грошового забезпечення за червень 2016 року у розмірі 10360,81 грн., при цьому, розмір вказаних коштів не є спірним питанням між сторонами.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення на його користь грошового забезпечення за червень 2016 року у розмірі 10360,81 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Крім того, враховуючи те, що позовні вимоги позивача про стягнення з Маріупольського загону морської охорони (військова частина 1472) Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України грошового забезпечення в розмірі 93247,29 грн. (сума грошового забезпечення за червень 2016 року за період невиплати з липня 2016 року по квітень 2017 року), компенсації за несвоєчасну виплату грошового забезпечення в сумі 976,09 грн. та зобов`язання Державної казначейської служби України списати вказані кошти з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 є похідними від позовних вимог про стягнення грошового забезпечення за червень 2016 року у розмірі 10360,81грн., беручи до уваги доведеність в даній адміністративній справі факту виплати позивачу належних йому коштів за червень 2016 року, в задоволенні зазначених позовних вимог слід відмовити.
Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення на його користь моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн. суд зазначає наступне.
Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд керується статтею 237-1 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
При цьому, зазначена норма сформульована так, що відшкодувати моральну шкоду, заподіяну працівникові робото давцем, можна тільки за наявності трьох життєвих обставин: моральних страждань; втрати нормальних життєвих зв`язків; необхідності додаткових зусиль для організації свого життя.
Оскільки під час провадження у даній справі позивач не пояснив з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується, не надав належних доказів щодо втрати ним нормальних життєвих зв`язків та необхідності додаткових зусиль для організації його життя, враховуючи відсутність порушення відповідачем термінів виплати належних позивачу коштів, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення на користь ОСОБА_1 10000,00 грн. в якості моральної шкоди слід відмовити
У відповідності до ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.
Керуючись, ст.ст. 2, 8-11, 17, 69-71, 86, 94, 158-163, 185-186, 254, КАС України, суд,-

постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Маріупольського загону морської охорони (військова частина НОМЕР_1 ) Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Державної казначейської служби України про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Постанову прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 12.07.2017 року.
Повний текст постанови виготовлено14.07.2017 року.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У випадку подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Молочна І. С.

Судді Аляб`єв І.Г. Голошивець І.О.