Справа № 466/1739/17
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

29 червня 2017 року м. Київ К/800/21699/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова

на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2017 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2017 року

у справі № 466/1739/17

за позовом ОСОБА_1

до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова

про визнання дій неправомірними,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, в якому просила визнати протиправні дії відповідача щодо припинення виплати пенсії з 01 червня 2015 року та зобов'язати відповідача відновити з 01 червня 2015 року виплату призначеної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2017 року, позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії відповідача щодо припинення виплати пенсії за віком з 08 червня 2016 року. Зобов'язано відповідача відновити з 08 червня 2016 року виплату пенсію за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга відповідача, в якій він, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що відповідно до ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції чинній з 01 січня 2016 року) тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, пенсії, призначені відповідно до цього Закону у період роботи особам (крім інвалідів І та II групи, інвалідів війни ІІІ групи, учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру". "Про судоустрій і статус суддів" призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачується.

Як вбачається з доданих до касаційної скарги судових рішень, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова та одержувала пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». На час призначення пенсії за віком позивач працювала на посаді судді Львівського апеляційного Господарського суду, де працює і до цього часу. З 01 квітня 2015 року виплату пенсії за віком їй припинено відповідно до ст. 12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", яким внесено зміни до ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якими в свою чергу визначено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", не виплачуються.

П. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до зазначених законів.

Оскільки Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" не скасовано, його положення (на час/період виникнення спірних правовідносин) не визнано неконституційними, а до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Таким чином, з 01 червня 2015 року особи, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, згідно з Законом України "Про судоустрій і статус суддів", втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії за віком, призначена відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2016 року № 21-948а16 та має враховуватись судами загальної юрисдикції відповідно до ст. 2442 КАС України.

За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного та обгрунтованого висновку про те, що з 08 червня 2016 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підлягає відновленню, у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку з ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2017 року у справі № 466/1739/17 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед