Справа № 734/1222/17
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 734/1222/17
У Х В А Л А

11 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі судді Степанюка А.Г., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 14 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1) звернулася до Козелецького районного суду Чернігівської області з позовом до Бобровицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області (далі - Відповідач, Бобровицьке ОУПФ) про:

- визнання неправомірними дій щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, призначеної Позивачу як державному службовцю відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на день призначення пенсії), виходячи із заробітної плати, зазначеній у довідці про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, виданою Управлінням соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації 13.04.2017 року за №04-769;

- зобов'язання Бобровицького ОУПФ на підставі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, виданою Управлінням соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації 13.04.2017 року за №04-769, здійснити ОСОБА_1, починаючи з 01.04.2017 року, перерахунок та виплату щомісячної пенсії як непрацюючому державному службовцю, яка була призначена у відповідності до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на день призначення пенсії, та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 (в редакції, чинній на дату призначення пенсії) у розмірі 80% суми їх посадового (чинного) окладу з врахуванням надбавок, передбачених Законом України «Про державну службу», без встановлення будь-якого строку та обмеження у часі.

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 14.06.2017 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Крім того, Апелянтом було подано клопотання про відстрочення сплати судового збору у зв'язку з неможливістю забезпечення його своєчасної оплати в силу скрутного майнового стану.

Розглянувши вказане клопотання, суд приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон).

Відповідно до положень ст. ст. 3 та 4 названого Закону судовий збір справляється за подання апеляційних скарг на рішення суду в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З огляду на те, що предметом позову є визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання останнього вчинити дії, позовні вимоги є вимогами немайнового характеру.

Зі змісту постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 року №2 «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» вбачається, що, перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, необхідно враховувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону у редакції, яка діяла на момент подання позову до суду першої інстанції, ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, складала 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ч. 1 зазначеної статті передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01.01.2017 року приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VIII встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 600,00 грн.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідно до положень ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області складає 704,00 грн. (1 600,00 х 0,4 х 110%).

Оцінюючи клопотання Апелянта про відстрочення сплати судового збору, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З наведеного випливає, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов'язком суду, можливість реалізації якого пов'язується з майновим станом особи.

Тобто, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Зазначена позиція підтримується Вищим адміністративним судом України у постанові Пленуму від 23.01.2015 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

На підтвердження свого скрутного майнового стану Апелянтом було надано копію довідки Бобровицього ОУПФ від 21.04.2017 року №47 (а.с. 78), зі змісту якої вбачається, що розмір пенсії ОСОБА_1 складає 1 413,21 грн.

З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне зазначити таке.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя‚ від 14.05.1981 року № R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (пп. 12 п. «D»).

Європейський суд з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» зазначив, що вимога сплати зборів судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Водночас, у цій же справі суд вказав, що зважаючи на визначне місце, яке займає право на суд у демократичному суспільстві, органи судової влади повинні забезпечити належний баланс між інтересами держави у стягненні судових зборів за розгляд позовів, з одного боку, та інтересом позивача у відстоюванні свого позову в суді, з другого боку.

З урахуванням наведеного, а також з огляду на подані ОСОБА_1 документи на підтвердження скрутного майнового стану останньої, суд вважає за можливе заявлене клопотання задовольнити та відстрочити Позивачу сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області до ухвалення судового рішення у даній справі судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 88, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 14 червня 2017 року - задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 14 червня 2017 року у розмірі 704,00 грн. до ухвалення судом апеляційної інстанції рішення у даній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку у відповідності до ст.ст. 211, 212 КАС України.

Суддя А.Г. Степанюк