Справа № 154/1288/17
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/7163/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду Волинської області на постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду Волинської області про перерахунок та виплату надбавки до пенсії, як реабілітованій особі,-

В С Т А Н О В И В :

03 травня 2017 року ОСОБА_1 (через поштове відділення зв'язку) звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду Волинської області в якому просила визнати неправомірними дії та зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії відповідно до п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з належного моменту з врахуванням виплачених сум і до настання обставин, з яких Закон пов'язує зміну чи припинення таких виплат.

Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01 червня 2017 року (прийнятою в порядку скороченого провадження) адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправними дії Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо невиплати ОСОБА_1 надбавки до пенсії як члену сім'ї політично репресованого, згодом реабілітованого і якого було примусово переселено в розмірі, передбаченому п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 03 листопада 2016 року з врахуванням виплачених сум та зобов'язано проводити нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії відповідно до п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 03 листопада 2016 року з врахуванням виплачених сум і до настання обставин, з якими Закон пов'язує зміну чи припинення таких виплат. В решті позовні вимоги залишено без розгляду.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Володимир-Волинське об'єднане управління Пенсійного фонду Волинської області оскаржило його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який втратив чинність з 01.01.2004 року, було визначено підвищення до пенсій громадянам, які є членами сімей осіб, які необгрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, на 25 % мінімальної пенсії за віком. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років, а в частині розмірів надбавок та підвищень з 01.01.2004 року Закон України «Про пенсійне забезпечення» не діє.

З 01.01.2004 року вступив в дію Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у зв'язку з чим положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» втратили законну силу. Відповідно до п. 16 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до приведення законодавства у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. А тому, положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» громадянам, які є членами сімей осіб, які необгрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії підвищення проводиться в розмірі 43,52 грн. Зазначена постанова в цій частині є чинною, ніким не скасованою, неконституційною не визнавалась, а отже саме її норми підлягають до виконання.

На підставі вищенаведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 183-2.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріли справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є реабілітованою на підставі ст. 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій України», перебуває на обліку у Володимир-Волинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду Волинської області та отримує пенсію за віком з врахуванням підвищення до пенсії примусово переселених членів сім'ї реабілітованих у розмірі 43,52 грн. на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Відповідно до п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії підвищуються на 50 процентів, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Однак, згідно з ч. 3 ст. 28 Закону, мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом.

Згідно з п. 6 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення». Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а тому поняття мінімальної пенсії за віком, наведене у ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» слід застосовувати для визначення розміру підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно до п.п 2 п. 4 постанови Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» встановлено, що з 1 вересня 2008 року громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,4 гривні, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - 43,52 гривні.

Враховуючи те, що відповідач в апеляційній скарзі посилався на те, що позивач отримує підвищення до пенсії у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне. Оскільки відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

Оскільки Закон України «Про пенсійне забезпечення» має вищу юридичну силу ніж постанова Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654, тому застосуванню в цих спірних правовідносинах підлягає саме Закон.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на виплату підвищення до пенсії, виходячи з розміру 25% мінімальної пенсії за віком відповідно до п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 03.11.2016 року.

Також колегія суддів зазначає, що приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із розглядуваним позовом (03.05.2017 року) суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги до 02.11.2016 року включно слід залишити без розгляду. При цьому слід звернути увагу, що з цього приводу суду слід було винести окремий процесуальний документ - ухвалу.

З врахуванням вище наведеного суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Володимир-Волинського об'єднаного управління Пенсійного фонду Волинської області - залишити без задоволення, а постанову Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01 червня 2017 року по справі № 154/1288/17 - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин