Справа № 815/2118/17
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2118/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року м. Одеса

У залі судових засідань № 25

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л. І.

при секретарі судового засідання - Галушко А. В.

за участю сторін:

представника позивача - Кудрявцевої Т. В. (по довіреності)

представника відповідача - Копиця С. М. (по довіреності)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень, - ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 19.01.2017 року №, №.

Представник позивача адміністративний позов підтримав, на заявлених вимогах наполягав з підстав, викладених в позовній заяві, оскільки, первинними документами підтверджується здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами - ТОВ «НЕОНАБУДГРУП», ТОВ «ЛАДЕМ», ТОВ «СТРОЙБЮРО», ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД», їх реальність, всі документи на підтвердження здійснення операцій з зазначеними підприємствами наявні у позивача, надавалися до податкового органу під час перевірки та надані до суду, наявність належним чином оформлених податкових накладних є підставою для формування податкового кредиту з податку на додану вартість, а відсутність сертифікатів якості товару та документів складського обліку не є свідченням нереальності господарських операцій, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених в письмових запереченнях на позов (Том І, аркуші справи 45-54), оскільки не надання позивачем сертифікатів якості зернових, документів складського обліку, документів щодо походження товару, товарно-транспортних накладних разом з наявною у відповідача податковою інформацією ставить під сумнів реальність операцій з придбання товарів і послуг у контрагентів позивача - ТОВ «НЕОНАБУДГРУП», ТОВ «ЛАДЕМ», ТОВ «СТРОЙБЮРО», ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД», що не дає ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість по цим операціям, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними та скасуванню не підлягають.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» знаходиться на обліку як платник податків в ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, є платником податку на додану вартість, основними видами діяльності позивача є післяурожайна діяльність, оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, допоміжне обслуговування водного транспорту та інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, неспеціалізована оптова торгівля, оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами.

Державною податковою інспекцією у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області в період з 12.12.2016 року по 23.12.2016 року проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» з питань взаємовідносин з постачальниками та покупцями за період жовтень 2016 року, за результатами якої складений акт перевірки №3514/15-54-14-02/20005502 від 30.12.2016 року (Том І, аркуші справи 9-26).

Зазначеною перевіркою встановлено порушення ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» п. п. 16.1.12 п. 16.1 ст. 16, п. 44.1, 44.3 ст. 44, п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження р. 181.1 «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету» у загальній сумі 706335 грн. за жовтень 2016 року та завищення р. 21 «Сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» у сумі 2126093 грн. за жовтень 2016 року.

На підставі виявлених порушень, ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 19.01.2017 року, яким позивачу збільшена сума грошового зобов'язання з податку на додану вартість за податковими зобов'язаннями в розмірі 706335 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 353168 грн., № від 19.01.2017 року, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 2126093 грн. (Том І, аркуші справи 27-28).

Як вбачається з акту перевірки №3514/15-54-14-02/20005502 від 30.12.2016 року, підставою для висновків про неправомірне включення до складу податкового кредиту податку на додану вартість по операціям з придбання транспортно-експедиційних послуг, придбання сільськогосподарської продукції стало не надання товарно-транспортних накладних, сертифікатів якості зернових, документів складського обліку, документів щодо походження товару та наявність податкової інформації щодо не встановлення придбання контрагентом позивача кукурудзи що ставить під сумнів реальність здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД», ТОВ «НЕОНАБУДГРУП», ТОВ «ЛАДЕМ», ТОВ «СТРОЙБЮРО», а також не зазначення в податкових накладних виду цивільно-правового договору.

Суд вважає висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, необґрунтованими та такими, що спростовуються наданими позивачем доказами в справі, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із положеннями ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними, митними деклараціями, іншими документами.

При цьому, відповідно до ст. 1, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складаються під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та повинні мати назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, право на формування податкового кредиту виникає у підприємства в разі фактичного здійснення господарських операцій, підтвердження первинними документами здійснення таких операцій та наявності належним чином оформлених та зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

З наданих до суду первинних документів вбачається, що між ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» та ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» 01.05.2015 року укладений договір поставки №01/05-1, за яким ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» зобов'язується передати у власність, а ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» прийняти й оплатити товар на умовах, що передбачені цим договором (Том І, аркуші справи 66-67). Відповідно до п. 1.2, 2.3, 4.1 зазначеного Договору кількість, асортимент, ціна товару терміни передачі і оплати, місце постачання, умови поставки визначаються додатками до договору, якість товару повинна відповідати встановленим нормам і стандартам.

Додатком до договору поставки №01/05-1 від 01.05.2015 року, підписаним сторонами договору 11 жовтня 2016 року встановлено, що позивач купує у ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» кукурудзу в кількості 865 тон на суму 3328805,45 грн., ПДВ - 665761,09 грн., всього з ПДВ - 3994566,54 грн. на умовах поставки EXW - Одеський морський торгівельний порт, зерновий термінал ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» (Том І, аркуш справи 68).

Видатковою накладною №14526 від 11 жовтня 2016 року підтверджується отримання позивачем від ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» товару: кукурудзи в кількості 865 т. на суму 3328805,45 грн., ПДВ - 665761,09 грн., всього з ПДВ - 3994566,54 грн. (Том І, аркуш справи 70), оплата за поставлений товар здійснена позивачем, що підтверджується платіжними дорученнями (Том І, аркуші справи 72-82), ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» виписана позивачу податкова накладна №20 від 11 жовтня 2016 року, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних (Том І, аркуш справи 69).

З матеріалів справи вбачається здійснення позивачем аналізу поставленого товару у власній лабораторії, що підтверджується карткою аналізу кукурудзи (Том І, аркуш справи 71).

За умовами договору поставки №01/05-1 від 01.05.2015 року з врахуванням додаткової угоди від 11 жовтня 2016 року умови поставки передбачаються перевезення продавцем товару на склад ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл», а тому позивачем під час перевірки не надавалися податковому органу товарно-транспортні накладні на перевезення товару, оскільки перевезення товару позивачем не здійснювалося, однак позивачем до суду надані отримані від ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» товарно-транспортні накладні, які підтверджують перевезення товару контрагентом позивача на зерновий термінал позивача, розташований в ОМТП (Том ІІ, аркуші справи 131-141).

В підтвердження наявності у позивача в Одеському морському торгівельному порту комплексу будівель і споруд до суду надане свідоцтво про право власності на нерухоме майно - універсальний перевантажувальний комплекс на причалах №3, 4 за адресою: м. Одеса, Митна площа 1/12 (Том І, аркуші справи 83-84).

Слід зазначити, що позивач має в порту свій зерновий склад на якому і зберігалася придбана у ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» кукурудза в кількості 900 тон, що також підтверджується товарно-транспортними накладними на перевезення придбаного ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» товару, в яких пунктом розвантаження зазначено ОМТП, ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» (Том ІІ, аркуші справи 87-90, 131-141).

Суд вважає, що первинними документами підтверджується здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД», їх реальність, з наданих первинних документів можливо встановити зміст господарських операцій.

Податковий орган в акті перевірки зазначає про не встановлення шляхом контрольно-перевірочних заходів придбання ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» кукурудзи, яка поставлена позивачу, однак суд звертає увагу, що відповідач не надає доказів на підтвердження цих обставин, не надає актів перевірок, податкових повідомлень-рішень, інших доказів, які б підтверджували ці обставини, в акті перевірки про такі докази не зазначено, при тому, що у відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім того, суд звертає увагу на те, що сам факт наявності господарських операцій з контрагентом, який порушує податкове законодавство не може тягнути за собою негативні наслідки для платника податків у вигляді зменшення податкового кредиту з податку на додану вартість, оскільки, даних про те, що позивач був обізнаний про такі дії його контрагентів до суду не надано та якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Таку правову позицію неодноразово висловлював в своїх рішеннях Верховний Суд України та схожа позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 року у справі «Булавес» АД проти Болгарії».

Відповідачем не надано до суду безперечних доказів порушення ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» або його контрагентами вимог податкового законодавства та обізнаності про ці обставини позивача під час здійснення з цим суб'єктом господарювання господарських операцій, а тому позивач не може нести відповідальність за дії його контрагента.

При цьому, суд звертає увагу, що в акті перевірки зазначено про сумніви в реальності господарських операцій, тобто, зазначені обставини мають характер припущень та ці обставини безперечно не встановлені, що свідчить про неправомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи, що ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» виписана позивачу податкова накладна, яка належним чином зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, первинні документи підтверджують здійснення господарської операції між позивачем та його контрагентом у позивача є всі підстави для формування за цією накладною податкового кредиту з податку на додану вартість.

Щодо господарських операцій, пов'язаних з наданням позивачу транспортних послуг ТОВ «НЕОНАБУДГРУП», ТОВ «ЛАДЕМ», ТОВ «СТРОЙБЮРО», судом звертає увагу на наступне.

Між позивачем та ТОВ «НЕОНАБУДГРУП» укладений договір транспортних послуг №1-12-17 від 01.09.2016 року, за яким ТОВ «НЕОНАБУДГРУП» зобов'язується за дорученням ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» та за його рахунок організувати та надати транспортно-експедиторські послуги, тобто, послуги з перевезення вантажу (Том І, аркуші справи 85-87). Відповідно до п. 1.3, 2.1, 3.3 зазначеного Договору підтвердженням факту надання послуг є акт приймання-передачі наданих послуг, який підписується двома сторонами договору, експедитор приймає до перевезення вантажі на підставі заявок, оплата послуг здійснюється після підписання акту виконаних робіт.

В матеріалах справи містяться Акти приймання-передачі наданих послуг за договором №1-12-17 від 01.09.2016 року, які підписані 5 жовтня 2016 року та підтверджують надання позивачу послуг з перевезення вантажів (Том І, аркуші справи 88-94), а також податкові накладні, виписані позивачу ТОВ «НЕОНАБУДГРУП» 5 жовтня 2016 року, які стали підставою для формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість (Том І, аркуші справи 95-101).

За даними товарно-транспортних накладних та реєстрів товарно-транспортних накладних ТОВ «НЕОНАБУДГРУП» здійснювало перевезення вантажів на підставі заявок при придбанні позивачем кукурудзи у таких підприємств як: ПП «НЕОФОРМ», ТОВ «ЛАБТЕСТ», ТОВ «НЕВАЛАЙН» (Том І, аркуші справи 179-182, 187-190, 195-207, Том ІІ, аркуші справи 58-67, 69-73, 82-83, 86), з якими позивачем укладені відповідні договори на поставку кукурудзи та за видатковими накладними від цих підприємств позивачем отриманий зазначений товар (Том ІІ, аркуші справи 2-36).

Крім того, ТОВ «НЕОНАБУДГРУП» здійснювало перевезення вантажів при придбанні позивачем кукурудзи у таких підприємств як: ТОВ «СЕГІНОР», ТОВ «РОГЕНОР», ТОВ «КЕПІТАЛ АЛЬЯНС ГРУП», про що свідчать реєстри товарно-транспортних накладних (Том ІІ, аркуші справи 128-130), відповідні договори укладені позивачем з цими підприємствами на придбання кукурудзи та видаткові накладні щодо отримання товару позивачем (Том ІІ, аркуші справи 110-112, 115-118, 121-125).

З товарно-транспортних накладних та реєстрів товарно-транспортних накладних можливо встановити перевізника, вантажовідправника, вантажоодержувача, транспортні засоби, якими здійснювалося перевезення, пункти навантаження, розвантаження, найменування та кількість товару, дати його відправки та розвантаження, тощо.

Між позивачем та ТОВ «ЛАДЕМ» 01.09.2016 року укладений договір транспортно-експедиційних послуг №168, за яким ТОВ «ЛАДЕМ» бере на себе зобов'язання за плату і за рахунок ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» протягом строку дії договору виконувати послуги, пов'язані з організацією перевезень і транспортно-експедиційного обслуговування вантажів замовника (Том І, аркуші справи 102-105). Відповідно до п. 1.2, 1.4, 3.2 зазначеного Договору на підтвердження наданих експедитором замовнику послуг за договором сторони складають акти виконаних робіт (послуг), послуги за цим договором надаються на підставі заявок, оплата здійснюється шляхом переказу грошової суми на поточний рахунок експедитора після підписання Акту виконаних робіт (послуг).

В матеріалах справи містяться Акти надання послуг за договором №168 від 01.09.2016 року, які підписані в жовтні 2016 року та підтверджують надання позивачу послуг з перевезення вантажів (Том І, аркуші справи 106-116), а також податкові накладні, виписані позивачу ТОВ «ЛАДЕМ» в жовтні 2016 року, які стали підставою для формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість (Том І, аркуші справи 117-130).

За даними товарно-транспортних накладних та реєстрів товарно-транспортних накладних ТОВ «ЛАДЕМ» здійснювало перевезення вантажів на підставі заявок при придбанні позивачем кукурудзи у таких підприємств як: ПП «НІФРІТ», ТОВ «АВАЛОН ПРОФІ» (Том І, аркуші справи 191-194, 208-217, 74-80, 84-85), з якими позивачем укладені відповідні договори на поставку кукурудзи та за видатковими накладними від цих підприємств позивачем отриманий зазначений товар (Том І, аркуші справи 240-250, Том ІІ, аркуш справи 1).

З товарно-транспортних накладних та реєстрів товарно-транспортних накладних можливо встановити перевізника, вантажовідправника, вантажоодержувача, транспортні засоби, якими здійснювалося перевезення, пункти навантаження, розвантаження, найменування та кількість товару, дати його відправки та розвантаження, тощо.

Між позивачем та ТОВ «СТРОЙБЮРО» 01.09.2016 року укладений договір транспортно-експедиторських послуг №344-П, за яким ТОВ «СТРОЙБЮРО» зобов'язується за плату та рахунок ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» організувати виконання послуг з організації та забезпечення перевезень вантажів, забезпечення відправки та отримання вантажів (Том І, аркуші справи 131-132). Відповідно до п. 2.6 зазначеного Договору експедитор по закінченню надання послуг направляє замовнику акт прийму-передачі наданих послуг.

В матеріалах справи містяться Акти приймання-передачі наданих послуг за договором №344-П від 01.09.2016 року, які підписані в жовтні 2016 року та підтверджують надання позивачу послуг з перевезення вантажів (Том І, аркуші справи 133-143), а також податкові накладні, виписані позивачу ТОВ «СТРОЙБЮРО» в жовтні 2016 року, які стали підставою для формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість (Том І, аркуші справи 144-154).

За даними товарно-транспортних накладних та реєстрів товарно-транспортних накладних ТОВ «СТРОЙБЮРО» здійснювало перевезення вантажів на підставі заявок при придбанні позивачем кукурудзи у таких підприємств як: ТОВ «АГРОТЕХМЕНЕДЖМЕНТ», ТОВ «ЖУЛИЗОН», ТОВ «ГАЗПРОМ-ГРУП» (Том І, аркуші справи 183-186, Том ІІ, аркуші справи 37-57, 68, 81, 126-127), з якими позивачем укладені відповідні договори на поставку кукурудзи та за видатковими накладними від цих підприємств позивачем отриманий зазначений товар (Том ІІ, аркуші справи 104-109, 113-114, 119-120).

З товарно-транспортних накладних та реєстрів товарно-транспортних накладних можливо встановити перевізника, вантажовідправника, вантажоодержувача, транспортні засоби, якими здійснювалося перевезення, пункти навантаження, розвантаження, найменування та кількість товару, дати його відправки та розвантаження, тощо.

В матеріалах справи містяться карти аналізу зерна, відповідно до яких в лабораторії позивача здійснювалася перевірка якості придбаної позивачем кукурудзи (Том ІІ, аркуші справи 91-96).

Також, на підтвердження фактичного здійснення поставок позивачу кукурудзи транспортними засобами, зазначеними в товарно-транспортних накладних позивачем до суду надані дані єдиної інформаційної системи Одеської філії ДП «Адміністрація морських портів України» щодо перетину автомобілями КПП адміністрації Одеського морського порту протягом вересня 2016 року, які підтверджують зазначені обставини (Том ІІ, аркуші справи 142-146).

Крім того, позивач надав до суду докази використання придбаного товару у своїй господарській діяльності, тобто, подальшої реалізації придбаного товару - кукурудзи за договорами таким контрагентам як: ТОВ «УКРІНВЕСТ-ТРЕЙДИНГ», ТОВ «КОМО УКРАЇНА», ТОВ «ВОГ ТРЕЙДИНГ», які отримали товар за видатковими накладними та здійснили оплату придбаного товару (Том І, аркуші справи 155-170, 218-223).

Аналізуючи надані позивачем первинні документи по операціям позивача з ТОВ «НЕОНАБУДГРУП», ТОВ «ЛАДЕМ», ТОВ «СТРОЙБЮРО», ТОВ «МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД» суд приходить до висновку про їх відповідність нормам законодавства, можливість з цих документів встановити зміст господарських операцій, необґрунтованість тверджень податкового органу щодо сумнівів реальності цих операцій та не доведеність відповідачем цих обставин.

Посилання відповідача на відсутність товарно-транспортних накладних під час проведення перевірки та висновок в зв'язку із цим про не підтвердження податкового кредиту з податку на додану вартість, суд вважає не обґрунтованим, оскільки відсутність товарно-транспортних накладних не є підставою для позбавлення позивача податкового кредиту та висновку про не реальність господарських операцій, підставою для формування кредиту є податкові накладні, які позивачу виписані контрагентами та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Крім того, під час судового засідання позивачем надані до суду товарно-транспортні накладні, які підтверджують зміст господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Твердження відповідача про сумніви у реальності господарських операцій з підстав відсутності сертифікатів якості товару та його походження, суд також вважає не обґрунтованими, оскільки зазначені документи не є документами первинного бухгалтерського або податкового обліку, які підтверджують здійснення господарських операцій, наявність сертифікатів якості зерна на даний час не є обов'язковою та з матеріалів справи вбачається здійснення позивачем під час придбання кукурудзи її перевірки на предмет якості в лабораторії.

Твердження відповідача щодо відсутності у позивача документів складського обліку кукурудзи та сумніви у реальності господарських операцій з цих підстав, суд також вважає не обґрунтованими, оскільки позивач по спірним господарським операціям здійснював придбання кукурудзи для подальшої реалізації, а не здійснював зберігання цього товару на підставі угод про зберігання зерна та в будь-якому випадку відсутність цих документів не свідчить про не реальність господарських операцій.

Посилання відповідача в акті перевірки на неналежне оформлення позивачем податкових накладних в частині не зазначення в них виду цивільно-правового договору, є не обґрунтованим з тих підстав, що вимога зазначення цих даних в податковій накладній виключена з Податкового кодексу України (ст. 201) ще в 2015 році та форма податкової накладної, затверджена наказом Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015 року, не містить графи та поля «вид цивільно-правового договору».

Таким чином, всі доводи відповідача, викладені в акті перевірки є не обґрунтованими, не доведеними, мають характер припущень та спростовуються наданими до суду доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 19.01.2017 року №, №- задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 19.01.2017 року.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 19.01.2017 року.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернейшнл» () судовий збір у розмірі 47783,99 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга на постанову подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія надсилається до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 10.07.2017 року.

Суддя Л. І. Свида

.