Справа № 826/1640/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 липня 2017 року № 826/1640/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Качура І.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Електротехнічна компанія «Екніс-Україна» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Електротехнічна компанія «Екніс-Україна» (далі - позивач або ТОВ «ЕК «Екніс-Україна») з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.08.2015 №3, №3, №3.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки контролюючого органу про те, що господарські операції контрагентів не є господарською діяльністю підприємства у зв'язку з відсутністю необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, виробничих активів є помилковими та безпідставними, у позивача є наявні первинні документи, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій, а тому прийняті відповідачем за результатами перевірки податкові повідомлення-рішення про нарахування грошових зобов'язань є протиправним та підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що висновки акту перевірки є законними та обґрунтованими, підстав для скасування спірних рішень не вбачає, оскільки, на думку податкового органу, контрагенти позивача не могли та не виконували спірні операції, не мали відповідних на те ресурсів, а відтак відсутні передбачені ПК України підстави для формування спірних сум.

З урахуванням положень частини 4 статті 122 КАС України судом ухвалено про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ЕК «Екніс-Україна» () з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Фобос-О» (), ТОВ «Сібол» (), ТОВ «Гранд Буд Групп» (), ПП «Будівельник БК» (), ТОВ «Спецторсервіс» (), ТОВ «Вербена-Н» (), ТОВ «Лагустрейд» (), ТОВ «Валентон» (), ТОВ «Корелла Груп» (), ТОВ «Нура ЛТД» (), ТОВ «Грін Сістемс» (), ПП «Родімар» (), за період з 01.01.2013 по 01.05.2015, з ТОВ «Полісбудмонтаж» () за період з 04.11.2014 по 01.05.2015, ТОВ «Брон Плюс» () за період з 06.10.2014 по 01.05.2015, ТОВ «Грін Сістемс» () за період з 01.01.2014 по 01.04.2015, про що ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві складено акт перевірки від 07.08.2015 №258/26-55-22-03/33784420.

Згідно з висновками, викладеними в акті перевірки податковим органом встановлено порушення:

- ст.134, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «ЕК «Екніс-Україна» занижено податок на прибуток в сумі 1 125 117 грн. за 2014 рік;

- п. 185.1 ст.185, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «ЕК «Екніс-Україна» занижено податок на додану вартість на суму 1 475 850 грн., у тому числі по періодах: за квітень 2014 року в сумі 542 652 грн., за червень 2014 року в сумі 314 803 грн., за листопад 2014 року в сумі 275 725 грн., за грудень 2014 року в сумі 238 335 грн. та січень 2015 року в сумі 104 335 грн. та завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту на загальну суму 23 610 грн.

Відповідач в акті перевірки прийшов до висновку, що реальність вчинення господарських операцій між ТОВ «ЕК «Екніс Україна» з ТОВ «Фобос-О», ТОВ «Сібол», ТОВ «Гранд Буд Групп», ПП «Будівельник БК», ТОВ «Спецторсервіс», ТОВ «Вербена-Н», ТОВ «Лагустрейд», ТОВ «Валентон», ТОВ «Корелла Груп», ТОВ «Нура ЛТД», ТОВ «Грін Сістемс», ПП «Родімар», ТОВ «Полісбудмонтаж», ТОВ «Брон Плюс» відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері. Відтак, у ТОВ «ЕК «Екніс Україна» не було підстав для податкового обліку вказаних операцій.

На підставі зазначених висновків акту перевірки відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 21.08.2015:

№3, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 2 213 775,00 грн., у тому числі за основним платежем - 1 475 850 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 737 925 грн.,

№3, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 23 610 грн.,

№3, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 1 687 676,00 грн., у тому числі за основним платежем - 1 125 117 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 562 559 грн.

Вважаючи, що податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням норм податкового законодавства, є протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду про їх скасування в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням встановлених обставин, суд виходить з наступного.

Згідно із підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 188.1 статті 188 Податкового кодексу України передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

В силу пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

У відповідності до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Між тим, як передбачено у пункті 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

При цьому, пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, враховуючи викладені норми Податкового кодексу України, для формування податкового кредиту має бути наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, фактична сплата грошових коштів контрагенту, в сумі визначеній в податковій накладній, а також фактичне виконання господарської операції, за наслідками якої у платника податку на додану вартість виникає право на податковий кредит.

Витрати у розумінні Податкового кодексу України - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілом власником) (підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є:

прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу;

дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

До складу валових витрат що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України, входять: витрати від операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, 138.11 цієї статті: інші витрати, визначені згідно з пунктами 138.5, 138.10 -138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

При цьому, згідно з пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Такі витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені, згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку (пункт 138.5 статті 138 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом. 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Аналіз положень податкового законодавства, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин, дозволяє дійти висновку, що право на формування податкового кредиту виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: - фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; - документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; - придбання товарів/послуг з метою їх використання в господарській діяльності; - наявності розумних економічних причин (ділової мети) для здійснення господарських операцій; - наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); - наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам статті 201 Податкового кодексу України та підписана уповноваженою особою.

Крім того, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Отже, предметом доказування у відповідній категорії спорів є реальність господарських операцій, що є підставою для формування валових витрат, виникнення права на податковий кредит; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит та/або формування валових витрат.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість та податком на прибуток має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Щодо взаємовідносин позивача із контрагентом ПП «Родімар» (податковий номер 35075420) в акті перевірки зазначено, що відповідно до умов договору від 17.10.2014 № ГР-141014, укладеного між ТОВ «ЕК «Екніс-Україна» (Замовник) та ПП «Родімар» (Виконавець) в особі директора Шупика Р.Л., Замовник доручає та сплачує, а Виконавець бере на себе обов'язок згідно Специфікації, що є невід'ємним додатком до Договору (Додаток № 1), виконати Роботи з проектування електротехнічного обладнання, розробки завдання заводу на виготовлення електротехнічного обладнання, інструкція по заміні та методики по виготовленню запасних частин для електротехнічного обладнання, виготовлення запасних частин для електротехнічного обладнання і проведення їх випробувань в термін до 20.11.2014.

В акті вказується, що на виконання умов вказаного договору між сторонами оформлено акти виконаних робіт та ПП «Родімар» видано податкові накладні загалом на суму з ПДВ, перелік та ідентифікація яких вказано в акті перевірки у табличному вигляді.

Відповідно до обороно-сальдової відомості по рахунку 631 станом на 01.05.2015 по даному контракту рахується кредиторська заборгованість у сумі 507 244,26 грн. Оплата за товар здійснювалась у безготівковій формі.

Також встановлено, що між вказаними особами укладено договір від 03.11.2014 № РТ-0311114, відповідно до умов якого ТОВ «ЕК «Екніс-Україна» (Замовник) доручає та сплачує, а ПП «Родімар» (Виконавець) бере на себе обов'язок згідно Специфікації, що є невід'ємним додатком до Договору (Додаток № 1), виконати Роботи з тестування та лабораторного дослідження електротехнічного обладнання.

Встановлено, що на виконання умов вказаного договору між сторонами оформлено акти виконаних робіт та ПП «Родімар» виписано податкові накладні загалом на суму з ПДВ.

Відповідно до обороно-сальдової відомості по рахунку 631 за листопад 2014 року станом на 01.05.2015 по даному контракту рахується кредиторська заборгованість у сумі 833 179,20 грн.

Надалі в акті перевірки ДПІ зазначає, що оперативним управлінням ГУ ДФС у м. Києві встановлено та опитано гр. Шупика Р.Л., який згідно статутних документів являється засновником, директором та головним бухгалтером ПП «Родімар». За результатами здійснених заходів встановлено, що Шупик Р.Л. не причетний до фінансово-господарської діяльності ПП «Родімар».

Стосовно взаємовідносин із ПП «Будівельник БК» (податковий номер 38132491) в акті перевірки зазначено, що між ЕК «Екніс Україна» та ПП «Будівельник БК» укладено наступні договори:

договір підряду від 06.02.2014 № 20140206, відповідно до якого ПП «Будівельник БК» бере на себе обов'язок розробити інструкції по експлуатації панелей захисту та методики тестування мікропроцесорних пристроїв РЗА для шафи захисту в термін до 25.04.2014;

договір підряду від 14.01.2014 № 20140114, відповідно до якого ПП «Будівельник БК» бере на себе обов'язок розробити монтажні схеми панелей захисту в термін до 30.04.2014 Замовник зобов'язується прийняти та оплатити Роботи згідно з Договором;

договір підряду від 19.03.2014 № 20140319, відповідно до якого ПП «Будівельник БК» бере на себе обов'язок виготовити запасні частини для проведення капітального ремонту електротехнічного обладнання, зібрати та проаналізувати технічні матеріали для проведення капітального ремонту електротехнічного обладнання, розробити методики по виконанню капітального ремонту електротехнічного обладнання в термін до 30.04.2014.

Зазначається, що на виконання умов вказаного договору між сторонами оформлено акти виконаних робіт та ПП «Будівельник БК» виписано податкові накладні.

Також, в акті перевірки зазначено, що відповідно до даних АІС «Податковий блок» ПП «Будівельник БК» має стан платника - триває процедура припинення (направлені заперечення органу ДФС), свідоцтво платника ПДВ анульоване 03.02.2015 з ініціативи платника - обсяг продажу товару менший, ніж визначений у ПКУ, основний вид діяльності - будівництво житлових і нежитлових будівель, на ПП «Будівельник БК» працює 1 особа (звіт 1 ДФ) інформація щодо наявності основних засобів, виробничих приміщень для проведення тестування обладнання відсутня. Таким чином, у ПП «Будівельник БК» відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій.

При проведенні аналізу податкової звітності з податку на додану вартість за листопад 2014 року по ланцюгу постачання, встановлено, що податкові накладні не відображені в Єдиному реєстрі податкових накладних у листопаді 2014 року. Основними постачальниками ПП «Будівельник БК» у квітні 2014 року були : ТОВ «Бремгас» (стан платника - 7 «до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей», основний вид діяльності - інша допоміжна діяльність у сфері транспорту) на загальну суму 2028948,48 грн., ТОВ «Слав Лайн» (стан платника - 0 «платник податків за основним місцем обліку», основний вид діяльності - оптова торгівля іншими машинами та устаткованням) ТОВ «Слав Лайн» подано Декларацію з ПДВ за квітень 2014 року з нульовими показниками, стан Декларації - «до відома».

З приводу взаємовідносин позивача із контрагентом ТОВ «Гранд Буд Групп» (податковий номер 39326880) в акті перевірки зазначено, що між ЕК «Екніс Україна» (Замовник) та ТОВ «Гранд Буд Групп» (Виконавець) укладено ряд договорів підряду від 22.08.2014 №280814, від 29.10.2014 №291014, від 09.10.2014 №091014, відповідно до умов яких Замовник доручає та сплачує, а Виконавець бере на себе обов'язок згідно Специфікації, що є невід'ємною частиною договору, виконати роботи у встановлений договором термін.

Зазначається, що на виконання умов вказаного договору між сторонами оформлено акти виконаних робіт та ТОВ «Гранд Буд Групп» виписано податкові накладні.

Надалі в акті перевірки вказується, що відповідно до баз даних ДПІ ТОВ «Гранд Буд Групп» (податковий номер 39326880) обліковується в ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві з 31.07.2014 за №99. Свідоцтво платника ПДВ видане ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві 12.09.2014 за № 200189331, ІПН 75 анульовано 19.02.2015 за ініціативою платника. Стан платника - триває процедура припинення (направлені заперечення органу ДФС).

Таким чином, як вказує ДПІ, у ТОВ «Гранд Буд Групп» відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, а тому враховуючи викладене, все це свідчить про документальне оформлення операцій при їх фактичному невиконанні.

Стосовно взаємовідносин позивача із контрагентом ТОВ «Грін Сістемс» (податковий номер 39361181) в акті перевірки зазначено, що між ТОВ «ЕК «Екніс Україна» та ТОВ «Грін Сістемс» укладені наступні договори:

- договір від 15.10.2014 № 1151014/ПР, відповідно до якого ТОВ «Грін Сістемс» зобов'язується передати у власність ТОВ «ЕК «Екніс Україна», а ТОВ «ЕК «Екніс Україна» зобов'язується прийняти та оплатити товари (в подальшому «Товар») у кількості, асортименті, вказаних у Додатку №1 до договору;

- договір від 02.12.2014 № 021214/Р, відповідно до якого ТОВ «Грін Сістемс» бере на себе обов'язок згідно з специфікацією виконати науково-дослідні та проектно-конструкторські роботи (далі - «Роботи») в термін до 31.12.2014.

На виконання умов вказаного договору між сторонами оформлено акти виконаних робіт та ТОВ «Грін Сістемс» виписано податкові накладні.

В акті перевірки вказується, що відповідно до протоколу допиту свідка громадянина України ОСОБА_3 від 14.02.2015, який є засновником та керівником ТОВ «Грін Сістемс», він не виготовляв печатку підприємства, первинні бухгалтерські документи від імені засновника або керівника ТОВ «Грін Сістем» не готував, не підписував та нікому не доручав це здійснювати і жодним іншим способом не здійснював фінансово-господарської діяльності ТОВ «Грін Сістемс».

Крім того, стан ТОВ «Грін Сістемс» - 9 направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням, свідоцтво платника ПДВ анульоване 27.01.2015 за ініціативою органів ДФС - до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження, основний вид діяльності - будівництво житлових і нежитлових будівель.

По взаємовідносинам позивача із ТОВ «Брон Плюс» (податковий номер 39427859) встановлено, що відповідно до умов договору від 07.10.2014 № Р-14/2014, укладеного між ТОВ «ЕК «Екніс-Україна» (Замовник) та ТОВ «Брон Плюс» (Виконавець) в особі директора Луконцева В.В., Виконавець зобов'язується надати послуги з питань: організації і проведення доповідей на території потенційних клієнтів Замовника про товари, роботи та/або послуги Замовника з використанням необхідного демонстраційного відеопроектуючого, комп'ютерного та іншого обладнання, демонстрацією зразків товарів та відгуків про виконані роботи та надані послуги з використанням орендованих або власних приміщень для проведення презентацій; використанням орендованого або власного демонстраційного відеопроектуючого, комп'ютерного та іншого обладнання, в тому числі стендів для проведення презентацій електротехнічного та контрольно-вимірювального обладнання, систем автоматизації; наданням послуг лекторів, доповідачів та демонстраторів. Замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги.

Зазначається, що на виконання умов вказаного договору між сторонами оформлено акти виконаних робіт та ТОВ «Брон Плюс» видано податкові накладні, перелік та ідентифікація яких вказано в акті перевірки у табличному вигляді.

Відповідно до обороно-сальдової відомості по рахунку 631 за грудень 2014 року станом на 01.05.2015 по даному контракту рахується кредиторська заборгованість у сумі 322800,00 грн.

Надалі в Акті перевірки вказується, що Оперативним управлінням ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві опитано гр. ОСОБА_5, який є засновником, директором та головним бухгалтером ТОВ «Брон Плюс». Відповідно до протоколу допиту, ОСОБА_5 жодного відношення до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Брон Плюс» не має, мети займатися фінансово-господарською діяльністю або реалізувати повноваження від імені директора, головного бухгалтера або засновника ТОВ «Брон Плюс» у нього ніколи не було. За результатами здійснених заходів встановлено, що він не причетний до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Брон Плюс».

Крім того, ТОВ «Брон Плюс» має стан - 7 до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей, свідоцтво платника ПДВ анульоване 15.05.2015 за ініціативою органів ДФС - до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження, основний вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля.

З приводу взаємовідносин позивача із контрагентом ТОВ «Нура ЛТД» (податковий номер 39410830) в акті перевірки зазначено, що відповідно до умов договору від 17.12.2014 № 17-12/2014, укладеного між ТОВ «ЕК «Екніс-Україна» (Замовник) та ТОВ «Нура ЛТД» (Виконавець) в особі директора Микитченка О. В., Замовник доручає та сплачує, а Виконавець бере на себе обов'язок згідно Специфікації, що є невід'ємним додатком до Договору (Додаток № 1), виконати роботи з конфігурації, наладки (налагоджування) електротехнічного обладнання, розробки фрагментів програмного забезпечення (мнемокадрів підстанція), розробки проектно-конструкторської документації для виготовлення електротехнічного обладнання та систем у встановлений договором термін.

Зазначається, що на виконання умов вказаного договору між сторонами оформлено акти виконаних робіт та ТОВ «Нура ЛТД» видано податкові накладні.

Також встановлено, що між вказаними особами укладено договір від 18.12.2014 №18-12/2014, відповідно до умов якого ТОВ «ЕК «Екніс-Україна» (Замовник) доручає та сплачує, а ТОВ «Нура ЛТД» (Виконавець) в особі директора Микитченка О. В. бере на себе обов'язок виконати науково-дослідницькі та проектно-конструкторські роботи у встановлений договором термін.

На виконання умов вказаного договору між сторонами оформлено акти виконаних робіт та ТОВ «Нура ЛТД» виписано податкові накладні.

Надалі в акті перевірки вказується, що відповідно до баз даних ДПІ ТОВ «Нура ЛТД» (податковий номер 39410830) обліковується в ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві з 26.09.2014 №93. Свідоцтво платника ПДВ видане 01.11.2014 за № 200192157, ІПН 77 - анульовано 27.01.2015 за ініціативою органів ДПС. Стан платника - триває процедура припинення (направлені заперечення органу ДФС). На ТОВ «Нура ЛТД» відповідно до поданої звітності інформація стосовно працюючих осіб, щодо наявності основних засобів, виробничих приміщень - відсутня.

Таким чином, як вказує відповідач, у ТОВ «Нура ЛТД» відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, а тому враховуючи викладене, все це свідчить про документальне оформлення операцій при їх фактичному не виконані.

Виходячи з вищенаведеного, як вказує ДПІ, ТОВ «Нура ЛТД» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Крім того, відповідач зазначає, що при проведенні аналізу податкової звітності з ПДВ за перевіряє мий період по ланцюгу постачання, встановлено, що по другому ланцюгу постачання встановити придбання послуг ТОВ «Нура ЛТД» немає можливості, податкові накладні не відображені в ЄРПН.

Проведеною перевіркою встановлено, що між ТОВ «ЕК «Екніс Україна» (Замовник/Покупець) та ТОВ «Спекторсервіс» (Виконавець/Продавець) укладено наступні договори:

договір від 18.04.2014 №ЕК-1804/2014, згідно предмету якого Замовник доручає та сплачує, а Виконавець бере на себе обов'язок згідно Специфікації, що є невід'ємним додатком до Договору (Додаток №1) розробити проект системи газового аналізу на базі газоаналізатора (Ultramat 23 для вимірювання СО, NO і O2 у димових газах печі риформінгу), зібрати вказану систему та розробити інструкції з експлуатації та технічного обслуговування Системи в термін до 17.06.2014;

договір підряду 14.05.2014 №ЕК-1405/2014, згідно предмету якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити товари у кількості, асортименті, що вказано у Додатку №1, який є невід'ємною частиною цього Договору, по ціні та в строки (терміни), що визначаються відповідно до умов цього Договору;

договір поставки від 07.05.2014 №ЕК-0705/2014, згідно предмету якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити товари у кількості, асортименті, що вказано у Додатку №1, який є невід'ємною частиною цього Договору, по ціні та в строки (терміни), що визначаються відповідно до умов цього Договору.

Зазначається, що на виконання умов вказаних договорів між сторонами оформлено акти виконаних робіт та виписано податкові накладні.

Надалі в акті перевірки вказується, що відповідно до бази даних АІС «Податковий блок» TOB «Спекторосервіс» (податковий номер 37845172) стан платника - триває процедура припинення, свідоцтво платника ПДВ анульоване 11.03.2015 з ініціативи органу ДФС (до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей), основний вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля, остання подана звітність з податку на прибуток за 2013 рік. Відповідно до поданої звітності кількість працівників становить 1 особа (звіт 1 ДФ), інформація щодо наявності основних засобів, виробничих, складських приміщень - відсутня. Таким чином, податковий орган зробив висновок про те, що у TOB «Спекторосервіс» відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, а саме відсутній кваліфікований персонал, наявність у штаті тільки керівних посад, відсутні основні фонди, виробничі активи тощо, що об'єктивно необхідні для виконання взятих на себе господарських зобов'язань.

Окрім того, при проведенні аналізу податкової звітності з податку на додану вартість за червень 2014 року по ланцюгу постачання, встановлено, що податкові накладні не відображені в Єдиному реєстрі податкових накладних у червні 2014 року. Основними постачальниками TOB «Спекторосервіс» були:

ТОВ «Інвест Бізнес Компані» (податковий номер 35075462, перебуває на обліку у ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві, стан платника - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням, основний вид діяльності - будівництво житлових і нежитлових будівель) на загальну суму 2 461 527,72 грн., в т.ч. ПДВ 410 254,62 грн., що складає 52%. ТОВ «Інвест Бізнес Компані» в Реєстрі отриманих та виданих податкових накладних за червень 2014 року відображено 45 податкових накладні, які виписані в один день, сума по яких складає менше 10 тис. грн. виписаних за день;

ТОВ «АС Євростиль» (податковий номер 31921467, перебуває на обліку у ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві, стан платника - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням, основний вид діяльності - інші будівельно-монтажні роботи) на загальну суму 2 269 004,52 грн., в т.ч. ПДВ 378 167,42 грн., що складає 48%. ТОВ «АС Євростиль» в Реєстрі отриманих та виданих податкових накладних за червень 2014 року відображено 42 податкові накладні виписані в один день, сума ПДВ яких складає менше 10 тис. грн.

Стосовно взаємовідносин позивача із контрагентом ТОВ «Лагустрейд» (податковий номер 39150972) в акті перевірки зазначено, що між ТОВ «ЕК «Екніс Україна» та ТОВ «Лагустрейд» укладено договір поставки від 26.06.2014 №2606/022, згідно умов якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти й оплатити товари у кількості, асортименті, що вказано в Додатку №1, який є невід'ємною частиною цього договору, по ціні та в строки (терміни), що визначаються відповідно до умов цього договору.

Загальна вартість товару становить 2343435,70 грн., крім того ПДВ 20% - 468687,14 грн., всього з урахуванням ПДВ 2812122,84 грн.(п.1.2 договору).

Товар оплачується покупцем у розмірі, визначеному у п.1.2 цього договору протягом 60 днів з дати поставки товару (п.2.1 Договору).

26.06.2014 між зазначеними сторонами підписано акт №1 приймання-передачі по Договору поставки №2606/022 від 26.06.2014, згідно якого покупцем прийнято товар на суму 827514,96 грн.

27.06.2014 між зазначеними сторонами підписано акт №2 приймання-передачі по Договору поставки №2606/022 від 26.06.2014, згідно якого покупцем прийнято товар на суму 827514,96 грн.

Аналогічні акти приймання-передачі товару №3 та №4 від 30.06.2014 підтверджують отримання покупцем товару на суму 329577,96 грн. та 827514,96 грн. відповідно.

В матеріалах справи наявні рахунки на оплату, видаткові накладні №3006/009 від 30.06.2014, №2706/028 від 27.06.2014, №2606/022 від 26.06.2014, №3006/010 від 30.06.2014, №68 від 30.06.2014, №67 від 30.06.2014, №66 від 27.06.2014, №65 від 26.06.2014.

Водночас, в акті перевірки зазначено, що ТОВ «Лагустрейд» стан платника - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням, свідоцтво платника ПДВ анульоване 07.08.2014 за ініціативою органів ДФС - до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження, основний вид діяльності - будівництво житлових і нежитлових будівель. Остання звітність з податку на прибуток - не подавалась, з податку на додану вартість - за липень 2014 року.

Стосовно взаємовідносин позивача із контрагентом ТОВ «Валентон» (податковий номер 38914566) в акті перевірки зазначено, що між ТОВ «ЕК «Екніс-Україна» та ТОВ «Валентон» 20.06.2014 укладено договір підряду №П-2006-14, згідно умов якого замовник доручає та сплачує, а виконавець бере на себе обов'язок згідно Специфікації, що є невід'ємним додатком до Договору, розробити інструкції по тестуванню, виконанню заміни та контролю справності модулів електротехнічного обладнання, а також виконати тестування зазначених модулів в термін до 10.07.2014. При цьому, замовник зобов'язується не пізніше 23.06.2014 надати модулі електротехнічного обладнання для тестування, прийняти та оплатити Роботи згідно з Договором.

Зазначається, що на виконання умов вказаного договору між сторонами підписано акти прийому-передачі модулів електротехнічного обладнання, оформлено акти виконаних робіт та виписано податкові накладні.

Також, між ТОВ «ЕК «Екніс-Україна» та ТОВ «Валентон» укладено договір поставки від 18.06.2014 №П-1806-14, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товари (у подальшому товар) у кількості, асортименті, що вказано в Додатку №1, який є невід'ємною частиною цього договору, по ціні та в строки (терміни), що визначаються відповідно до умов цього договору.

На виконання умов вказаного договору між сторонами виписано акти прийому-передачі товару, видаткові накладні: №78 від 23.07.2014, №76 від 22.07.2014, №75 від 21.07.2014, №71 від 17.07.2014, №67 від 16.07.2014, №56 від 14.07.2014 та податкові накладні №68 від 23.07.2014, №56 від 22.07.2014, №49 від 21.07.2014, №40 від 17.07.2014, №32 від 16.07.2014, №26 від 14.07.2014.

Водночас, в акті перевірки зазначено, що ТОВ «Валентон» стан платника - триває процедура припинення. Свідоцтво платника ПДВ анульоване 09.12.2014 за ініціативою органів ДФС - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням. Основний вид діяльності - інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Проведеною перевіркою встановлено, що між ТОВ «ЕК «Екніс Україна» та ТОВ «Корелла Груп» (податковий номер 38870676) укладено наступні договори підряду:

від 05.06.2014 № 0506/2014, предметом якого є: замовник доручає та сплачує, а виконавець бере на себе обов'язок згідно Специфікації, що є невід'ємним додатком до Договору (Додаток №1), провести збір та пошук інноваційних технічних матеріалів про електротехнічне обладнання, аналіз зазначених матеріалів, ДСТУ та іншої нормативно-технічної документації, порівняння технічних характеристик електротехнічного обладнання різних виробників, розробку інструкцій з експлуатації, монтажу та ремонту, налагодження та технічного обслуговування, методик перевірки відповідності технічних параметрів електротехнічного обладнання в термін до 18.07.2014. Замовник зобов'язується прийняти та оплатити Роботи згідно з Договором;

від 10.06.2014 № 1006/2014, предметом якого є: замовник доручає та сплачує, а виконавець бере на себе обов'язок згідно Специфікації, що є невід'ємним додатком до Договору (Додаток №1), провести розробку монтажних схем, інструкцій по експлуатації, схем внутрішньої конфігурації панелей РЗА електротехнічного обладнання в термін до 10.07.2014;

від 19.06.2014 № 1906/2014, предметом якого є: замовник доручає та сплачує, а виконавець бере на себе обов'язок згідно Специфікації, що є невід'ємним додатком до Договору (Додаток №1), провести випробування запасних частин для проведення капітального ремонту електротехнічного обладнання в термін до 04.07.2014. Замовник зобов'язується не пізніше 24.08.2014 надати для випробувань запасні частини для проведення капітального ремонту електротехнічного обладнання, прийняти та оплатити Роботи згідно з Договором;

від 25.07.2014 № 2507/2014, предметом якого є: замовник доручає та сплачує, а виконавець бере на себе обов'язок згідно Специфікації, що є невід'ємним додатком до Договору (Додаток №1), розробити технічне завдання заводу на виготовлення електротехнічного обладнання, провести збір, пошук та аналіз технічних матеріалів про електротехнічне обладнання, порівняння технічних характеристик електротехнічного обладнання різних виробників в термін до 31.08.2014.

На виконання умов вказаних договорів між сторонами оформлено акти прийому-передачі, акти виконаних робіт та виписано податкові накладні.

Водночас, в акті перевірки зазначено, що ТОВ «Корелла Груп» стан платника - триває процедура припинення. Свідоцтво платника ПДВ анульоване 17.12.2014 за ініціативою платника. Основний вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля.

Перевіркою встановлено, що між ТОВ «ЕК «Екніс Україна» та ТОВ «Полісбудмонтаж» (податковий номер 39473760) укладено договір від 05.01.2015 № 05012015, відповідно до умов якого ТОВ «ЕК «Екніс-Україна» (Замовник) доручає та сплачує, а ТОВ «Полісбудмонтаж» (Виконавець) бере на себе обов'язок згідно Специфікації, що є невід'ємним додатком до Договору (Додаток № 1), виконати Роботи з лабораторного налагодження (конфігурування, параметрування, тестування) компонентів електротехнічного обладнання та розробки типових методик перевірки бінарних входів мікропроцесорних компонентів електротехнічного обладнання в термін до 31.01.2015.

Встановлено, що на виконання умов вказаного договору між сторонами оформлено акти виконаних робіт та виписано податкові накладні загалом на суму з ПДВ.

Надалі в акті перевірки ДПІ зазначає, що оперативним управлінням ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві встановлено та опитано гр. ОСОБА_7, який згідно статутних документів являється засновником, директором та головним бухгалтером ТОВ «Полісбудмонтаж». За результатами здійснених заходів встановлено, що ОСОБА_7 не причетний до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Полісбудмонтаж».

При цьому, ТОВ «Полісбудмонтаж» стан платника - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням. Свідоцтво платника ПДВ анульоване 01.07.2015 за ініціативою органів ДФС - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням. Основний вид діяльності - будівництво житлових і нежитлових будівель.

В ході проведення перевірки відповідачем встановлено, що у перевіряємий період у позивача були взаємовідносини з ТОВ «Фобос-О» (податковий номер 38150128), ТОВ «Сібол» (податковий номер 37265968), ТОВ «Вербена-Н» (податковий номер 38150277).

Однак первинних документів позивачем не надано до перевірки, у зв'язку тим, що на письмові вимоги заступника прокурора АР Крим Леміша О., складені в порядку ст.ст. 8, 20 Закону України «Про прокуратуру», від 19.02.2014 №08/621 вих.13, від 24.02.2014 №08/715 вих.13, від 12.02.2014 №08/541 вих.13 на адресу Прокуратури АР Крим було подано оригінали первинних документів бухгалтерського та податкового обліку, що засвідчують відносини позивача з ТОВ «Сібол», ТОВ «Фобос-О», ТОВ «Вербена-Н» та ряду інших підприємств, у тому числі договори підряду, акти здавання-приймання виконаних робіт, податкові накладні, складені вищевказаними контрагентами-постачальниками для ТОВ «ЕК «Екніс Україна», платіжні доручення та інші документи, що посвідчують відносини з даними контрагентами.

ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві листом від 27.03.2015 №2773/9/26-55-22-08 звернулась до прокуратури АР Крим з проханням надати для ознайомлення документами бухгалтерського та податкового обліку, що були витребувані письмовими вимогами заступника прокурора АР Крим Леміша О. у ТОВ «ЕК «Екніс Україна» та підтверджують фінансово-господарські відносини, зокрема, з ТОВ «Сібол», ТОВ «Фобос-О», ТОВ «Вербена-Н». Станом на дату підписання акту перевірки відповіді не надано.

Також, в акті перевірки зазначено, що ТОВ «Сібол», ТОВ «Фобос-О», ТОВ «Вербена-Н» стан платників - припинено, але не знято з обліку, видані їм свідоцтва платника ПДВ анульовані за ініціативою органів ДФС. Останні звітності з податку на прибуток - не подавались, з податку на додану вартість - за лютий 2014 року.

Виходячи з викладеного, на думку контролюючого органу, фінансово-господарська діяльність вищевказаних контрагентів позивача здійснюється поза межами правового поля, господарські операції вчинялись з метою прикриття незаконної діяльності із переведення безготівкових коштів у готівку, всі складені на виконання вищевказаних договорів звітні документи не посвідчують фактів придбання товару, що унеможливлює формування об'єкта оподаткування.

Проаналізувавши у взаємозв'язку з вищенаведеним положення Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних відносин), а також положення ст.1, ч. 2. ст. 3., ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», суд приходить до наступних висновків.

Так, податкова звітність формується на підставі первинних бухгалтерських документів, які, для надання їм юридичної значимості (сили), крім іншого, мають бути складені за фактично вчиненою операцією, повинні мати всі обов'язкові реквізити, містити відомості про господарську операцію, про зміст та обсяг операцій, та бути підписані уповноваженими особами, що надає первинному документу юридичну значимість для цілей відображення фактично вчинених операцій у бухгалтерському та податковому обліку.

У той же час, правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкових вигод виникають за наявності сукупності обставин та підстав, з якими наведені вище норми податкового законодавства пов'язують можливість формування спірних сум податкового кредиту та які є передумовою їх формування.

Зокрема, такі правові наслідки наступають у разі: 1) фактичного (реального) здійснення господарських операцій, які є об'єктом оподаткування; 2) документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; 3) придбання товарів/робіт/послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності; 4) наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); 5) наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам ст. 201 ПК України та підписана уповноваженою особою, 6) наявності ділової мети, розумних економічних причин (причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності - п/п. 14.1.231. ПК України).

При цьому суть останнього слід розуміти так, що діяльність платника податків не ставиться під сумнів, якщо у неї є розумна ділова мета. Податкова економія при цьому діловою метою не визнається. В іншому випадку податкові наслідки переосмислюються у відповідності з економічною суттю операцій.

Недоведеність наявності зазначених чинників, з якими наведені вище норми законодавства пов'язують можливість формування платником податків податкових вигод, зокрема, недоведеність фактичного здійснення певних операцій (нездійснення операцій), позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на формування цих податкових вигод, навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв'язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/робіт/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю учасників певних операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкових вигод.

В даному випадку, дослідивши та оцінивши відповідно до положень ст. 86 КАС України наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, виходячи з положень ч. 1 ст. 138 КАС України (щодо предмету доказування) та з урахуванням положень ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України, суд приходить до висновку про недоведеність фактичного виконання спірних операцій (їх невиконання), про юридичну дефектність у зв'язку з цим складених за такими операціями первинних документів та податкових накладних, які внаслідок наведеного не мають юридичної значимості, що у сукупності зумовлює висновок суду про відсутність підстав для формування спірних сум податкового кредиту з ПДВ.

Висновок відносно наведеного ґрунтуються на наступному.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові цього суду від 27 жовтня 2015 року у справі № 21-1539а15, обов'язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв'язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

З метою необхідності перевірки обставин фактичного виконання спірних операцій, в ході розгляду даної справи судом пропонувалося позивачу подати всі наявні у нього докази на підтвердження фактичного здійснення спірних господарських операцій із контрагентами, а також на підтвердження зв'язку таких операцій із господарською діяльністю позивача та подальшою реалізацією придбаного товару.

Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ «Фобос-О», ТОВ «Сібол», ТОВ «Гранд Буд Групп», ПП «Будівельник БК», ТОВ «Спецторсервіс», ТОВ «Вербена-Н», ТОВ «Лагустрейд», ТОВ «Валентон», ТОВ «Корелла Груп», ТОВ «Нура ЛТД», ТОВ «Грін Сістемс», ПП «Родімар», ТОВ «Полісбудмонтаж», ТОВ «Брон Плюс» щодо виконання останніми на користь позивача робіт (надання послуг) до матеріалів справи надано договори про виконання робіт (надання послуг), за умовами яких контрагенти зобов'язувалися виконати на користь позивача такі роботи, як проектування електротехнічного обладнання, розробки завдання заводу на виготовлення електротехнічного обладнання, інструкція по заміні та методики по виготовленню запасних частин для електротехнічного обладнання, виготовлення запасних частин для електротехнічного обладнання і проведення їх випробувань; розробки інструкції по експлуатації панелей захисту та методики тестування мікропроцесорних пристроїв РЗА для шафи захисту; розробки монтажні схеми панелей захисту; виготовлення запасних частин для проведення капітального ремонту електротехнічного обладнання, зібрати та проаналізувати технічні матеріали для проведення капітального ремонту електротехнічного обладнання, розробки методики по виконанню капітального ремонту електротехнічного обладнання; розробки інструкції по тестуванню, виконанню заміни та контролю справності модулів електротехнічного обладнання, а також виконання тестування зазначених модулів; розробку проекту системи газового аналізу на базі газоаналізатора (Ultramat 23 для вимірювання СО, NO і O2 у димових газах печі риформінгу), підряду, поставки, послуг.

За умовами вказаних договорів передбачено, що по закінченню виконання робіт (надання послуг) виконавець, як правило, складає та направляє замовнику звіт про проведені роботи (надані послуги). Однак, враховуючи наведені умови договорів, під час розгляду справи позивачем не надано складених контрагентами звітів про виконані роботи (надані послуги), що не дає суду можливості дослідити змісту фактично наданих послуг, порядок їх виконання, встановити обсяг трудових та інших ресурсів, які залучалися до їх виконання тощо.

Позивач же в ході розгляду даної справи стверджував, що надання вказаних послуг (виконання робіт) підтверджується наявними в матеріалах справи актами наданих послуг, які, на думку позивача, є достатніми документами для підтвердження реальності проведених операцій.

У той же час, позивачем не надано власне жодних результатів робіт/послуг, обумовлених положеннями вказаних договорів, як-то: проектної документації електротехнічного обладнання, завдання заводу на виготовлення електротехнічного обладнання; інструкцій по заміні та методики по виготовленню запасних частин для електротехнічного обладнання; конструкторської документації для електротехнічного обладнання; методик виконання капітального ремонту електротехнічного обладнання; доказів проведення організації і проведення доповідей на території потенційних клієнтів тощо, які б вказували на те, що виконавцями (їх фахівцями) на користь замовника виконувалися (надавались) хоча б якісь роботи та послуги, що зазначені у актах наданих послуг.

Тобто, до матеріалів справи не надано жодної підписаної контрагентами документації (проектної, експлуатаційної, технічної, демонстраційної, презентаційної інші), обов'язок щодо формування якої та створення якої покладався на контрагентів згідно з договорами та, зазвичай, супроводжує та підтверджує фактичне виконання такого роду операцій.

В контексті наведеного суд зазначає, що виконання (надання) обумовлених положеннями вказаних договорів робіт (послуг) передбачає наявність у осіб, що здійснюють такі роботи (послуги), відповідних спеціальних знань (науково-дослідницьких, проектно-конструкторських, щодо роботи із електротехнічним обладнанням, тощо), а також навичок у проведенні демонстрацій, презентацій, лекцій, тощо.

Разом з тим, під час розгляду даної справи судом не встановлено та матеріали справи не містять доказів наявності у вказаних контрагентів власних або залучених фахівців у вказаних сферах, інших осіб для виконання спірних операцій, як і доказів наявності у контрагентів позивача власної або орендованої оргтехніки, спеціального обладнання та приладдя для виконання спірних операцій (демонстраційного, відеопроектуючого, комп'ютерного тощо). При цьому, як вбачається з наведених у акті перевірки відомостей, у штаті контрагентів рахувалося лише по 1 особі, що є явно недостатнім для виконання спірних операцій, враховуючи їх характер та обумовлені обсяги.

Слід зазначити, що обізнаність позивача відносно наявності у контрагентів відповідних ресурсів при укладанні угод, обумовлюється характером угод та звичайною діловою практикою. Під час розгляду справи представник позивача не зміг конкретизувати: які конкретно особи виконували роботи та забезпечували робочий зв'язок з працівниками позивача, які конкретно технічні засоби при цьому використовувались, тобто не наведено тієї інформації, якою зазвичай володіє замовник відносно контрагента.

Також не надано й доказів передоручення контрагентами виконання вказаних операцій іншим особам - субпідрядникам.

Крім того, позивачем не надано й будь-якого листування з приводу укладання договорів про надання послуг (виконання робіт), що є звичайною діловою практикою при виборі контрагентів, у т.ч. з метою з'ясування наявності у відповідних контрагентів матеріальних та людських ресурсів для виконання певних угод.

З огляду на наведене, зазначені акти наданих послуг не можуть бути враховані як юридично значимі документи на підтвердження виконання спірних операцій та, відповідно, для цілей відображення спірних операцій в бухгалтерському та податкового обліку, а отже і для цілей формування спірних сум податкових вигод. Натомість, оцінка господарських операцій повинна даватись на підставі комплексного, всебічного аналізу фактичних обставин та матеріалів справи.

Стосовно ж взаємовідносин позивача із контрагентом ТОВ «Грін Сістемс» до матеріалів справи надано договір поставки від 15.10.2014 №1151014/ПР, відповідно до якого постачальник зобов'язувався передати покупцеві товар на умовах DDP - Київ, згідно з умовами правил «Інкотермс 2010» за адресою: Україна, місто Київ, вул. Богатирська, ЗЄ.

Виходячи із змісту договору відносно обов'язку постачальника доставити продукцію, беручи до уваги характер спірних операцій щодо поставки продукції, вид продукції (електротехнічне обладнання), задекларованих обсягів поставки, вбачається, що за загальним правилом виконання таких операцій супроводжується перевезенням продукції.

В контексті наведеного слід зазначити, що відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є, крім іншого, товарно-транспортна накладна.

Відповідно до Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затвердженому постановою КМ України від 25.02.2009 № 207, до вказаних документів належать товарно-транспортні накладні.

Крім того, відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. № 363, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568 (в редакції на час оформлення спірних операцій): товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи; подорожній лист, це первинний документ про облік вантажних автомобільних перевезень, що всебічно характеризує роботу автомобіля і водія з моменту їх виїзду з автотранспортного підприємства і до повернення на підприємство; дорожній лист, це документ установленого законодавством зразка для визначення та обліку роботи автомобільного транспортного засобу.

Згідно з п. 11 зазначених Правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Згідно з 11.3. Правил, дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Пунктом 11.4. Правил визначено, що оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Пунктом 11.5. Правил також передбачено, що товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом). При цьому, відповідно до п. 11.6. Правил, після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Згідно з п. 11.7. Правил, перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику. Пунктом 11.9. Правил передбачено, що час прибуття (вибуття) автомобіля для завантаження і розвантаження Замовник зобов'язаний зазначати відповідно до пунктів 8.25 і 8.26 цих Правил.

Таким чином, незалежно від того, за чий рахунок здійснюється перевезення продукції та за чим замовленням (продавця чи покупця), поставка супроводжується оформленням ТТН та один екземпляр ТТН передається вантажоодержувачу/покупцю.

Проте, на підтвердження фактичного здійснення перевезення продукції та, відповідно, реальності поставки товарів контрагентом, під час розгляду справи не надано товарно-транспортних накладних, з яких би вбачалось перевезення продукції від контрагента до складу позивача, а отже і доказів на підтвердження поставки продукції контрагентом позивачу.

Слід додати, що під час розгляду справи судом не встановлено та матеріали справи не містять доказів наявності у ТОВ «Грін Сістемс» власних або орендованих транспортних засобів, доказів здійснення перевезення іншими особами за замовленням контрагента (у разі залучення контрагентом інших осіб), у т.ч. не надано доказів оплати за оренду т/з (у разі залучення т/з у інших осіб) або списання контрагентом пального у разі перевезенням продукції власними силами, що у сукупності та додатково дає підстави для висновку про недоведеність виконання спірних операцій контрагентом позивача.

До того ж, під час розгляду справи не встановлено наявності у ТОВ «Грін Сістемс» власних або орендованих офісних та складських приміщень, необхідних для здійснення звичайної господарської діяльності та, зокрема, для виконання спірних операцій.

На підтвердження реальності спірних операцій суду не надано доказів придбання контрагентом продукції, яка обумовлювалась надалі поставкою позивачу, у заводу виробника або інших осіб (договори, акти приймання-передачі, транспортні документи, накладні тощо).

Слід зазначити, що до матеріалів справи не надано й видаткових накладних, які згідно п. 1.3 Договору поставки від 15.10.2014 №1151014/ПР є єдиним документом, що підтверджує факт переходу права власності на товар. Під час розгляду справи позивачем не надано і технічної документації на продукцію (електротехнічне обладнання), яка зазвичай супроводжує виконання операцій такого роду.

Враховуючи наведене у сукупності, беручи до уваги специфіку та особливості зазначених операцій, виходячи з наявної податкової інформації, слід зазначити, що під час розгляду справи не надано тих відомостей і документів, які виходячи з умов договорів та звичайної ділової практики супроводжують фактичне виконання такого роду операцій та у сукупності з первинними документами підтверджують їх фактичне (реальне) виконання, а відтак не доведено фактичного виконання спірних операцій контрагентами позивача.

Таким чином, під час розгляду справи не доведено наявності обставин та підстав, з якими наведені вище норми податкового законодавства пов'язують можливість правомірного формування податкових вигод за спірними операціями, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про відсутність у позивача підстав для їх формування за результатами оформлення вищезгаданих операцій.

В даному випадку, як приходить до висновку суд, за спірними операціями лише оформлялися окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентами обумовлених операцій, чим створювалась видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди.

Суд у взаємозв'язку з наведеним також враховує, що наявність оплати на користь контрагентів сама по собі не є підтвердженням фактичного здійснення операцій та в даному випадку самостійною підставою для формування спірних сум вигод, оскільки, крім іншого, рух цих коштів, виходячи з вищенаведеного, не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю підприємств - учасників спірних операцій.

Надані позивачем матеріали та наведені ним доводи не спростовують наведеного та не доводять зворотного.

До того ж, суд звертає увагу на те, що позивачем не надано жодних доказів в підтвердження використання позивачем у власній господарській діяльності придбаного товару, наданих послуг та подальшій реалізації такого товару, послуг.

Враховуючи вищевикладене, у ТОВ «ЕК «Екніс-Україна» відсутні об'єкти оподаткування податком на додану вартість по операціях з придбання товарів (робіт, послуг) від підприємств-контрагентів, що перелічені вище, в розумінні ст.185 Податкового кодексу України, а також відсутнє право на формування податкового кредиту та валових витрат по операціях з поставки та надання послуг з вище вказаними підприємствами.

Окрім цього, за відсутності достатніх та належних доказів, які б підтверджували реальне здійснення господарських операцій, на підставі яких задекларовано валові витрати та сформовано податковий кредит за спірними господарськими операціями, самі по собі подані податкові накладні та акти не підтверджують право позивача на їх формування.

Водночас суд звертає на те, що якщо податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб які заперечують свою участь у створенні та діяльності товариств (контрагентів позивача), зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними, а виписані податкові накладні не можна вважати належно оформленими документами податкової звітності. Така правова позиція суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеної у постанові від 05.03.2012 у справі № 21-421а11.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд приходить до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які не підтверджуються належними та допустимими доказами, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог, отже, податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем на підставі, в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підстав для їх скасування у суду немає.

Так, частиною 1 статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З наведеного правила слідує, що обов'язок доказування покладається на сторін і це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Цей обов'язок у рівній мірі покладається на обох сторін, тобто кожна сторона повинна доказати факти, на які вона посилається, переконати суд у достовірності наведених фактів.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів (ч.6 ст.71 КАС України).

В даному випадку позивачем в порядку виконання обов'язку, встановленого ч. 1 ст. 71 КАС України, не доведено суду достовірності своїх доводів, які покладені в основу позову, у зв'язку з чим суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення, яке, як приходить до висновку суд, є законним та обґрунтованим, вірним по суті, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно, враховуючи те, що у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Електротехнічна компанія «Екніс-Україна» - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя І.А. Качур