Справа № 464/1127/17
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/7368/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Богаченка С. І.,

суддів - Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання - Болюк Н. В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Хоми Т. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Сихівського районного суду міста Львова від 01 червня 2017 року у справі № 464/1127/17 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2017 року ОСОБА_3 звернулася в суд з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові, в якому просила скасувати постанову відповідача в справі про адміністративне правопорушення від 03 листопада 2016 року № 07-вих-2972/116 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в її діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме невиконання вимог припису посадових осіб державного архітектурно-будівельного контролю від 26 вересня 2016 року, оскільки на виконання останнього нею були зупинені будівельні роботи та вживалися заходи щодо усунення виявлених порушень. Також вказує, що оскаржена постанова відповідача винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 20 жовтня 2016 року, складеного за її відсутності.

Постановою Сихівського районного суду міста Львова від 01 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на неї, в якій просила постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на обставини, викладені в позовній заяві. Також зазначає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження здійснення нею будівельних робіт всупереч припису про їх зупинення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги поданої апеляційної скарги та просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26 вересня 2016 року за результатами позапланової перевірки, проведеної Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові на будівництві з реконструкції квартири АДРЕСА_1 за рахунок надбудови та встановлення двоконтурного котла, у зв'язку з невідповідністю проведення будівельних робіт проектній документації винесено припис від 26 вересня 2016 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, згідно з яким зобов'язано ОСОБА_3 з моменту отримання даного припису зупинити виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1 до усунення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та в тримісячний термін з дати отримання даного припису усунути виявлені порушення.

20 жовтня 2016 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові на підставі направлення від 19 жовтня 2016 року №398-пп проведено позапланову перевірку дотримання ОСОБА_3 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва з реконструкції квартири АДРЕСА_1 за рахунок надбудови та встановлення двоконтурного котла, за результатами проведення якої винесено акт перевірки від 20 жовтня 2016 року, яким встановлено, що по АДРЕСА_1 проводяться будівельні роботи з будівництва будинку, а саме мурування стін першого поверху, що свідчить про невиконання ОСОБА_3 вимог припису від 26 вересня 2016 року, чим порушено вимоги підпункту «б» пункту 3 частини четвертої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абзацу 3 пункту 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553. Також вказані обставини були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення.

З метою усунення виявлених порушень 20 жовтня 2016 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові повторно винесено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, згідно з яким зобов'язано зупинити будівельні роботи з реконструкції квартири АДРЕСА_1 за рахунок надбудови та встановлення двоконтурного котла до усунення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

03 листопада 2016 року начальником Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові Цабаком В. Я. за результатами розгляду вказаних акта перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення № 07-вих-2972/16, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався тим, що матеріалами справи підтверджується невиконання позивачем припису відповідача від 26 вересня 2016 року, що свідчить про правомірність накладення на неї штрафу оскарженою постановою.

Суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначена Порядком здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі - Порядок).

Пунктом 5 Порядку передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до пункту 9 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Підпунктом 3 пункту 11 цього Порядку передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно з пунктом 14 Порядку суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний, зокрема, виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до частини першої статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених вище норм законодавства дає підстави для висновку, що правовою підставою для притягнення суб'єкта містобудування до адміністративної відповідальності згідно з частиною першою статті 188-42 Кодексу України про адміністративне правопорушення є встановлення факту невиконання ним припису органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Суд зазначає, що спірні правовідносини виникли з приводу правомірності прийняття відповідачем постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності внаслідок невиконання припису від 26 вересня 2016 року, згідно з яким було зобов'язано позивача, зокрема, зупинити виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1 за рахунок надбудови та встановлення двоконтурного котла до усунення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Натомість, при проведенні позапланової перевірки згаданого вище об'єкта будівництва було встановлено проведення будівельних робіт з будівництва будинку, а саме мурування стін першого поверху, що свідчить про невиконання ОСОБА_3 вимог припису, виданого відповідачем 26 вересня 2016 року.

Вказані обставини підтверджуються складеним актом перевірки від 20 жовтня 2016 року, протоколом про адміністративне правопорушення від 20 жовтня 2016 року, а також матеріалами фотофіксації, які містяться в матеріалах справи. При цьому, у матеріалах справи відсутні відомості щодо оскарження правомірності винесення відповідачем припису від 26 вересня 2016 року.

Посилання позивача на те, що позапланову перевірку 20 жовтня 2016 року відповідачем було проведено у її відсутності, що на її думку, не відповідає записам в матеріалах, складених за результатами її проведення та порушує її права під час проведення перевірки, не заслуговують на увагу, оскільки такі спростовуються наданими в судовому засіданні поясненнями представника відповідача, щодо яких представник позивача жодних заперечень не висловила. При цьому, довідка ТзОВ «Західна будівельна компанія» від 15 травня 2017 року № 192, згідно з якою позивач 20 жовтня 2016 року знаходилась на стажуванні та згідно з графіком стажування перебувала за місцем його проходження, не є беззаперечним доказом її відсутності під час проведення перевірки.

Таким чином, з огляду на невиконання позивачем вимог припису від 26 вересня 2016 року, суд приходить до висновку про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до частини першої статті 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Сихівського районного суду міста Львова від 01 червня 2017 року у справі № 464/1127/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. І. Богаченко
судді А. І. Рибачук
Д. М. Старунський

Повний текст судового рішення виготовлено 14 липня 2017 року.