Справа № 484/222/17
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 484/222/17

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Закревський В.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Запорожана Д.В., Романішина В.Л.,

при секретарі Ханділян Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Миколаївській області від 28.11.2016 року про стягнення витрат виконавчого провадження № 51384604 та постанови про відкриття виконавчого провадження № 5311666 від 13.12.2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року Первомайське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області звернулось з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що 28 листопада 2016 року старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Миколаївській області Чухліб І.В. винесено постанову про стягнення витрат за виконавчим провадженням (далі - ВП) № 51384604 у розмірі 70,55 грн. з ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області. Вказана постанова надійшла до управління ПФУ 13 грудня 2016 року.

20.12.2016 року на адресу Управління ПФУ надійшла постанова ВПВР УДВС ГТУЮ про відкриття виконавчого провадження №5311666 від 13.12.2016 щодо примусового виконання постанови про стягнення з управління ПФУ витрат виконавчого провадження № 51384604 у розмірі 70,55 грн.

Первомайське об'єднане управління вважало, що постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Миколаївській області про відкриття виконавчого провадження винесена з порушенням норм чинного законодавства, а тому просить скасувати постанову старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 28.11.2016 про стягнення витрат виконавчого провадження №51384604 у сумі 70,55 грн. та постанову про відкриття виконавчого провадження №5311666 від 13.12.2016 року.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2017 року поновлено ОСОБА_1 об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Миколаївської області процесуальний строк для звернення з позовом до суду.

Скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Миколаївській області від 28.11.2016 року про стягнення витрат виконавчого провадження № 51384604 у сумі 70 (сімдесят) грн. 55 коп. та постанову про відкриття виконавчого провадження № 5311666 від 13.12.2016 року.

Не погоджуючись з даною постановою суду відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Суд першої інстанції встановив, що 09.06.2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС було винесено постанову ВП № 51384604 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 484/3245/15-а, виданого 12.04.2016 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області про зобов'язання Управління ПФУ в м.Первомайську та ОСОБА_1 районі Миколаївської області поновити ОСОБА_2 виплату пенсії у розмірах, визначених постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.03.2012 року по справі №1421/104/12 та рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 травня 2010 року у справі №2-984/10, а саме в розмірі 8733 грн. з 01 серпня 2014 року та здійснити відповідні нарахування та виплати. Термін виконання - до 16.06.2016р. включно.

ОСОБА_1 об'єднаного управління ПФУ Миколаївської області від 16.06.2016 № 6010/11 ВПВР УДВС ГТУЮ було повідомлено про виконання зобов'язань, встановлених у постанові Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.03.2012 року по справі №1421/104/12 та рішенні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 травня 2010 року у справі №2-984/10, на підставі яких видано виконавчий лист від 12.04.2016 № 484/3245/15-а, в добровільному порядку.

28.11.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Миколаївській області було винесено постанову про стягнення витрат за виконавчим провадженням № 51384604 у розмірі 70 грн. 55коп. з ОСОБА_1 об'єднаного управління ПФУ Миколаївської області.

13.12.2016 року постановою старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Миколаївській області про відкриття виконавчого провадження постановлено відкрити виконавче провадження з виконання постанови № 51384604 від 28.11.2016р. про стягнення з ОСОБА_1 об'єднаного управління ПФУ Миколаївської області витрат виконавчого провадження у розмірі 70, 55 грн.

20 грудня 2016 року на адресу управління надійшла постанова ВПВР УДВС ГТУЮ про відкриття виконавчого провадження №5311666 від 13.12.2016 щодо примусового виконання постанови про стягнення з управління ПФУ витрат виконавчого провадження № 51384604 у розмірі 70,55 грн.

Не погоджуючись з постановою ВПВР УДВС ГТУЮ про відкриття виконавчого провадження №5311666 від 13.12.2016, Управління ПФУ оскаржило її до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, позов від 29.12.2016 №13141/11 був поданий до суду 30.12. 2016 року.

На момент подачі позову Управлінням ПФУ органи Пенсійного фонду України не мали пільг щодо сплати судового збору, а Тимчасовим Кошторисом Управління на 2016 рік не було передбачено коштів на таку статтю витрат. При зверненні з позовом Управління зверталось до Первомайського міськрайонного суду з клопотаннями про звільнення від сплати судового збору, але судом не було розглянуто вказане клопотання і ухвалою суду від 16.01.2017 року позов було повернуто Управлінню ПФУ.

Станом на 23.01.2017 в Закон України «Про судовий збір» внесені зміни, відповідно до яких з 01.01.2017 органи Пенсійного фонду України звільнені від сплати судового збору.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством передбачено чіткий порядок стягнення витрат виконавчого провадження, а тому постанова про стягнення витрат виконавчого провадження від 28.11.2016 та постанова про відкриття виконавчого провадження №5311666 від 13.12.2016 є неправомірними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

За змістом статті 102 КАС України, пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку суд вирішує в порядку письмового провадження чи в судовому засіданні на розсуд суду.

Оскільки управління зверталось до суду з позовом про скасування постанови ВПВР УДВС ГТУЮ про відкриття виконавчого провадження №5311666 від 13.12.2016р. в грудні 2016 року, а пільги щодо сплати судового збору за подання позову передбачені Законом України «Про судовий збір» лише з 01.01.2017, то наявні підстави для задоволення даного клопотання про поновлення строку.

На підставі частини 3 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

13 грудня 2016 року управління отримало постанову старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ про стягнення витрат виконавчого провадження від 28.11.2016 за ВП № 51384604 у розмірі 70,55 грн., винесену на підставі ч. 4 ст. 42 Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Пунктом 7 Розділу ХІІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, вчинення виконавчих дій та завершення виконавчого провадження №51384604 щодо примусового виконання виконавчого листа № 484/3245/15-а, виданого 12.04.2016 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області, повинно здійснюватись виключно за нормами Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частини 4 статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; розміщення оголошення в засобах масової інформації; виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Отже, віднесені витрати на канцелярські товари, оплату вартості комунальних послуг, оплату послуг телефонного зв'язку, інші прямі та непрямі витрати не відповідають нормам Закону України «Про виконавче провадження», а отже внесені в постанову про стягнення витрат виконавчого провадження безпідставно.

Таким чином, постанова ВПВР УДВС ГТУЮ від 13.12.2016 не відповідає нормам Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно статті 1 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» постанови державного виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження є виконавчими документами.

За змістом частини 1 статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган.

На підставі частини 1 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 визначено механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

За правилами підпункту 2 пункту 47 зазначеного Порядку безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.

Таким чином, чинним законодавством передбачено чіткий порядок стягнення витрат виконавчого провадження, а тому постанова про стягнення витрат виконавчого провадження від 28.11.2016 та постанова про відкриття виконавчого провадження №5311666 від 13.12.2016 є неправомірними та підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2017 року у справі № 484/222/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: В.Л. Романішин