Справа № 499/132/17-а
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 499/132/17-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Погорєлов І.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук'янчук О.В.

ОСОБА_1

при секретарі Лавришині А.С.

з участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Роздільнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Іванівського районного суду Одеської області від 19 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Роздільнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій не правомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Роздільнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (далі Роздільнянське ОУПФ України Одеської області) (з урахування уточненого адміністративного позову) про визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити пенсію з 01 червня 2015 року по 30 квітня 2016 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із 30 жовтня 2003 року, та продовжує працювати та перебуває на посаді завідуючої Іванівської районної державної нотаріальної контори Одеської області. З 01 квітня 2015 року відповідачем припинено виплату даної пенсії з посиланням на вимоги Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", однак, із 01 червня 2015 року відпали обставини, які б перешкоджали отримувати зазначену пенсію, але відповідачем неправомірно було нараховано виплату пенсії лише за період з 01 травня 2016 року по теперішній час.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що 01 квітня 2015 року набули чинності норми Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213-VІІ, якими ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" викладено у новій редакції, відповідно до вказаної статті тимчасово, по 31 грудня 2016 року, пенсії призначені відповідно до цього Закону у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів" не виплачується. А відтак, вважає, що виплату пенсії позивачу було припинено відповідно вимог чинного законодавства.

Постановою Іванівського районного суду Одеської області від 19 травня 2017 року визнано причини пропуску строку на звернення до суду з адміністративним позовом ОСОБА_2 поважними.

Позов задоволено.

Визнано протиправними дії Роздільнянського ОУПФ України Одеської області щодо припинення виплати ОСОБА_2 пенсії із 01 червня 2015 року по 30 квітня 2016 року.

Зобов'язано Роздільнянське ОУПФ України Одеської області нарахувати та виплатити починаючи із 01 червня 2015 року по 30 квітня 2016 року ОСОБА_2 пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", котру стягнути з Роздільнянського ОУПФ України Одеської області.

В апеляційній скарзі Роздільнянського ОУПФ України Одеської області ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Роздільнянського ОУПФ України Одеської області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФ України у Іванівському районі Одеської області (нині - Роздільнянське ОУПФ України Одеської області) як одержувач пенсії за віком з 30 жовтня 2003 року, що підтверджується довідкою УПФ України в Іванівському районні Одеської області від 01 лютого 2017 року.

Позивач обіймає посаду завідувача Іванівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, що підтверджується довідкою ГТУЮ в Одеській області від 03 квітня 2015 року.

Починаючи з 01 квітня 2015 року УПФ України в Іванівському районі Одеської області, на підставі Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", припинило виплату пенсійного забезпечення.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів та не надав суду будь-яких доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо невиплати пенсії позивачу з 01 червня 2015 року по 30 квітня 2016 року.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72 КАС України, абз.2, 3 ч.1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції із змінами, внесеними Законом України від 02 березня 2015 року №213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", п.5 р. ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України від 02 березня 2015 року №213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення".

В апеляційній скарзі Роздільнянського ОУПФ України Одеської області вказується, що посадові особи управління, припиняючи виплату пенсії позивачу, діяли правомірно та відповідно вимог чинного законодавства.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до положень абз.2, 3 ч.1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції із змінами, внесеними Законом України від 02 березня 2015 року №213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" (далі Закон №213-VIII) тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, пенсії, призначені відповідно до цього Закону, у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Аналогічні зміни до абз.2, 3 ч.1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" внесені Законом України від 24 грудня 2015 року №911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", відповідно до яких тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

У зв'язку з такими змінами у Законі, який регулює порядок виплати пенсій, управлінням Пенсійного фонду з 01 квітня 2015 року припинено виплату позивачу пенсії, яка продовжувала працювати.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійне забезпечення громадян України, у тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

Відповідно до п.5 р. ІІІ "Прикінцеві положення" Закону №213-VIII, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний у п.5 р. ІІІ "Прикінцеві положення" Закону №213-VIII, закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України "Про державну службу" щодо пенсійного забезпечення і, відповідно, пенсії за цим Законом не призначаються.

З 01 червня 2015 року особам, які підпадають під дію Закону України "Про державну службу", пенсія призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З матеріалів справи вбачається, що позивач у період спірних правовідносин працювала у Іванівській районній державній нотаріальній конторі Одеської області на посаді та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", а отже відносилась до переліку осіб, які зазначені у абз.2, 3 ч.1 ст. 47 вищевказаного Закону.

Так, відповідно до п.5 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про нотаріат" державні нотаріуси в частині оплати праці та пенсійного забезпечення прирівнюються до державних службовців відповідних категорій. Стаж роботи державних нотаріусів у державних нотаріальних конторах зараховується до стажу державної служби.

Таким чином, з 01 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не передбачає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", у зв'язку з чим, передбачені ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 01 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачці вказаної пенсії, відсутні.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 24 травня 2016 року по справі №333/6710/15-а.

Таким чином, дії апелянта по невиплаті з 01 червня 2015 року пенсії ОСОБА_2, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", є протиправними, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та є тотожними заперечень до адміністративного позову, факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об'єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спірного питання.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Роздільнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області залишити без задоволення, а постанову Іванівського районного суду Одеської області від 19 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлений 13 липня 2017 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук'янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.