Справа № 686/13174/14-а
Суддя: Мороз В. О.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області у складі

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Прокопчук В.В.,

представника відповідача Прокопчук В.В.,

представника третьої особи Ткачук Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з додатковою відповідальністю «Завод Адвіс» про скасування рішення та зобов'язання до вчинення дій, -

встановив :

В червні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду в м. Хмельницькому, третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю «Завод Адвіс», в якому просила: скасувати рішення Управління від 17 вересня 2013 року про утримання переплати із пенсії позивача за період з 27 грудня 2002 року по 31 липня 2013 року; зобов'язати відповідача утриматись від стягнення вищезазначеної переплати; зобов'язати Управління повернути безпідставно утримані кошти. Посилалась на незаконність оскаржуваного рішення, оскільки має всі правові підставі, в тому числі стаж роботи, для отримання пенсії на пільгових умовах.

В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали та просили задовольнити з підстав викладених у позові. Вказали, що позивач хоча і підписала заяву на призначення пенсії, проте вона не допускала зловживань при подачі документів для призначення пенсії та не надавала недостовірні відомості.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, вказала, що позовні вимоги є необґрунтованими та просить відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що їх рішення про утримання переплати є законним, оскільки позивач ніколи не працювала на посаді пресувальника на гарячому штампуванні. Позивачу про це відомо і вона подала недостовірні відомості, коли підписала заву про призначення їй пенсії за списком № 1. При цьому, щоразу коли писала заяви про наступний її перерахунок пенсії, не вказувала, що пенсія їй призначена не правильно.

Представник третьої особи в судовому засіданні вказала, що позивач ОСОБА_1 ніколи не працювала на посаді пресувальника на гарячому штампуванні, представивши суду накази про те, що ОСОБА_1 працювала на інших посадах, які не дають права на призначення пенсії за списком № 1. Також зазначила, що документи які були подані до Пенсійного фонду є підробленими, оскільки ті номери наказів, які вказані у довідці видавалися зовсім іншим особам, представивши суду оригінал такого наказу. Представник ТДВ "Завод Адвіс" також вказала, що позивач працювала на підприємстві у період з 20.05.1982 р. по 31.12.2008 року за професіями і посадами, які не дають право на пільгову пенсію за списком №1.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, у зв'язку із наступним.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, судом встановлено, що 27 грудня 2002 року ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком на пільгових умовах на підставі статей 13 та 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанови Ради Міністрів СРСР № 1175 від 22 серпня 1956 року «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах» згідно з трудовою книжкою та довідкою про уточнюючий характер роботи за № 116 від 26 жовтня 2002 року, виданої та підписаної посадовими особами ТДВ «Завод Адвіс».

При цьому заяву про призначення пенсії за списком № 1 від 27.12.2002 р. підписала особисто ОСОБА_1, що не заперечується останньою. Також ОСОБА_1 ознайомилася із поданням підприємства, яке було надіслано відповідачу, про що поставила свій особистий підпис.

Відповідно до акту зустрічної перевірки від 1 серпня 2013 року первинних документів у ТДВ "Завод Адвіс" Управлінням виявлено недостовірність видачі довідки, уточнюючої пільговий характер роботи, наданої для призначення пенсії. Перевіркою книг наказів, особової кртки форми Т-2, відомостей нарахування заробітної плати було встановлено, що за 1984 р. посада ОСОБА_1 вказана "інженер-технолог", за 1985 р. - "лаборант", за 1986-1996 р.р. - "інженер-технолог", що також вбачається із копій наказів, особової кртки форми Т-2, відомостей нарахування заробітної, наявних в матеріалах справи та з якими була ознайомлена ОСОБА_1, підписи якої наявні в зазначених документах.

Крім того, Наказ №31-К, зазначений у трудовій книжці позивача, був виданий 24.01.1984 року на ОСОБА_5, наказ №163 був виданий 01.07.1991 року на ОСОБА_6 Копії відповідних наказів були досліджені судом і знаходяться в матеріалах справи (а.с. 142-143).

А тому, ОСОБА_1 підписуючи заяву на призначення пенсії за списком № 1 від 27.12.2002 р. та подання достеменно знала, що пенсія за Списком № 1 їй не передбачена, так як вона не працювала на посаді пресувальника на гарячому штампуванні.

Рішенням Управління від 17 вересня 2013 року № 179315 з пенсії позивача утримується переплата у розмірі 20%, яка виникла за період з 27 грудня 2002 року по 31 липня 2013 року, враховуючи, що за результатами зустрічної перевірки у ТДВ «Завод АДВІС» встановлено відсутність первинних документів, які б підтверджували роботу позивача.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України № 1788-ХІІ від 5 листопада 1991 року «Про пенсійне забезпечення» (надалі - Закон № 1788-ХІІ) та Законом України від 9 липня 2013 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» (надалі - Закон № 1788-ХІІ).

За змістом статті 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок застосування).

Пунктом 10 Порядку застосування визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження).

Відповідно до Порядку підтвердження, у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до статті 101 Закону № 1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

При цьому відповідно до пункту 1 частини першої статті 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону № 1058-IV та статтею 103 Закону № 1788-ХІІ, за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії).

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону № 1788-ХІІ є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 13 Закону № 1788-ХІІ має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, у якому працювала особа зі шкідливими і важкими умовами праці. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.

Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846), у редакції чинній на час виникнення спірних відносин, призначення пенсії відбувається на підставі особисто поданої заяви. Заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника. Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Дана правова позиція висвітлена в постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року (справа № 686/26486/14-а).

Так, судом встановлено, що накази, зазначені в трудовій книжці позивачки, не відповідають наказам які зберігаються в архіві підприємства. Зокрема, Наказ №31-К, зазначений у трудовій книжці позивача, був виданий 24.01.1984 року на ОСОБА_5, наказ №163 був виданий 01.07.1991 року на ОСОБА_6

Отже, відомості, зазначені в уточнюючій довідці ТДВ «Адвіс» від 26.10.2002 року щодо характеру роботи ОСОБА_1 за професією, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, не підтверджені первинними документами.

Наведені обставини свідчать про неправдивість відомостей, на підставі яких було призначено пенсію.

З огляду на те, що первинні документи, які вказані в довідці про уточнюючий характер роботи ОСОБА_1 від 26.10.2002 року не підтверджують роботу позивача на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а також те, що ОСОБА_1 особисто написала заяву про призначення пенсії за Списком № 1 і що при поданні підприємством до відповідача документів, ОСОБА_1 ознайомилася із поданими документами, про що розписалася в поданні, тобто ОСОБА_1 при поданні до УПФ України у м. Хмельницькому заяви для призначення пільгової пенсії, була ознайомлена зі змістом поданих документів, а відтак завідомо знала про їх недостовірність, оскільки вона знала, що вона працювала на іншій посаді ніж на тій посаді на підставі якої їй призначена пільгова пенсія, а тому вбачається зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону № 1788-ХІІ.

Таким чином суд вважає, що рішення УПФ України у м. Хмельницькому від 17.09.2013 року №179315 про утримання переплати пенсії є правомірним, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд дійшов висновку про те, що відповідач відповідно до ст. 71 КАС України навів підтверджуючі докази правомірності прийняття ним оскаржуваного рішення тим самим спростував доводи позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки при прийнятті рішення про стягнення переплати з ОСОБА_1 встановлено зловживання з боку пенсіонера.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 5, 7 - 15, 69 - 71, 86, 94, 158 - 163 КАС України, суд,

постановив:

В задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з додатковою відповідальністю «Завод Адвіс» про скасування рішення та зобов'язання до вчинення дій, відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя