Справа № 815/3688/17
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3688/17
УХВАЛА

13 липня 2017 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Кравченко М.М., вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання сплаченими в повному обсязі податків, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання сплаченими в повному обсязі податків.

Відповідно до ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; 5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши заяву, суд дійшов висновку, що вона належить до залишення без руху з наступних підстав.

В адміністративному позові позивач просить суд визнати кінцевими та сплаченими у повному обсязі сплачені податки за період СПД; визнати що у позивача на законному рівні не утворилась та не могла утворитися будь-яка заборгованість, у т.ч. ЄСВ, за час ведення субєкта підприємницької діяльності, та після припинення СПД так, як на те мали місце та є визначальні, вагомі, ґрунтовні, беззаперечні підстави й докази, джерела інформації, які заслуговують на довіру

З огляду на зміст адміністративного позову та доданих до нього документів суду не зрозуміло в чому полягає порушення прав позивача з боку відповідача, оскільки прохальна частина адміністративного позову не містить будь-яких вимог про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень, визнання дій або бездіяльності протиправною.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, суд вважає за необхідне позивачу в адміністративному позові вказати та обґрунтувати з посиланнями на норми діючого законодавства в чому полягає його порушене право. На підтвердження вказаних обставин надати відповідні докази.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.106 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Згідно з ч.4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень, зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій, стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю, виконання зупиненої чи невчиненої дії, встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень, примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Таким чином, суд вважає за необхідне позивачу в адміністративному позові конкретизувати позовні вимоги та привести їх у відповідність до ст.105 КАС України.

Крім того, суд встановив, що позивач до поданого адміністративного позову не надав в повному обсязі доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Про причини неможливості самостійного їх подання позивач не зазначив та доказів на підтвердження таких причин до суду не надав.

Згідно з ч.2 ст.106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Таким чином, суд вважає за необхідне позивачу надати в повному обсязі докази на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, або зазначити причини неможливості самостійного їх подання.

Одночасно з адміністративним позовом позивач звернувся до суду із заявою про визнання строку звернення до суду не закінченим.

Однак, зі змісту матеріалів справи не зрозуміло коли позивач дізнався про його порушене право.

Згідно з ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, суд вважає за необхідне позивачу в адміністративному позові вказати та обґрунтувати коли він дізнався про його порушене право. На підтвердження вказаних обставин надати відповідні докази.

Крім того, суд встановив, що позивач до позовної заяви не надав її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, для відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.106 КАС України до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень.

Таким чином, суд вважає за необхідне надати копію позовної заяви та копії всіх документів, що приєднуються до неї, для відповідача.

Також, суд встановив, що позивач до позовної заяви не надав документу про сплату судового збору.

Відповідно до ч.3 ст.106 КАС України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Одночасно з адміністративним позовом позивач звернувся до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Згідно з ч.2 ст.87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З урахуванням зазначених норм законів умовою зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат є незадовільний майновий (матеріальний) стан сторони.

Можливість оцінити майновий стан позивача у суду відсутня.

При цьому, суд зазначає, що ст.5 Закону України «Про судовий збір» чітко встановлює пільги щодо сплати судового збору.

Також, звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не обовязком.

Крім того, невмотивоване звільнення від сплати судового збору утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших субєктів звернення до суду за захистом. Адже, відповідно до п.3 ч.1 ст.7 КАС України одним із принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах є принцип рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Тобто, на думку суду, відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору у сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору у сумі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01.01.2017 року розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру; у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, суд вважає за необхідне сплатити позивачу судовий збір відповідно до заявлених позовних вимог. Зазначений документ про сплату судового збору також надати до суду.

Зазначені недоліки необхідно усунути шляхом подання до суду уточнень до адміністративного позову з відповідними додатками для суду та відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Згідно з ст.108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

За таких обставин позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 87, 88, 99, 105, 106, 107, 108, 160, 165 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

2. Залишити позовну заяву без руху.

3. Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви 5 днів з моменту отримання копії даної ухвали позивачем. В іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачеві.

4. Копію ухвали невідкладно направити позивачеві.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.185, 186 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.254 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко