Справа № 344/17270/15-а
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/10/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі

головуючого судді Польської М.В.,

секретаря Мічути Т.Б.,

представника відповідача ОСОБА_1

представників третьої особи ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши заяву представника відповідача про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_4 до міського голови м. Івано-Франківська про визнання нечинним розпорядження Івано-Франківського міського голови від 15.05.2007 року №270-р в частині оформлення права власності на обєкт нерухомого майна, на підставі пропуску позивачем строку звернення до суду, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до міського голови м.Івано-Франківська про визнання нечинним розпорядження Івано-Франківського міського голови від 15.05.2007 року №270-р в частині оформлення права власності на обєкт нерухомого майна.

22.09.2016р. представник позивача збільшила позовні вимоги та просила також скасувати свідоцтво про право власності на будинковолодіння по вул.Микитинецькій, 9 в м.Івано-Франківську від 16.05.2007р., скасувати рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 16.05.2007р. Однак, цього ж числа 22.09.2016р. відмовилась від збільшення вимог.

Ухвалою суду від 22.09.2016р. до участі у справі залучено в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5. Дана ухвала оскаржена представником позивача та ухвалою судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2016р. відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4

Ухвалою суду від 31.10.2016р. до участі у справі залучено в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6.

28.03.2016 року представник Івано-Франківського міського голови подала заяву про застосування строку позовної давності, в якій просила залишити адміністративний позов без розгляду, так як позивач пропустив строки позовної давності, так як саме позивачем 16.05.2007р. було оформлено право власності на нерухоме майно на підставі оскаржуваного розпорядження, та в подальшому відчужено ОСОБА_5 домоволодіння, а сам договір подальшого продажу ОСОБА_5 іншій особі ОСОБА_7 цього ж домоволодіння, був предметом оскарження в судовому порядку ще у 2012 року саме ОСОБА_4 Тому, про набуття ним прав власності та подальший продаж ОСОБА_5, не знати позивач не міг.

У судових засіданнях представник відповідача підтримала подану заяву, просила залишити позов без розгляду.

Представник позивача заперечила проти задоволення заяви, зазначаючи що лише у листопаді 2015 року ОСОБА_4 дізнався про те, що хтось подав 18.04.2007 року заяву від його імені на оформлення права власності на домоволодіння по вул.Микитинецькій, 9 в м.Івано-Франківську, яке дійсно ним було реконструйоване що і не заперечується, проте про таке оформлення права власності за ним на вищевказане майно йому не було відомо, як і не відомо як в подальшому і ким було отримане Свідоцтво в органах БТІ, відчужене ним це домоволодіння ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу. Дійсно предметом спору в судовому порядку за його позовом уже був договір укладений в 2009 році між новим набувачем (ОСОБА_5М.) та іншою особою проте під час даного спору позивачу ОСОБА_4 не було відомо про оформлення ним права власності на домоволодіння згідно Свідоцтва від 16.05.2007р. яке видане на підставі розпорядження Івано-Франківського міського голови від 15.05.2007 року №270-р.

Також представник позивач зазначила, що позовна давність не поширюється на вимоги власника або іншої особи про визнання незаконним правового акту органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право, згідно п.4 ч.1 ст. 268 ЦК України.

Після отриманих пояснень по розгляду даного клопотання, в судове засідання 11.07.2017 року представник позивача не з"явилася, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, що не було перешкодою виходу суду в нарадчу кімнату щодо даного клопотання.

Представники третіх осіб підтримали дану заяву про залишення позову без розгляду за пропущенням строків звернення до суду, та зазначили суду те, що позивач вводить в оману суд тим, що вказує про відсутність у нього даних до листопада 2015 року щодо наявність оформленого на нього права власності на підставі виданого розпорядження міського голови, що є предметом даного спору. Про таке Свідоцтво видане на підставі оскаржуваного розпорядження, позивачу було відомо одразу, оскільки він сам і звертався про його отриманням, оформляв право власності, відчужував будинковолодіння, оспорював з 2012 року в судовому порядку наступний договір купівлі-продажу 2009 року до нового набувача цього нерухомого майна (справа №0907/18628/2012, в задоволенні позову судом апеляційної інстанції за рішенням від 24.06.2015р. відмовлено ОСОБА_4В.). Про перегляд рішення від 24.06.2015р. за ново виявленими обставинами, також заяву ОСОБА_4 залишено без задоволення (а.с.199-213 т.1).У інших судових справах, яких є значна кількість за позовом ОСОБА_4, проведена експертиза його підпису на договорі купівлі-продажу нерухомого майна від 17.05.2017 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і підтверджено відповідність саме його підпису.

Заслухавши повно та обєктивно пояснення сторін, третіх осіб щодо клопотання про залишення позову без розгляду, слід зазначити наступне.

Згідно ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Подаючи заяву про застосування строків позовної давності, представник позивача у позові (а.с.1 т.1) акцентував увагу суду на тому, що позивачу ОСОБА_4 не було відомо про оскаржуване розпорядження міського голови від 15.05.2007 року №270-р., а стало відомо випадково тільки в листопаді 2015 року під час спілкування з органами внутрішніх справ, при спілкуванні з якими і було отримано копію нібито його заяви від 18.04.2007р. до міського голови (хоча саме звернення до правоохоронних органів з приводу можливих незаконних дій ОСОБА_5 при переоформленні прав власності подано ОСОБА_4 ще 09.04.2015р. а.с.39 т.1). Заявою від 22.12.2015р. до суду на ухвалу про залишення позову без руху (а.с.18 т.1), представник позивача вказала на те, що у серпні ОСОБА_4 звернувся до ЦНАПу про отримання копій документів та розпорядження голови (а.с.53 т.1), яке отримано ним у листопаді 2015р. Разом з тим, як вбачається з переписки з Мінюстом України, ОСОБА_4 ще у вересні 2015р. повторно (не вперше) вже повідомлялось про укладення ним договору купівлі-продажу нерухомого майна покупцю ОСОБА_5 від 17.05.2007р. (а.с.71 т.1), який разом з документами можна отримати у нотаріуса.

Отже, інформація про отримання такої заяви позивача та самого оскаржуваного розпорядження міського голови на підставі якого набуто право власності ОСОБА_4, представника позивача є різною.

Разом з тим, судом встановлено, що ще у 2012 році позивач дізнався або повинен був дізнатися, як зазначає ст.99 КАС, про наявність зареєстрованого за ним права власності на підставі оскаржуваного розпорядження.

Так, на клопотання відповідача та третіх осіб для доведення та спростування доводів сторони позивача про незнання щодо наявності оформлених прав власності на позивача на підставі оспорюваного розпорядження, у судовому засіданні 13.03.2017 року судом було оглянуто матеріали справи № 0907/18628/2012 за позовом ОСОБА_4, інтереси якого представляла ОСОБА_8 згідно довіреності (міститься у матеріалах справи, а.с.17 т.1), до ОСОБА_5 та ОСОБА_7, третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 про визнання договорів купівлі-продажу від 07.09.2009 року домоволодіння та земельної ділянки по вул.. Микитинецькій 9 у м.Івано-Франківськ недійсними, визнання зазначеного майна спільною сумісною власністю подружжя, виділення у власність 1/2 його частини, витребування майна з чужого володіння та усунення перешкод у його користуванні. Із даним позовом ОСОБА_4 звернувся до суду ще 04.12.2012 року. У матеріалах справи № 0907/18628/2012 міститься наявна копія договору-купівлі продажу від 17.05.2007 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.49-50 т.1 оглянутої справи), яка долучена саме стороною позивача тобто ОСОБА_4 до матеріалів позовної заяви, тобто ще у 2012 році. Даний договір (п.2), що міститься і в матеріалах даної адміністративної справи, яка розглядається (а.с.55-56), з якого чітко вбачається те, що зазначене домоволодіння по вул.Микитинецькій, 9 в м.Івано-Франківську належить продавцю ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом 16.05.2007р. згідно розпорядження голови Івано-Франківської міської ради №270-р від 15.05.2007р., зареєстрованого в ОБТІ 16.05.2007р. А в п.4 даного договору вартість предмета договору встановлена згідно витягу з Реєстру прав власності.

Отже, для отримання оскаржуваного розпорядження та реєстрації права власності, слід було вчинити власнику майна не тільки звернення до міського голови, а й ряд інших дій: оформлення права власності в органах БТІ з наданням необхідної документації наявної у власника, отримання витягу з реєстру, оформлення в подальшому у нотаріуса правочину, тощо.

Разом з тим посилання представника позивача на норму п.4 ч.1 ст. 268 ЦК України щодо непоширення позовної давності на вимоги власника про оскарження правового акту органу місцевого самоврядування не є вірним та є помилковим, оскільки дана норма виключена відповідно за Закону України від 20.12.2011 року №4176-VI.

Враховуючи те, що позивачу по крайній мірі ще у грудні 2012 року було відомо про винесення оскаржуваного розпорядження, на підставі якого і було видане йому свідоцтво про право власності, яке зазначене в договорі купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки від 17.05.2007р., укладеного між ним та ОСОБА_5, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строки позовної давності без належного обґрунтування та поважних причин.

Стаття 100 КАС України передбачає, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_4 до міського голови м. Івано-Франківська про визнання нечинним розпорядження Івано-Франківського міського голови від 15.05.2007 року №270-р в частині оформлення права власності на обєкт нерухомого майна залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено протягом пяти днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя Польська М.В.