Справа № 802/925/17-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 липня 2017 р. Справа № 802/925/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Клюси Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Національної поліції у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у зв'язку із вчиненням позивачем дисциплінарного порушення, яке виразилось в ухиленні від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, а також в порушенні правил експлуатації службового транспортного засобу, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення на підставі наказів Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 786 від 26.05.2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських УКР ГУНП у Вінницькій області" та № 99 о/с від 29.05.2017 року в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Вінницькій області за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення).

Вказуючи на протиправність оскаржуваних наказів позивач зазначає про те, що вони прийняті на основі висновку службового розслідування, який не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки в ньому не досліджено усіх обставин, які мали значення під час проведення службового розслідування, також зазначає про те, що він керував транспортним засобом у тверезому стані, про що свідчить відповідний медичний висновок, а службовий автомобіль, на якому встановлені номерні знаки оперативного прикриття він взяв для здійснення перевірки осіб, які підозрюються у скоєнні кримінальних правопорушень. За таких обставин, позивач просить скасувати накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення, поновити його на посаді заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, відтворюючи зміст позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на доводи письмових заперечень (а.с. 30-34). Окремо зазначила про те, що позивач притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення за порушення службової дисципліни, що виразилось в ухиленні від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння. Крім того, в ОСОБА_1 були відсутні документи на право керування службовим транспортним засобом та на автомобілі встановлені державні номерні знаки на білому фоні, які не належать транспортному засобу. Вказані обставини підтверджуються поясненнями свідків, які відображені в матеріалах службового розслідування.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з вересня 1997 року по листопад 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ.

Наказом начальника ГУНП у Вінницькій області №1о/с від 03.01.2017 року "Щодо особового складу" ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності УКР ГУНП у Вінницькій області.

24.05.2017 року приблизно о 00.05 год. по вул. Салтикова Щедріна в м. Вінниці поліцейськими УПП м. Вінниці ДПП НПУ було зупинено службовий автомобіль марки ВАЗ 2107 д.н.з НОМЕР_1 під керуванням заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності УКР ГУНП у Вінницькій області полковника поліції ОСОБА_1, який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився. Крім того, в ОСОБА_1 були відсутні документи на право керування службовим транспортним засобом, та на автомобілі встановлені державні номерні знаки на білому фоні, які не належать транспортному засобу.

24.05.2017 року о 00.11 год. стосовно позивача складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанови про накладення адміністративних стягнень за ч. 1. ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП.

24.05.2017 року наказом ГУНП у Вінницькій області від 24.05.2017 року № 860 за вказаним фактом призначено службове розслідування та відсторонено ОСОБА_1 від виконання службових обов'язків заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності УКР ГУНП у Вінницькій області.

За результатами службового розслідування складено висновок від 26.05.2017 року, згідно якого за порушення службової дисципліни, вимог ст.ст. 1, 2, 7, 8, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-IV, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги поліцейського, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, а також експлуатації службового транспортного засобу з порушеннями п.3.5.7 Настанови з автомобільної служби в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 25.11.1996 № 818, що призвело до вчинку, який виразився в ухиленні від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння та став негативним прикладом для підлеглих, прийнято рішення звільнити зі служби в поліції заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності УКР ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_1

На підставі висновку службового розслідування, ГУНП у Вінницькій області прийнято накази № 786 від 26.05.2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських УКР ГУНП у Вінницькій області" про звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та № 99 о/с від 29.05.2017 року в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Вінницькій області за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення). Вказані рішення одночасно являються предметом оскарження у даній справі.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно ч. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Частиною 1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 62 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави.

Частиною 1 ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім'я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов'язки".

Пунктом 6 ч. 1. ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 9 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Отже, сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів Національної поліції України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначається Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (далі - Статут) службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст. 2 Статуту).

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч. 1, 2 ст. 5 Статуту).

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють (ст. 7 Статуту).

З огляду на наведене, професійний обов'язок поліцейського полягає в безумовному виконанні закріплених законами та іншими нормативно-правовими нормами та Присягою поліцейського завдань щодо захисту особистої безпеки громадян. Поліцейський як представник держави зобов'язаний постійно на належному рівні виконувати покладені на поліцію повноваження, сприяти припиненню вчинення правопорушень, з честю та гідністю поводити себе як в службовий та позаслужбовий час, з метою недопущення зниження рівня авторитету та довіри громадян до Національної поліції України.

Згідно ст. 14 Статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення (ст. 14 Статуту).

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 2.1. Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України 12.03.2013 № 230 (далі - Інструкція) підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно п.п. 2.2.5 п. 2.2 Інструкції службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі скоєння особою РНС адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 5.4 Інструкції якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Як свідчать матеріали справи та встановлено в судовому засіданні, підставами для проведення службового розслідування та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення стали складення у відношенні позивача протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та постанов про накладення адміністративних стягнень за ч. 1. ст. 126 серії АР № 609491 від 24.05.2017, ч. 6 ст. 121 КУпАП серії АР № 608156.

Вказані матеріали про адміністративні правопорушення оскаржені позивачем в судовому порядку.

Так, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2017 року у справі № 127/11436/17 постанову інспектора роти № 3 БУПП у місті Вінниці молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 серії АР № 609491 від 24.05.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП скасовано, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказане рішення набрало законної сили.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2017 року у справі № 127/11446/17 постанову інспектора Управління патрульної поліції у м. Вінниці ОСОБА_4 серії АР № 608156 від 24.05.2017 року у справі про адміністративне правопорушення скасовано, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Даною постановою встановлено, що ОСОБА_1 на законних підставах керував транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1, на якому були встановлені номерні знаки оперативного прикриття на білому фоні НОМЕР_2, з метою проведення оперативно-розшукових заходів. Вказане рішення також набрало законної сили.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/11206/17 від 07.07.2017 року провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Приймаючи дане рішення судом взято до уваги висновок № 1434 від 31.05.2017 року КЗ «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія», згідно якого 24.05.2017 року о 03.00 год. у ОСОБА_1 не виявлено ознак сп'яніння. Вказаний висновок також долучений до матеріалів справи (а.с. 21.) Разом з тим, вказаний медичний висновок не був досліджений відповідачем під час проведення службового розслідування відносно позивача, що свідчить про необ'єктивне дослідження та з'ясування усіх обставин службового розслідування відповідачем.

Таким чином, судовими рішення встановлено відсутність вини позивача та відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КУпАП, та, відповідно, дисциплінарного проступку, за вчинення якого позивача звільнено зі служби в поліції.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до пп. 6.2.1 п. 6.2 Інструкції виконавець (голова, члени комісії) з метою забезпечення повного, всебічного і об'єктивного дослідження обставин подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, має право: у разі необхідності проведення значного обсягу дій звертатися з рапортом до начальника, який призначив службове розслідування, про продовження строку службового розслідування та (або) додаткове залучення працівників з метою своєчасного його завершення.

Згідно пп. 6.2.2 п. 6.2 Інструкції до обов'язків виконавця (голови, членів комісії) належить, зокрема: дотримання вимог законодавства при проведенні службового розслідування, уживати необхідних заходів щодо недопущення порушення прав та законних інтересів учасників службового розслідування.

Разом з тим в порушення наданих прав та встановлених обов'язків відповідачем не продовжено строк службового розслідування, з метою забезпечення повного, всебічного і об'єктивного дослідження обставин подій, що стали підставою для призначення службового розслідування та отримання судових рішень щодо вирішення питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, натомість прийнято рішення, які ґрунтуються лише на усних поясненнях без дослідження усіх письмових доказів, що свідчить про необ'єктивність відповідача під час проведення службового розслідування відносно позивача та прийняття оскаржуваних рішень.

З огляду на викладене, накази Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 786 від 26.05.2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських УКР ГУНП у Вінницькій області" в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та № 99 о/с від 29.05.2017 року в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Вінницькій області за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення) є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (ч. 2 ст. 235 КЗпП України).

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 (далі - Порядок) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 розмір його заробітної плати за березень та квітень 2017 року складав 11776,66 грн. щомісячно. Середньоденна заробітна плата складає 386,12 грн. Кількість робочих днів вимушеного прогулу 27 (30.05.2017 року - 07.07.2017 року), сума заробітної плати, яка підлягає стягненню на користь позивача 10425,24 грн. (386,12 грн.*27 роб.дні).

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про задоволення адміністративного позову.

З урахуванням вимог ст. 94 КАС України у зв'язку із відсутністю понесених судових витрат у даній справі, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 786 від 26.05.2017 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських УКР ГУНП у Вінницькій області" в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 99 о/с від 29.05.2017 року в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Вінницькій області за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію".

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 10425,24 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Постанову суду в частині поновлення на посаді та присудження виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович