Справа № 815/7460/16
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7460/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Лопатюк Ю.А.

сторін:

позивач ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення ,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 326 - К в.о. начальника ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області ОСОБА_3 від 08 грудня 2016 р. про накладання дисциплінарного стягнення на начальника відділу контролю за рекламою та дотриманням антитютюнового законодавтсва Управління захисту споживачів ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області ОСОБА_1 за допущені прогули.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 має право на відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яке він використав у вересні 2016 р., попередивши про це своє безпосереднє керівництво письмової заявою, але порушуючи трудові права, відповідач незаконно та безпідставно не видав наказ про надання ОСОБА_1 необхідної відпустки, а замість цього виніс протиправний наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності за допущені прогули

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги з підстав, викладених в адміністративному позові та наданих в судовому засіданні поясненнях.

Представник відповідача проти позову заперечував. В обґрунтування заявленої правової позиції зазначив, що ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1, в т. ч заяви від 13.09.2016 р., так як в вересні жовтні 2016 р. мати дитини ОСОБА_4 була само зайнятою особою і не отримувала за місцем своєї роботи, соціальну відпустку та не виходила з неї на роботу до закінчення строку відпустку. А в листопаді 2016 року на час подання ОСОБА_1 заяви від 01.11.2016 р. ОСОБА_4 також не могла в цей день отримати соціальну відпустку та вийти з неї до закінчення її строку.

Працевлаштування ОСОБА_4 01.11.2016 р. свідчить про спробу створити формальні підстави для отримання позивачем відпустки по догляду за дитиною, однак позивачем не враховані приписи ч. 4 ст. 20 Закону України «Про відпустки».

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 працював в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Оде ській області на посаді державної служби - начальника відділу контролю за рекла мою та дотриманням антитютюнового законодавства Управління захисту спожива чів.

Відділ контролю за рекламою та дотриманням антитютюнового законодавст ва є структурним підрозділом Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Оде ській області.

ОСОБА_1 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-ЖД № 407493 від 10.09.2014р.)

13.09.2016 р. ОСОБА_1 звернувся із заявою на імя в. о. начальника ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області ОСОБА_6 про надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на період з 16 вересня 2016 р. до 30 вересня 2016 року. До заяви надав копію свідоцтво про народження дитини та довідку з місця роботи матері, яка є адвокатом та займається індивідуальною адвокатською діяльністю, діяльність якої не зупинялась, як зазначено в довідці від 12.09.2016 р. № 238/0/9-16 ОСОБА_2 адвокатів Одеської області (а/с. 68). Вказана заява направлена через курєрську компанію "Fed Ex" 13.09.2016 р. і отримано відповідачем по справі 14.09.2016 р. (а/с. 10).

11 жовтня 2016 р. ОСОБА_1 звернувся з заявою на імя в.о. начальника ГУ Держпродспоживслужби і Одеській області ОСОБА_7 про надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку без наведення періоду, з зазначенням дати - з 13 жовтня 2016 р. (а/с. 70). Заява направлена через через курєрську компанію "Fed Ex" 11.10.2016 р. і отримана 11.10.2016 р.

ОСОБА_8 службової записки начальника управління захисту споживачів ГУ Держспоживслужби в Одеській області ОСОБА_6 від 05.10.2016 р. ОСОБА_1 залишив робоче місце 16.09.2016 року об. 11 год. 15 хв. та не зявлявся на роботу з 19 вересня 2016 р. по 30.09.2016 року.

За наслідками допущених прогулів 16 вересня 2016 року (6 годин) та в період 19 вересня 2016 р. по 30 вересня 2016 року включно (10 робочих днів) ОСОБА_1 оголошено догану.

В ході проведеного дисциплінарного провадження додатково встановлені факти порушення позивачем ОСОБА_9 внутрішнього трудового розпорядку ГУ Держпродспоживслужби в Оде ській області на протязі жовтня 2016 року.

Відповідно до Журналу прийому приміщень під охорону черговою службою ГУ Держпродспоживслужби в Оде ській області за адресою: вул. Старопортофранковська, 8 начальник відділу Управління ОСОБА_1:

-12.10.2016 р. прийшов на роботу о 09:08 та пішов з роботи о 16:30 год.;

- 13.10.2016 р. пішов з роботи о13:30 год.;

- 17.10.2016 р. прийшов на роботу о 09:30 та об 11:30 год. пішов з роботи до кінця робочого дня не повертався;

- 18.10.2016 р. пішов з роботи о16:50 год.;

- 19.10.2016 р. прийшов на роботу о 10:10 год. та пішов з роботи о 13:20 год.;

- 20, 21, 24 жовтня 2016 року, на роботі був відсутній.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 від 11.10.2016 р., Головне управління Держпродспоживслужби надало відповідь від 12.10.2016 р. № 2770/07, в якій за значило про неможливість надання відпустки у зв'язку із відсутністю (ненаданням) належним чином оформленої довідки з місця роботи матері дитини.

ОСОБА_8 довідки ОСОБА_2 адвокатів Одеської області від 11.10.2016 р. № 267/0-/9-16 ОСОБА_4 є самозайнятою особою, і ОСОБА_2 адвокатів не є місцем її роботи. У зв'язку із цим норми законодавства про відпустки на неї не розповсюджуються.

01 листопада 2016 року ОСОБА_1 надав заяву про надання відпуст ки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, до якої додав довід ку з місця роботи матері дитини. ТОВ «Юридично-консалтингова компанія «Імпера» від 01.11.2016 р. б/н про те, що ОСОБА_4 прийнята на роботу до товариства згідно Наказу № 1/2016 р. від 31.10.2016 р. з 01.11.2016 року. Вказана заява направлена курєрською службою "Weltex" (транспортна накладна 00900428 -ААWH) 01.11.2016 р. і отримана 01.12.2016 р.

Розглянувши вказану заяву ГУ Держпродспоживслужби надало відповідь від 05.12.2016 р. за № 3998/07 в якій за значило про неможливість надання відпустки у зв'язку із відсутністю (ненаданням) належним чином оформленої довідки з місця робот матері дитини.

Крім того, судом встановлено, що в період з 11.11.2016 р. по 15.11.2016 р. Головне управління Держпраці в Одеській області за заявою ОСОБА_1 проведено перевірку додержання Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області законодавства про працю, про що складена Довідка № 15-01-015/0332, за висновком якої порушень не виявлено (а/с. 76-78).

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Частиною 1 ст. 1 України Про державну службу передбачено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) /правління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації нших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України Про державну службу державний службовець зобов'язаний, серед іншого, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності.

Державні службовці виконують також інші обов'язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Частиною 1 ст. 61 Закону України "Про державну службу" передбачено, що службова дисципліна забезпечується шляхом: 1) дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку; 2) формування керівником державної служби у підпорядкованих державних службовців високих професійних якостей, сумлінного ставлення до виконання своїх посадових обов'язків, поваги до прав і свобод людини і громадянина, їхньої честі та гідності, а також до держави, державних символів України; 3) поєднання керівниками усіх рівнів методів переконання, виховання і заохочення із заходами дисциплінарної відповідальності щодо підпорядкованих державних службовців; 4) поєднання повсякденної вимогливості керівників до підпорядкованих державних службовців з постійною турботою про них, виявленням поваги до їхньої честі та гідності, забезпеченням гуманізму та справедливості.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобовязаний:

1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки;

3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина;

4) з повагою ставитися до державних символів України;

5) обовязково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обовязків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації;

6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів;

7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обовязки;

8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України;

9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції;

10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби;

11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності;

12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у звязку з виконанням посадових обовязків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню;

13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Приписами ст. 62 Закону України «Про державну службу» встановлено, що державний службовець зобовязаний виконувати обовязки, визначені статтею 8 цього Закону, а також:

1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця;

2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців;

3) дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів.

Державний службовець особисто виконує покладені на нього посадові обовязки.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну службу" службова дисципліна - це неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов'язків та правил внутрішнього службового розпорядку.

Частиною 1 ст. 64 Закону України "Про державну службу" визначено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України "Про державну службу" підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками відповідно до п. 12 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу" є прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про державну службу" до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

При цьому, у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої ст. 65 цього Закону, суб'єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Аналіз вказаного в сукупності дає підстави дійти до висновку, що відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, має наслідком оголошення догани державному службовцю.

Відповідно до частини 1 ст. 68 Закону України "Про державну службу" дисциплінарні провадження ініціюються суб'єктом призначення.

ОСОБА_8 ч. 1 ст. 69 Закону України "Про державну службу" для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

ОСОБА_8 з ч.ч. 9, 10, 11 ст. 69 Закону України "Про державну службу" дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення. Суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов'язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

01.12.2016 р. на підставі Протоколу засідання дисциплінарної комісії ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області за результатами розгляду матеріалів дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1 надане подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності, а саме: накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення.

Статтею 74 Закону України "Про державну службу" визначено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

Дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.

Державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку.

Крім того, згідно з абзацом 2 пункту 6 Порядку обліку та роботи з дисциплінарними справами, затвердженого наказом Національного агентства України з питань державної служби від 03.03.2016 № 49, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.03.2016 за № 456/28586, для ознайомлення із матеріалами дисциплінарної справи державний службовець письмово звертається до секретаря дисциплінарної комісії, який повідомляє про таке ознайомлення голову цієї дисциплінарної комісії.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач із заявою про ознайомлення з матеріалами дисциплінарного провадження щодо нього до дисциплінарної комісії не звертався.

Відповідно до ст. 75 Закону України Про державну службу перед накладенням дисциплінарного стягнення суб'єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

ОСОБА_8 від 18.10.2016 р. ОСОБА_1 запропоновано надати письмові пояснення щодо його відсутності на робочому місці з 19 вересня по 30 вересня 2016 року. На що він повідомив, що пояснення надасть до 17:30 год. 18.10.2016 р. (а/с. 66).

Відповідно до ст.77 Закону України Про державну службу рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб'єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб'єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням).

У разі виявлення за результатами розгляду ознак злочину чи адміністративного правопорушення суб'єкт призначення зобов'язаний протягом трьох календарних днів передати відповідну заяву та копію матеріалів справи до відповідного правоохоронного органу.

Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов'язковими для розгляду суб'єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Державному службовцю видається під розписку належним чином завірена копія наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження не пізніше наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення.

У разі відмови державного службовця від одержання копії наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження такий документ не пізніш як у триденний строк з дня прийняття рішення надсилається державному службовцеві за місцем його проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Досліджений в судовому засіданні наказ № 326-к від 08.12.2016р. відповідає вимогам ст. 77 Закону України «Про державну службу», зокрема ОСОБА_1 ознайомлений з ним 12.12.2016 року, про що свідчить його особистий підпис (а/с. 63).

Суд критично ставиться до доводів позивача щодо звернення із заявами про надання відпустки по догляду за дитиною від 13.09.2016 р.,11.10.2016 р. та 01.11.2016 р.р.

Приписами ч. 3, 4 ст. 20 Закону України «Про відпустки» встановлено, що відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається за заявою жінки або осіб, зазначених у частині третій статті 18 цього Закону, повністю або частково в межах установленого періоду та оформляється наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу.

Особам, зазначеним у частині третій статті 18 цього Закону (крім осіб, які усиновили чи взяли дитину під опіку у встановленому законодавством порядку, прийомних батьків і батьків - вихователів), відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на підставі довідки з місця роботи (навчання, служби) матері дитини про те, що вона вийшла на роботу до закінчення терміну цієї відпустки і виплату допомоги по догляду за дитиною їй припинено (із зазначенням дати).

Вказаної довідки позивач не надав до поданої заяви про відпустку.

Слід зазначити, що у випадку, виявлення бажання працівника піти у відпустку, він повинен узгодити вказане питання із работодавцем, щляхом подання працівником відповідної заяви на імя керівника.

У заяві зазвичай вказується дата початку відпустки (про яку просить працівник) ії тривалість та підстава для надання такої відпустки.

На складеній працівником заяві керівник підприємства ставить свій підпис із погодженням.

Приписами Закону України Про відпустки передбачений обовязок керівника повідомити працівника не пізніше, ніж за 2 тижні до початку відпустки, про його перебування у відпустці. Таким повідомленням є підписний наказ.

Наказ - це розпорядчий документ, який видається керівником установи (структурного підрозділу) на правах єдиноначальності та в межах своєї компетенції, обовязковий для виконання підлеглими. Наказ набуває чинності з моменту його підписання, якщо інший термін не вказано в його тексті. ОСОБА_9 підписання наказів визначається законодавством: зазвичай це право мають керівники установ, їхні перші заступники, а також деякі посадові особи відповідно до їх повноважень і компетенції. Наказ діє доти, доки не буде скасований (особою, яка його підписала, або вищою інстанцією) або поки не буде виконаний чи поки не закінчиться термін його дії, вказаний у самому наказі. Наказ не має юридичної сили та підлягає скасуванню, якщо він виданий із порушеннями встановлених правил. Накази бувають індивідуальними й нормативними. Індивідуальні накази повязані з вирішенням питань трудової діяльності конкретних осіб (заохочення й стягнення, переведення на іншу роботу тощо). Нормативні накази - це безособові накази, які регламентують трудову діяльність усього трудового колективу чи його частини (правила внутрішнього трудового розпорядку, реорганізація структурних підрозділів тощо). Розрізняють два види наказів: за особовим складом; з питань основної діяльності.

Накази щодо особового складу (це, як правило, індивідуальні накази) повязані з вирішенням питань трудової діяльності окремих працівників (зарахування на посаду, звільнення, преміювання тощо).

Як встановлено, судом наказу про давання відпустки не видавалось, з огляду на відсутність підстави для її надання, оскільки згідно приписів ст. 20 Закону України «Про відпустку» особам, зазначеним у частині третій статті 18 цього Закону, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на підставі довідки з місця роботи (навчання, служби) матері дитини про те, що вона вийшла на роботу до закінчення терміну цієї відпустки і виплату допомоги по догляду за дитиною їй припинено (із зазначенням дати).

Вказані обставини також підтверджені Довідкою № 15-01-015/0332 від 11-15.11.2016 р., яка складена уповноваженим державою органом Головним управлінням Держпраці в Одеській області, відповідно до вимог Конвенції міжнародної організації праці № 81 та Конвенції міжнародної організації праці № 121, які ратифіковані 08.09.2004 р., згідно якої проведена первинна планова перевірка законодавства про працю за заявою ОСОБА_1

Статтею 2 Закону України «Про відпустки» визначено, що право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями будь-якої форми власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про відпустки» та статті 179 КЗпП України відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку може використати повністю або частинами також батько дитини, баба, дід чи інший родич, які фактично доглядають за дитиною, або особа, яка усиновила чи взяла під опіку дитину, та один із прийомних батьків.

ОСОБА_8 з частиною четвертою статті 20 Закону України «Про відпустки» підставою для надання такої відпустки згаданим вище особам є довідка з місця роботи (служби, навчання) матері дитини про те, що вона вийшла на роботу до закінчення строку відпустки для догляду за дитиною і виплату їй допомоги по догляду за дитиною припинено (із зазначенням дати).

Отже, лише за умови надання довідки з місця роботи матері дитини згідно з установленими законодавством вимогами статтею 2 Закону України «Про відпустки» гарантовано право батька дитини, бабусі чи інших родичів, які фактично доглядають за дитиною, на отримання відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги).

Статтею 13 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.

Відповідно до зазначеного, ОСОБА_4, як само зайнята особа, не має права на будь який вид відпусток, зокрема і на відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, оскільки вона не перебуває у трудових відносинах з ОСОБА_2 адвокатів Одеської області.

Із зазначеного вище випливає, що право на відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку батька дитини, баби, діда чи інших родичів, які фактично доглядають за дитиною, є похідним від права матері на таку відпустку, тобто мати може делегувати своє право на відпустку вище переліченим особам, якщо вона перебуває у трудових відносинах.

З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, щодо правомірності дій Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області при проведенні дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1 та накладенні за його результатами дисциплінарного стягнення за допущений прогул з 16.09.2016 р. по 30.09.2016 р. у вигляді догани, а тому суд не вбачає підстав для скасування наказу № 326-к від 08.12.201 6р., оскільки оскаржуваний наказ є обґрунтованим та законним, прийнятим на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст. ст. 6-8,71, 86, 128, 158-163, 167, 186, 254, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Потоцька Н.В.

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

10 липня 2017 року.