Справа № 804/2740/17
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2017 р. Справа № 804/2740/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
позивача представника позивача представників відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування рішення,-
Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС з позовними вимогами:
визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA 110150/2017/200003/1 від 22.03.2017р.;
Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що під час митного оформлення партії ресор пластинчастих та листів до них, виготовлених з чорних металів гарячим способом для вантажних автомобілів, імпортованих ФОП ОСОБА_3, згідно інвойсу № 455995-6 від 28.02.2017р., відповідачу були надані всі необхідні первинні документи до яких у митного органу не було обгрунтованих зауважень. ФОП ОСОБА_3 вважає, що відповідачем при проведенні контролю правильності визначення митної вартості товарів, витребування додаткових документів та подальшого коригування митної вартості було порушено вимоги ст.ст. 53, 54, 57, 58, 64 Митного кодексу України, а картка-відмова в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості товару від 22.03.2017р. № 110150/2017/200003/1 підлягають скасуванню.
У судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував зазначивши, що позивачу були видані картка-відмова у прийнятті митних декларацій, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України та прийнято рішення про коригування митної вартості відповідно до вимог чинного законодавства. Документи, подані позивачем під час митного оформлення товару відповідно до ст. 53 МКУ, що підтверджують митну вартість, не містили всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості.
Окрім того, під час здійснення перевірки наданих позивачем до митною оформлення документів, посадовою особою митниці виявлені розбіжності, які унеможливили обчислення митної вартості, заявленої позивачем.
Позивач повинен був надати до Дніпропетровської митниці, додаткові документи для підтвердження митної вартості товару за ціною контракту. Оскільки позивачем не було надано відповідних документів Дніпропетровська митниця не мала підстав для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Таким чином, рішення митниці є правомірними, а вимоги позивача безпідставними.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що позивач 22.03.2017 звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС з метою здійснення митного оформлення товару «вироби з чорних металів, вироблені в гарячому стані: ресори пластинчасті та листи для них, для вантажних автомобілів... в асортименті», ввезеного за контрактом від 02.04.2013 №3, укладеним з фірмою «ТІ Celikyay Otomotiv Dis. Ticaret San. A. S.» Турція, та заявлений до митного оформлення шляхом подання митної декларації № UA 110150/2017/201776 за митною вартістю - 1.6991 дол.США за кг.
У зв'язку із спрацюванням АС АУР форми контролю 105-2 та 106-2 "'Сума транспортних витрат нижча порівняно з мінімальними витратами на кілограм товару по аналогічній країні відправлення, виду транспорту та умовах поставки при попередніх митних оформленнях" на виконання ч.1 ст. 320 МКУ електронним повідомленням 1 позивачу, запропоновано надати документи, що підтверджують митну вартість товарів у відповідності до положень ст. 53 МКУ.
Декларантом позивача 22.03.2017 до митниці надані додаткові документи:
переклади документів (крім митної декларації країни відправлення від 07.03.2017 № 17410300ЕХ014941):
коносамент судохідної лінії "COSCO Container Lines'" від 15.03.2017 №ODS-054;
листи №№346-349 від 21.03.2017 та №350 від 22.03.2017.
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, відповідачем встановлені наступні розбіжності та неповні відомості:
до перевезення товару залучено контейнер TCLU9787913, що належить "TAL International Container Corporation", перевезення виконує судоходна компанія Tyholt Worldwide Logistics (UAB "Tyholt", Lithuania), а в заявці на перевезення зазначено судохідну компанію "COSCO";
згідно п.1.2 Договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 20.02.2013 №ІТС-16/13 передбачено, що обсяг робіт по перевезенню товару (навантаження, кріплення тощо) оговорюються в заявках до договору, відповідно до додатку №1, але в заявці №itc 3102 від 03.03.2017 відсутні відомості щодо способу транспортування, виду транспорту тощо;
до митного оформлення не надано додаток №1 до договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 20.02.2013 №ІТС-16/13;
Вищезазначене не дало відповідачу можливості впевнитись в повноті транспортної складової митної вартості.
Декларанту позивача запропоновано додатково надати документи (рахунки, накладні та ін.) видані особами, яких було долучено експедитором для виконання договору на транспортно-експедиторське обслуговування та всі /документи, які підтверджують сплату зборів (обов'язкових платежів), які було сплачено при виконанні договору.
Відповідно до митного оформлення попередньої партії товару за цим же контрактом за МД від 16.05.2016 №110100001/2016/211105 компанія «ТТ Celikyay Otomotiv Dis. Ticaret San. A.S.» продавала позивачу товар, для прикладу, арт. 334 010 01 за ціною 1.80 USD/кг, а зараз цей же артикул продається за ціною 28.80 USD/шт., що відповідає рівню фактурної вартості 1,50 USD/кг.
З метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару позивачу протягом 10 календарних днів додатково необхідно було надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угода, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається (за наявності); рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) (за наявності); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно до пп. 8 пункту 29 Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65 зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов'язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг транспортно-експедиторських, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду).
До митного оформлення позивачем надано рахунок від 13.03.2016, в якому зазначено відшкодування витрат на фрахт та експедиторську винагороду, однак зазначені документи на думку відповідача не підтверджують витрати на навантаження, вивантаження товару, перевезення з одного порту до іншого, що унеможливлює здійснення обчислення транспортних витрат, які підлягають включенню до митної вартості товару, відповідно до ч. 10 ст. 58 МКУ.
Листом митниці від 30.03.2017 №14/ФОП/04-50-19-01 позивача повідомлено, що поставка оцінюваного товару заявлена на комерційних умовах поставки FOB TR EVYAP. Торгівельний термін FOB передбачає зобов'язання покупця (ФОП ОСОБА_3М.) за власний рахунок укласти договір перевезення товару та понести витрати, пов'язані з доставкою товару до місця призначення.
Відповідно до відомостей у зазначеному коносаменті на підставі якого здійснено перевезення оцінюваного товару з Туреччини до України, обов'язок сплати послуг компанії Tyholt Worldwide Logistics покладено на експедитора ІТС GROUP.
До митного оформлення та додатково листом ФОП ОСОБА_3 не надано документально підтверджених відомостей щодо наявності договірних відносин компаній ІТС GROUP та UAB «Tyholt».
Враховуючи відомості щодо фактичного місцерозташування відправника оцінюваного товару у м.Стамбул, місця складання домашнього коносаменту (м.Стамбул), відсутнє документальне підтвердження включення у повному обсязі до заявленого рівня вартості витрат, пов'язаних з перевезенням оцінюваного товару від м.Стамбул до порту EVYAP.
Відповідно до п. 7 ст. 55 Митного кодексу України, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.
На підставі заяви позивача про надання дозволу на митне оформлення вантажу під фінансову гарантію декларанта зі сплатою податків і зборів до Держбюджету України, митницею прийнято рішення щодо можливості випуску ввезеного товару у вільний обіг під обрані гарантійні зобов'язання.
Суд не погоджується з висновками відповідача та прийнятими рішеннями виходячи з наступного.
Статтею 49 Митного кодексу України, передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Приписами статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких, проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких, визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, відповідно до ч. 5 статті 54 МК України, має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші, передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Статтею 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 МК України.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.
Статтею 55 Митного кодексу України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких, митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, вказані в статті 57 Митного кодексу України.
Так, в цій статті зазначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій, митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією, за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу, за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Стосовно виявлених відповідачем порушень суд зазначає наступне.
Відповідно до правил Інкотермс 2010, умови поставки FOB «Free On Воагd» визначають, що продавець здійснив поставку, коли товар перейшов на борт вказаного судна (тобто після навантаження на борт), при цьому всі витрати на доставку товару до місця відвантаження (п.Ев'яп), навантажувально-розвантажувальні роботи, включаючи погрузку на борт судна, пломбування контейнеру і др. здійснюються за рахунок експортера.
Суд зазначає, що в даному випадку відповідач фактично об'єднав інформацію зазначену в двох різних графах цього документу, а саме графі «Умови поставки» та графі «Місце і дата випуску» (місце і дата складення коносаменту) та невірно вказав, - «Умови поставки - «FОВ ISTANBUL».
Транспортно-експедиційне обслуговування вантажу здійснювалося ТОВ « Ай Ті ОСОБА_8» згідно договору на транспортно-експедиторське обслуговування № ІТС 16/13 від 20.02.2013р. та додаток № 1.
ФОП ОСОБА_9 пов'язана договірними відносинами лише з ТОВ « Ай Ті ОСОБА_8», яке керуючись п. 3.9 та п. 3.11 договору № ІТС 16/13 від 20.02.2013р., має право для виконання своїх обов'язків за цим договором залучати третіх осіб, зокрема перевізників, порти, склади, судноплавні компанії, їх агентів, експедиторські та інші організації, які є резидентами або нерезидентами України.
Отже, до процесу транспортування вантажу були залучені: - судохідна компанія «COSCO»; оператор судохідної компанії - компанія «Tyholt Worldwide Logistics»; агент експедитора - компанія « Asgard Tasimacilik ve Tic LTD»; експедитор TOB «Ай Ті ОСОБА_8».
Факт перевезення товару до кордону України та вартість витрат на транспортування, підтверджується:
- актом здачі-прийняття виконаних робіт ІТС - 42/17 від 16.03.2017;
- рахунком ІТС - 42/17 від 13. 03.2017;
- платіжним дорученням № 3010 від 14.03.2017.
Враховуючи зазначене суд вважає, що відповідач необґрунтовано дійшов висновку про необхідність включення до митної вартості витрат на перевезення товару з м.Стамбул в п.Ев'яп, оскільки в даному випадку такого перевезення задекларованого товару не відбувалось, а отже й витрат на перевезення позивач не здійснював.
Щодо відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, а саме основного методу визначення митної вартості (за ціною контракту) і застосуванні іншого методу оцінювання товару то необхідно зазначити, що для розмитнення вказаного товару від імені позивача декларант ТОВ «Енелайз» подав митну декларацію від 20.03.2017 року №UA110150/2017/201776 і документи ( перелік документів зазначений в МД), згідно пункту 2 ст.53 МКУ:
1) декларація митної вартості - надана брокером ТОВ «Енелайз» в електронному вигляді;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) - наданий контракт № 3 від 02.04.2013 р. і 5 додаткових угод до нього;
3) рахунок-фактура (інвойс) - наданий інвойс № 455995-6 від 28.02.2017р.;
4) банківські платіжні документи - МТ103 вихідний через SWIFT № (MUR)29 від 10.03.2017 року;
5) інші платіжні та/або бухгалтерські документи - меморіальний ордер №H0307D6LNU від 07.03.2017 на закупку валюти;
6) транспортні (перевізні) документи - надані:
договір на транспортно-експедиторське обслуговування ІТС- 16/13 від 20.02.2013р.;
рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг - № itc 42/17 від 13.03.2017р.;
платіжне доручення на сплату цього рахунку - № 3010 від 14.03.2017р.:
акт здачі-прийняття виконаних робіт - № itc 42/17 від 16.03.2017р.;
коносамент корабельний - BILL OF LADING ODS-054; -CMR№ 3603 від 18.03.2017р.;
рахунок на фрахт від агента - ІТС (курс НБУ 13.03.2017 -26,810151 грн/$);
копія імпортної ліцензії - не потрібна;
страхові документи - не надавались, вантаж не страхувався.
Надані документи містять повну, достовірну інформацію, для підтвердження задекларованої митної вартості товару.
Ціна придбаного товару зазначена в інвойсі, підтверджена даними платіжних документів і експортною декларацією постачальника 0445068, в якій митниця Туреччини підтверджує факт відвантаження товару з території Туреччини і вартість товару.
До складу митної вартості товару також були включені витрати на транспортування товару до кордону України (відшкодування витрат на фрахт п.Ев'яп, Туреччина - п.Одеса, Україна і експедиторська винагорода) в сумі 6333,25 грн.
Щодо наявної інформації про ввезення на територію України подібного товару із митною вартістю вищою від заявленої позивачем то слід зазначити, що номенклатура товару, а отже й ціни на окремі види товару, зазначеного митним органом в якості прикладу, не мають нічого спільного з імпортованим позивачем товаром.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку що відповідачем безпідставно були винесені оскаржувані картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів, у звязку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
-
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA 110150/2017/200003/1 від 22.03.2017р.;
Стягнути з Дніпропетровській митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 Миколаївнисудові витрати з оплати судового збору в розмірі 3200,00 грн.
Постанова набирає законної сили в порядку і строки визначені ст.254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду відповідно до ст. 186 України.

Повний текст постанови складено 06 червня 2017 року

Суддя ОСОБА_1