Справа № 808/3421/16-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 808/3421/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Українець В.В.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
ПОСТАНОВА
Іменем України
06 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Приходько К.М.,

за участю представника відповідача Андрєєва Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо нерозгляду та повернення його заяви про виплату одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати Міністерство оборони України розглянути заяву позивача від 11.01.2016 до Куйбишевського та Розівського об`єднаного військового комісаріату про виплату одноразової грошової допомоги після встановлення ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з проходженням військової служби, та прийняти відповідне рішення.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо непризначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та зобов`язано Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у відповідності до ст. 16 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі, встановленому Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України, на день встановлення інвалідності.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Міністерство оборони України просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення помилково застосував норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 10.02.1980 по 03.07.1981 проходив військову службу в Афганістані в складі обмеженого континенту збройних сил СРСР, що підтверджується відомостями військового квитка (а.с. 16).

При виконанні обов`язків військової служби в Демократичній республіці Афганістан в 1979 році ОСОБА_1 отримав множинне вогнепальне осколкове поранення голови та нижніх кінцівок (контузія головного мозку). Поранення, контузія, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії,

що підтверджується витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 16.12.2014 № 3959 (а.с. 30).

Відповідно до висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 11.12.2014 № 29 рубці на голові та нижніх кінцівках ОСОБА_1 можуть бути наслідком отриманих у 1979 році поранень в період участі позивача у бойових діях у Демократичній республіці Афганістан (а.с. 24).

13.01.2015 Запорізькою обласною МСЕК № 2 позивачу була встановлена ІІІ група інвалідності. Причиною зазначено: поранення, контузія, захворювання, пов`язані з виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 19).

11.01.2016 позивач звернувся до Куйбишевського та Розівського ОРВК із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому 13.01.2015 Запорізькою обласною МСЕК № 2 ІІІ групи інвалідності, додавши до заяви документи, визначені в пункті 11 Порядку, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2013 № 975 (а.с. 28).

До заяви було додано наступні документи:

- копія довідки МСЕК;

- копія виписки з акту МСЕК про встановлення інвалідності;

- копія виписок з актів МСЕК про встановлення інвалідності за минулі роки;

- копія висновку судово-медичного обстеження;

- копія паспорта;

- копія ІПН;

- копія військового квитка

- копія посвідчення інваліда війни;

- копія довідки військкомату;

- згода на збирання та обробку персональних даних;

- копія довідки про відкриття рахунку.

- копія витягу з протоколу засідання ЦВЛК;

Вказані документи були направлені до Департаменту фінансів Міністерства оборони України.

20.05.2016 комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби прийняла рішення № 36, що було оформлене протоколом про повернення ОСОБА_1 документів на доопрацювання.

Підставою повернення документів на доопрацювання стала відсутність в наданих позивачем матеріалах документів, передбачених п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі Порядок № 975), що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Вважаючи дії Міністерства оборони України щодо повернення його заяви з документами на доопрацювання протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги.

Перевіряючи наведений висновок суду першої інстанції, колегії суддів виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державною і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється у відповідності до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 цього Закону, дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначений Порядком, затвердженим постановою КМУ від 25.12.2013 № 975 (далі по тексту Порядок № 975).

Згідно з п. 2 Порядку № 975 допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з довідкою МСЕК ІІІ група інвалідності встановлена ОСОБА_1 з 13.01.2015.

Пунктом 11 Порядку № 975 встановлено, що військовослужбовець військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

- документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

- сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Судом встановлено, що до заяви про виплату одноразової допомоги позивачем було додано наступні документи:

- копію довідки МСЕК;

- копію виписки з акту МСЕК про встановлення інвалідності;

- копію виписок з актів МСЕК про встановлення інвалідності за минулі роки;

- копію висновку судово-медичного обстеження;

- копію паспорта;

- копію ІПН;

- копію військового квитка

- копію посвідчення інваліда війни;

- копію довідки військкомату;

- згоду на збирання та обробку персональних даних;

- копію довідки про відкриття рахунку.

- копію витягу з протоколу засідання ЦВЛК.

Підставою для повернення документів на доопрацювання відповідачем зазначено неподання позивачем документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Таке твердження відповідача колегія суддів вважає помилковим у зв`язку з тим, що в даному випадку на підтвердження обставин поранення позивачем подано висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 18.12.2014 № 29, в якому встановлено, що рубці, які залишилися після поранень, отриманих у 1979 році в період проходження військової служби, є наслідком загоєння ран, що могли утворитися внаслідок поранення під час ведення бойових дій в 1979 році (а.с. 24).

Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 р. N 402, передбачено, що причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19. (п. 21.3)

Пунктом 21.5 вказаного Положення передбачено, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема:

- «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії (п. б).

- «Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення (п. в).

Причинний зв`язок поранення та інвалідності позивача підтверджується також витягом з протоколу Центральної військово-лікарської комісії МО України від 16.12.2014 № 3959 (а.с. 30), в якому зазначено: «Поранення, контузія, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії».

У цьому протоколі не встановлено, що поранення пов`язане із вчиненням правопорушення чи є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає протиправними посилання відповідача на те, що позивачем не було подано документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Таким чином, позивачем при зверненні до відповідача із заявою про отримання одноразової грошової допомоги подано всі необхідні документи, передбачені п. 11 Порядку № 975.

Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 16-2 названого Закону одноразова грошова допомога у разі встановлення військовослужбовцю IIІ групи інвалідності призначається і виплачується у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності, яка передбачена частиною 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала після звільнення з військової служби внаслідок захворювання, травми, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, починається саме з моменту настання підстав для отримання цієї допомоги, тобто, в даному випадку, з моменту настання інвалідності.

У зв`язку із встановленням позивачеві ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби, він має право на одноразову грошову допомогу згідно з положеннями частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», розмір якої визначається відповідно до статті 16-2 вказаного Закону.

В силу пункту 1 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року, для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються, зокрема, дійсна військова служба у Радянській армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що законодавцем передбачено прирівняння соціального захисту військовослужбовців Радянської армії до військовослужбовців Збройних Сил України.

Разом з цим, законодавцем встановлено обов`язок саме Міністерства оборони України стосовно прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку із встановленням останньому III групи інвалідності, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби під час здійснення інтернаціонального зобов`язання.

Пунктом 12 Порядку № 975 передбачено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови (п. 13 порядку).

З матеріалів справи вбачається, що військовим комісаріатом було направлено Мінборони всі необхідні документи для призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Проте, останнім рішення про виплату чи про відмову у здійсненні виплати допомоги прийнято не було, натомість, як встановлено вище, безпідставно повернуто документи на доопрацювання.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання неправомірною бездіяльності Міністерства оборони України щодо повернення на доопрацювання заяви ОСОБА_1 з доданими документами про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.

В адміністративному позові позивач просив зобов`язати відповідача розглянути його заяву від 11.01.2016 про виплату одноразової грошової допомоги повторно, позовні вимоги не змінював.

Проте, при вирішенні справи суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та прийняв рішення про зобов`язання Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у відповідності до ст. 16 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі, встановленому Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України, на день встановлення інвалідності.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції не врахував, що передумовою для здійснення виплати одноразової допомоги є прийняття Міністерством оборони відповідного рішення за наслоідками розгляду заяви, яке у спірних правовідносинах прийняте не було.

У зв`язку з цим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині про зобов`язання Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у відповідності до ст. 16 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі, встановленому Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України, на день встановлення інвалідності з прийняттям в цій частині нової постанови про зобов`язання відповідача з дотриманням процедури розглянути заяву позивача та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків, наведених у даному судовому рішенні.

При цьому суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 18.03.2014 (справа №21-11а14), в якій зазначено, що оскільки звернення позивача про виплату одноразової грошової допомоги відповідач не розглядав, та відповідного рішення не приймав, то суд повинен був зобов`язати останнього розглянути це звернення згідно з вимогами чинного законодавства України, а не підміняти орган, на який покладено вирішення цього питання.

Посилання апеляційної скарги відповідача на ту обставину, що дана справа була розглянута з порушенням правил предметної підсудності колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг підсудні місцевим загальним судам як адміністративним.

Оскільки одноразова грошова допомога, виплата якої передбачена ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та зобов`язання виплатити яку є предметом даного позову, відноситься до соціальних виплат, даний спір відноситься до підсудності місцевого загального суду як адміністративного.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Виходячи з цього, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно пп. 1. 3. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 198, 202, 205 та 206 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року скасувати в частині про задоволення вимог адміністративного позову щодо зобов`язання Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у відповідності до ст. 16 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі, встановленому Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України, на день встановлення інвалідності.

Прийняти в цій частині нову постанову.

Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.01.2016 та додані документи, подану до Куйбишевського та Розівського об`єднаного військового комісаріату щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, та прийняти відповідне рішення.

В іншій частині постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Постанову в повному обсязі виготовлено 10.07.2017

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.