Справа № 171/1074/17
Суддя: Кодрян Л. І.
Дата ухвалення: 2017-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 171/1074/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року м.Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Кодрян Л.І., розглянувши у порядку скороченого провадження, в м. Апостолове, справу за позовом ОСОБА_1 до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просить: визнати протиправною відмову відповідача щодо відновлення виплати пенсії призначеної як інваліду 3-ї групи по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зобов'язати Криворізьке південне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відновити, нарахувати та виплатити їй пенсію, як інваліду 3 групи по втраті годувальника, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 01 вересня 2016 року. Стягнути з відповідача судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебуває на обліку у Криворізькому південному об'єднаному управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та одержуала пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка була призначена з 01 січня 2008 року. Управлінням Пенсійного фонду України у Апостолівському районі Дніпропетровської області з 01 вересня 2016 року припинено виплату пенсії як інваліду 3-ї групи по втраті годувальника у зв'язку з тим, що позивач працює на посаді, яка віднесена до категорії посади державного сулужбовця.

Звернувшись до відповідача з заявою про відновлення виплати пенсії, в проведенні відповідних дій суб'єктом владних повноважень - відмовлено.

Листом від 10.03.2017 року № Б-10 Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі (яке реорганізовано шляхом приєднання до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) повідомлено, що з 01.09.2016 року відповідно до чинного законодавства виплата такої пенсії припинена.

З вказаним листом позивач не погодилась та зазначила в позовній заяві з посиланням на статті 22, 46, 58, 68 Конституції України, Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини, що невиплата пенсії звужує її права в тому числі порушує її право на мирне володіння своїм майном, в зв'язку з чим дії відповідача щодо відмови у відновленні та призначенні пенсії вважає протиправними.

Від відповідача 10.07.2017 року надійшло заперечення на адміністративний позов якому відповідач вказував на порушення позивачем строків звернення до суду передбаченого ст. 99 КАС України. Відповідач посилався на зміни внесені в чинне законодавство України, в тому числі до Закону України «Про державну службу», відповідно до яких встановлена заборона виплата пенсій особам, які займають посади державної служби, в зв'язку з чим свої дії вважають правомірними.

Згідно статті 1832 Кодексу адміністративного судочинства України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення. Розглянувши адміністративний позов та додані до нього матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 перебуває на обліку Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, з 01.01.2008 року позивачу призначено пенсію у випадку втрати годувальника відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що зазначається відповідачем згідно листа від 10.03.2017 року № Б-10 та заперечення від 10.07.2017 року. Згідно даних трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 працює на посаді начальника відділу правового забезпечення та організаційно кадрової роботи Управління соціального захисту населення Апостолівської райдержадміністрації, тобто є державним службовцем.

З даним позовом ОСОБА_1 звернулася до суду 13.06.2017 року, водночас просить визнати протиправними та зобов'язати вчинити певні дії відповідача з 01 вересня 2016 року. Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дана правова норма означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, чинне законодавство встановленими строками обмежує час, протягом якого особа може звернутися до суду з адміністративним позовом за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства. При цьому запровадження таких строків зумовлене метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Тобто строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду. Позивач вказує, що виплата пенсії їй припинена з 01.09.2016 року.

Оскільки пенсія є щомісячною виплатою суд приходить до висновку що позивач повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів після невиплати чергової пенсії, а тому позовні вимоги за період з 01 вересня 2016 року по 13 грудня 2016 року слід залишити без розгляду. Щодо позовних вимог за період з 13 грудня 2016 року необхідно виходити з слідуючого. З 01.01.2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів» від 24.12.2015 року № 911-VІІІ, яким було внесено зміни до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого тимчасово у період з 01.01.2016 по 31.12.2016 особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/довічне грошове утримання не виплачуються. З 01.01.2017 року набрав чинності п.10 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII, згідно з яким п.22, в абзаці другому ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року»; в абзаці третьому ст. 47 слова «які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу »замінити словами і цифрами «які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України»; в абзаці шостому ст. 4 цифри « 2017» замінено цифрами « 2018». Вказані норми на момент звернення до суду та розгляду і вирішення справи неконституційними не визнавались, а також не скасовувались у встановленому законодавством порядку. При цьому, суд керується положеннями вказаного Закону, оскільки такий прийнятий законодавчим органом (парламентом) і є обов'язковим до виконання, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав: «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (п.23 рішення).

При розв'язанні спірних правовідносин судом також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в ухвалі «Великода проти України» від 03.06.2014 року, в якому Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. Згідно ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. (ч. 3 ст. 2 КАС України). Разом з тим, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, відмовляючи в відновленні виплати пенсії позивачу діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, таким чином, підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Відповідно до положень ст. 94 КАС України судові витрати не підлягають стягненню на користь позивача у зв'язку із відмовою у позові. Керуючись статтями 158-163,183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії в частині за період з 01 вересня 2016 року по 13 грудня 2016 року - залишити без розгляду. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправною відмови щодо відновлення виплати пенсії призначеної ОСОБА_1, як інваліду 3-ї групи по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зобов'язання Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відновити, нарахувати та виплатити пенсію, як інваліду 3 групи по втраті годувальника, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 13 грудня 2016 року - відмовити. Постанова набирає законної сили у порядку та в строк, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ч.8 ст.183-2, ст.ст.185-187 КАС України.

Суддя Л. І. Кодрян