Справа № 2-а-11561/11
Суддя: Тихонова Н. С.
Дата ухвалення: 2011-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

03 жовтня 2011 року, о 14.00 год., суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва - Тихонова Н.С., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити пені дії,

ВСТАНОВИВ:

04.08.2011 року, ОСОБА_1 звернувся з позовом, яким просив визнати дії відповідача щодо обмеження розміру належних йому виплат неправомірними та зобовязати відповідачів нарахувати, сплатити та призначити довічно основну пенсію в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, починаючи з 18.05.2001 року та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 75% від мінімальної пенсії за віком , починаючи з 01.06.2011 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, а тому, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, відповідачі повинні були нараховувати та сплачувати йому пенсію основну, додаткову та щорічну допомогу на оздоровлення у зазначених розмірах.

Дослідивши і оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку в управлінні пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва, отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та має інвалідність 2 групи, внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом ядерної аварії.

Також ОСОБА_1 отримав посвідчення постраждалого від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, 1 категорії, відповідно до ч.3 ст.14 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто як особа, яка стала інвалідом внаслідок участі у ліквідації інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї. Цією статтею зазначено, що вказані громадяни належать до відповідних категорій без віднесення до числа постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пенсія зазначеним особам призначається на загальних підставах, відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з однозначним призначенням додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3 відповідно до ст.ст.50,51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст.50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам 2 групи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, в тому числі і щорічна допомога на оздоровлення, надається особам, які стали інвалідами внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС та особам, евакуйованим із зони відчуження у 1986 році.

Виплата щорічної допомоги на оздоровлення інвалідам внаслідок участі у ліквідації інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - не передбачена.

З огляду на вищенаведене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог до Департаменту праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради в частині призначення та стягнення щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, починаючи з 18.05.2001 року, відповідно до ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нарахувати, сплатити та призначити довічно основну пенсію в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком.

Заявлені позивачем вимоги до управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва в частині нарахування та сплати щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам 2 групи, починаючи з 01.06.2011 року, підлягають задоволенню, оскільки наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (частина друга статті 46 Конституції України).

Проте, відповідач, нараховує та сплачує позивачу додаткову пенсію у значно меншому обсязі, чим зазначено у перелічених вище нормах права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Зі статей 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає, що під час визначення розміру щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до вимог ст.ст.2,11,162 КАС України, спосіб захисту, обраний судом, не обовязково має збігатися з тим, що запрошувалося позивачем у його позовних вимогах. Суд може змінити чи уточнити його формулювання, а в необхідних випадках і вийти за межі позовних вимог - застосувати спосіб захисту з метою повного захисту прав, свобод чи інтересів особи, про захист яких просить позивач, але в межах визначених КАС України повноважень.

Керуючись ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.3,8,22,56,58 Конституції України, ст.ст.71,162,183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити пені дії - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва - задовольнити.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Миколаєва здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та раніше здійснених виплат, починаючи з 01.06.2011 року.

Постанова підлягає негайному виконанню відповідачем.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом ч. 3 ст.160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: