Справа № 404/5961/16-а(2-а/404/1215/16)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 липня 2017 рокусправа № 404/5961/16-а(2-а/404/1215/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області
на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.03.2017р. у справі №404/5961/16-а (2-а/404/50/17)
за позовом:ОСОБА_1
до: третя особа: про:Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради визнання неправомірною та скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

19.09.2016р. ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, третя особа - Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради (далі - УПСЗН) , про визнання неправомірною та скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії. / а.с. 1-4/

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.09.2016р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №404/5961/16-а (2-а/404/50/17) та справа призначена до судового розгляду /а.с. 18/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.10.2015р. задоволено його позовні вимоги та зобов'язано УПСЗН перерахувати та виплатити йому суму щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2015р., з метою виконання цього рішення було видано виконавчий лист №405/4510/15, який було подано ним для примусового виконання рішення суду до відділу примусового виконання рішень відповідача, яким за цим виконавчим документом було відкрито виконавче провадження ВП №51380676, але постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень відповідача від 09.09.2016р. виконавче провадження було закінчено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» оскільки на думку відповідача виконати рішення суду без участі боржника не можливо, а боржник ухиляється від виконання рішення, у зв'язку з чим до нього було застосовано штрафні санкції та передано подання до органів національної поліції про притягнення до кримінальної відповідальності. Позивач вважає таку постанову відповідача необґрунтованою та безпідставною, такою що порушує права позивача, тому просив суд визнати неправомірною та скасувати постанову відповідача від 09.09.2016р. про закінчення виконавчого провадження ВП №51380676, зобов'язати відповідача відновити виконавче провадження ВП №51380676, та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду, яка задана позивачу відповідачем внаслідок невжиття ним всіх передбачених законом заходів для виконання судового рішення, у розмірі 15000 грн.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.03.2017р. у справі №404/6316/15-а (2-а/404/15/16) адміністративний позов задоволено частково, визнано незаконною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 09.09.2016р. про закінчення виконавчого провадження №51380676, в задоволенні решти позовних вимог (суддя Іванова Н.Ю.) /а.с. 75-79/.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу /а.с. 86-90/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з'ясовано усі обставини, які мають значення для вирішення справи та зроблено висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до ухвалення рішення з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду від 23.03.2017р. у даній справі та ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач, у письмових запереченнях на апеляційну скаргу / а.с. 110-111/, заперечував проти доводів апеляційної скарги, та посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було об'єктивно та повно з'ясовано усі обставини справи та постановлено у справі обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції від 23.03.2017р. у даній справі залишити без змін.

Судом апеляційної інстанції дана справа розглянута в порядку письмового провадження та особи, які беруть участь у розгляді даної справи про день і місце розгляду даної справи апеляційним судом повідомлені належним чином / а.с. 107-109/.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та прийняте судом першої інстанції рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Під час розгляду даної адміністративної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.10.2015р. у справі №404/4510/15-а (2а/404/410/15) задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до УПСЗН та зобов'язано УПСЗН перерахувати та виплатити йому суму щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2015р., з метою виконання цього рішення суду було видано виконавчий лист №405/4510/15 від 17.03.2016р. / а.с. 2-23/, який ОСОБА_1 було подано для примусового виконання рішення суду до відділу примусового виконання рішень відповідача, та за цим виконавчим документом 13.06.2016р. було відкрито виконавче провадження ВП №51380676 / а.с. 24-25/.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній адміністративній справі з приводу здійснення відповідачем заходів примусового виконання рішення суду, врегульовано нормами Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон, в редакції закону чинній на момент виникнення відносин) , який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, передбачено що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Також судом під час розгляду справи також встановлено, що державним виконавцем в виконавчому провадженні №51380676 було вчинено певні виконавчі дії спрямовані на виконання рішення суду, так оскільки боржником (третьою особою у даній адміністративній справі) у встановлений строк на добровільне виконання рішення суду не виконано, але направлено на адресу відділу лист про неможливість виконання постанови про відкриття виконавчого провадження без зазначення причин, які перешкоджають виконанню ним рішення суду, державним виконавцем за невиконання без поважних причин рішення суду, 14.07.2016 р. винесено постанову про накладення на боржника УПСЗН штрафу в розмірі 680,00 грн. /а.с. 27/.

Станом на 05.08.2016 р. боржником також не було надано державному виконавцю будь-яких документів, які б підтверджували повне фактичне виконання рішення суду, на виконання якого 17.03.2016 р. Кіровським районним судом м. Кіровограда було видано виконавчий лист №405/4510/15, або вказували поважні причини його невиконання, тому державним виконавцем за повторне невиконання без поважних причин рішення суду 05.08.2016 р. винесено постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 1360,00 грн. /а.с. 28/.

У подальшому, а саме 02.09.2016 р., Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області була направлено на адресу начальника головного управління Національної поліції в Кіровоградській області заяву-повідомлення, в якій відповідно до статті 25 КПК України відповідач просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення та розпочати розслідування; за наявності складу злочину у діях керівника боржника - УПСЗН, притягнути його, а також інших винних осіб, до кримінальної відповідальності /а.с. 29-31/.

З урахуванням вищезазначеного, державним виконавцем було зроблено висновок про те, що виконати рішення суду без участі боржника неможливо, а державним виконавцем застосовано до боржника усі передбачені ст.ст. 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження» штрафні санкції і направлено подання до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до кримінальної відповідальності в порядку ст. 382 КК України керівника боржника, тому на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 09.09.2016р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 51380676 /а.с. 33/.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду справи як судом першої інстанції так і апеляційним судом, відповідачем у справі в порушення вимог ст. 71 КАС України, не було надано суду доказів щодо результатів розгляду заяви-повідомлення про злочин щодо розгляду питання про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб УПСЗН за ознаками злочину передбаченого ст. 382 КК України, яке було направлено 02.09.2016р. на адресу начальника головного управління Національної поліції в Кіровоградській області , як і не було надано суду належних письмових доказів здійснення боржником у виконавчому провадженні №51380676 дій щодо перерахування стягувачу (ОСОБА_1.) суми щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2015р..

При цьому колегія суддів вважає за необхідним зазначити, що державним виконавцем під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні №51380676 не витребувалось від боржника (УПСЗН) будь-яких письмових доказів щодо здійснення перерахунку стягувачу (ОСОБА_1.) суми щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2015р.. незважаючи на те, що боржник неодноразово повідомляв державного виконавця що ним на виконання рішення суду може бути здійснено лише перерахунок, а виплата коштів може бути здійснена лише у разі їх цільового надходження.

Аналіз положень п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі яких було закрито виконавче провадження №51380676, дає можливість зробити висновок про те, що у даному випадку стягувач (позивач у даній адміністративній справі) позбавлений права повторно пред'явити виконавчий лист до виконання і закриття виконавчого провадження є фактично відмовою у виконанні судового рішення.

З урахуванням вищенаведених фактичних обставин справи, які були встановлені судом під час розгляду даної адміністративної справи, та підтверджені належними письмовими доказами, які були досліджені судом у судовому засіданні та долучені до матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку у органу державної виконавчої служби були відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження №51380676 з примусового виконання виконавчого листа №405/4510/15, який видано 17.03.2016р. Кіровським районним судом м. Кіровограда, що свідчить про те, що відповідач у справі, якій у спірних відносинах виступає у якості суб'єкта владних повноважень, під час прийняття постанови від 09.09.2016р. про закінчення виконавчого провадження №51380676 діяв не у межах повноважень та у не спосіб, які встановлені чинним законодавством, а тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав таку постанову необґрунтованою та скасував її, задовольнив у цій частині заявлені позивачем позовні вимоги, та відмовив позивачу у задоволенні решти позовних вимог через їх необґрунтованість та безпідставність.

Приймаючи до уваги вищевикладене, та враховуючи норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи об'єктивно, повно та всебічно з'ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини, та ухвалено законне рішення про часткове задоволення заявлених позивачем у справі позовних вимог і оскільки апеляційним судом під час розгляду даної справи не було встановлено порушень чи неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної судової постанови, тому колегія суддів вважає необхідним постанову суду першої інстанції від 23.03.2017р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, і не можуть бути підставою для скасування постанови суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.196,198,200,205,206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.03.2017р. у справі №404/6316/15-а (2-а/404/15/16)- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили через п'ять днів з моменту направлення її копії на адресу осіб, які беруть участь у розгляді справи, з моменту її постановлення, та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко