Справа № 812/392/17
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 липня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/392/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Шембелян В.С.,

при секретарі судового засідання: Олійник О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Старобільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними дій, скасування висновку-,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Старобільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (далі відповідач, Старобільська ОДПІ), в якому просить:

- визнати протиправними дії Старобільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області які виразилися у складанні висновку від 03.02.2017 № 57 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України Про очищення влади відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- скасувати висновок від 03.02.2017 №57 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України Про очищення влади відносно ОСОБА_1, який було складено Старобільською ОДПІ.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона працює на посаді діспетчера рятувального відділення в 6-й державній пожежно-рятувальній частині Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області.

Старобільською ОДПІ відносно позивача проведена перевірка відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України Про очищення влади. За результатами перевірки відповідачем складено висновок від 03.02.2017 за № 57 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України Про очищення влади, яким встановлено, зокрема, недостовірність відомостей, зазначених в декларації про майно, доходи та витрати і зобовязання фінансового характеру за 2015 рік, з урахуванням письмових пояснень та підтверджувальних документів вартість майна не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

Позивач з таким висновком не згодна та вважає його протиправним внаслідок неповноти зясування усіх обставин справи, які повинні були враховуватися при прийнятті спірного висновку, оскільки позивач вимогу про надання пояснень від 24.01.2017 не отримувала, а про її існування дізналася лише при отриманні оскаржуваного висновку, оскільки в період з 30.01.2017 по 24.02.2017 була у службовому відрядженні.

Відтак, відповідачем при винесенні висновку не були враховані обставини які позивач могла зазначити в своїх поясненнях та додатки, які вона могла надати, а саме: матірю позивача є ОСОБА_2, у власності якої перебувала квартира за адресою: Луганська область, м.Старобільськ, кв.Ватутіна, 46/60. У 2005 році мати ОСОБА_1 вирішила віддати належну їй квартиру своїй дочці ОСОБА_1 Для цього вони звернулися до нотаріуса з приводу переоформлення права власності на цю квартиру. При цьому нотаріус порадив оформити передачу квартири договором купівлі-продажу. Фактично ж мати подарувала позивачу квартиру, бо вона жодних грошових коштів матері не сплачувала квартиру отримала в дар. Більш того, відповідачем у висновку зазначено, що в період з 1998 по четвертий квартал 2005 року сума отриманих доходів ОСОБА_1 складає 6958,33 грн, але це не відповідає дійсності, бо позивач мала в цей період більший доход.

Позивач просила справу розглянути за її відсутності.

Представник відповідача адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у наданих суду письмових запереченнях (а.с.67-69), в яких зазначив, що 09.12.2016 року до Старобільської ОДПІ надійшов запит Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій Луганської області №01-6093/232 від 08.12.2016 про проведення перевірки, передбаченої Законом України Про очищення влади, відносно диспетчера ОСОБА_1

Перевіркою встановлено, що вартість майна (майнових прав), вказаного (вказаних) ОСОБА_1 у Декларації, набутого (набутих) ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України Про очищення влади, не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_1 із законних джерел.

Так, квартира за адресою: Луганська обл., м. Старобільськ, кв. ВатутінаАДРЕСА_1, перебуває у власності позивача на підставі договору купівлі-продажу від 22.09.2005. Загальна вартість нерухомого майна згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна складає 11535 грн. В період з 1998 року по четвертий квартал 2005 року сума отриманих доходів ОСОБА_1 складає 6958 грн 33 коп., що свідчить про недостатність коштів для придбання майна, набутого ОСОБА_1 за час перебування на посадах визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади». Старобільською ОДПІ було направлено лист від 24.01.2017 року ОСОБА_1 стосовно вищевказаних розбіжностей. Письмове пояснення та документи, які підтверджують достатність коштів на майно гр. ОСОБА_1 не надано.

Отже, під час проведення перевірки декларації ОСОБА_1 на той час враховані всі підтверджуючі документи, отримані нею доходи за час перебування на державній службі на відповідність доходам, отриманим нею із законних джерел в період перебування на державних посадах, вартості придбаного нею майна, за період перебування на державних посадах, тому висновок Старобільської ОДПІ №57 від 03.02.2017 року є обґрунтованим, та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в порядку ст. 41 КАС України в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 69-72 КАС України, суд встановив такі обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 08.12.2016 звернулася до начальника Головного управління ДСНС України у Луганській області із заявою про проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади" від 16.09.2014 № 1682 (далі Закон № 1682) (а.с. 70).

Головне управління ДСНС у Луганській області направило до Старобільської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області запит від 08.12.2016 № 01-6093/232 про проведення перевірки, передбаченої Законом № 1682-VII, відносно ОСОБА_1 (а.с. 71).

Результати перевірки Старобільською ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області оформлено у вигляді висновку від 03.02.2017 № 57 (а.с.15).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна станом на 01.01.2016, що гр.ОСОБА_1 зареєстрована квартира за адресою Луганська область, м.Старобільськ, кв.Ватутіна, 46/60, форма власності приватна, частка власності 1/1, підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу від 22.09.2005, вартість нерухомого майна складає 11535грн ( а.с.78).

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 у Декларації вказано достовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого нею за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України Про очищення влади», які відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) гр.ОСОБА_1

Перевіркою також встановлено, що вартість майна (майнових прав), вказаного (вказаних) ОСОБА_1 у Декларації, набутого (набутих). ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України Про очищення влади, не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані гр. ОСОБА_1 із законних джерел.

Так, квартира за адресою: Луганська обл., м. Старобільськ, кв. ВатутінаАДРЕСА_1, перебуває у власності гр. ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 22.09.2005. Загальна вартість нерухомого майна згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна складає 11535грн. В період з 1998 року по четвертий квартал 2005 року сума отриманих доходів гр. ОСОБА_1 складає 6958 грн 33коп, що свідчить про недостатність коштів для придбання майна, набутого гр. ОСОБА_1 за час перебування на посадах визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади». Старобільською ОДПІ було направлено лист від 24.01.2017 року гр. ОСОБА_1 стосовно вищевказаних розбіжностей. Письмове пояснення та документи, які підтверджують достатність коштів на майно ОСОБА_1 не надано (а.с.78, 82).

Надаючи правову оцінку заявленим позивачем вимогам, з урахуванням встановлених обставин, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про очищення влади" від 16.09.2014 № 1682-VII (далі Закон № 1682) очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону № 1682 очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_3, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

У частині восьмій статті 3 Закону № 1682 зазначено, що заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України Про засади запобігання і протидії корупції, та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Відтак, одним із методів очищення влади є здійснення перевірок достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та перевірок відповідності такого майна (майнових прав) законним доходам осіб, що підлягають перевіркам. При цьому, в разі виявлення недостовірності таких відомостей або ж встановлення невідповідності майна (майнових прав) законним доходам, до осіб, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), застосовуються відповідні заборони.

Підстави й порядок проведення перевірок достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та перевірок відповідності такого майна (майнових прав) законним доходам осіб також визначаються Законом України "Про очищення влади".

Так, ч. 1 ст. 4 Закону № 1682 встановлено, що особи, які перебувають на посадах, визначених у п.п. 1-10 ч. 1 ст. 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у ч. 4 ст. 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною 3 або 4 ст.1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону.

У зв'язку із наведеним, суд зазначає, що ОСОБА_1 є особою, котра займає посаду, щодо яких, у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 2 Закону № 1682, здійснюються заходи з очищення влади (люстрації) та щодо якої проводиться перевірка достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", набутого (набутих) за час перебування на посаді судді, доходам, отриманим із законних джерел, як це встановлено п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону № 1682.

Згідно частини четвертої ст. 5 Закону № 1682 організація проведення перевірки осіб (крім професійних суддів та осіб, зазначених в абзаці третьому цієї частини) покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка.

Відповідно до частини пятої вказаної статті перевірці підлягають: достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону; достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України Про засади запобігання і протидії корупції (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Згідно ч. 10 ст. 5 Закону № 1682 у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

Постановою Кабінету Міністрів України № 563 від 16.10.2014 Деякі питання реалізації Закону України "Про очищення влади" затверджено Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади" (далі - Порядок № 563) та Перелік органів, що проводять перевірку достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади".

Згідно з п.п. 19, 20 Порядку № 563 із метою проведення перевірки достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації за минулий рік, поданій особою, яка підлягає перевірці, набутого (набутих) за час перебування на посадах, зазначених у п.п.1-10 ч. 1 ст. 2 Закону № 1682, доходам, отриманим із законних джерел, до ДФС надсилається запит за формою згідно з додатком 3 разом із засвідченими копіями декларації та трудової книжки (послужного списку) такої особи.

Пунктами 27, 28 Порядку № 563 визначено, що в разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону № 1682, ДФС протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх фактів недостовірності та/або невідповідності відомостей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня надходження запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них зазначеній особі.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за фактами, зазначеними у п. 27 цього Порядку, та підтверджені документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування ДФС під час підготовки висновку про перевірку.

Пунктом 35 Порядку № 563 передбачено, що якщо відповідь/висновок/копія судового рішення, що надійшли від органів перевірки за результатами перевірки, є неповними або суперечать іншим матеріалам перевірки, орган, в якому проводиться перевірка, з метою проведення додаткової перевірки чи уточнення отриманої інформації одноразово звертається із запитом до органів перевірки, які зобов'язані розглянути його та надати відповідь протягом десяти робочих днів.

Міністерством фінансів України наказом № 1100 від 03.11.2014 затверджено Порядок проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" (далі - Порядок № 1100), яким визначено процедуру проведення органами ДФС перевірки достовірності відомостей, визначених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", зазначених особами, перелік яких наведено у п.п.1-11 ч. 1 ст. 2 Закону № 1682, у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, за формою, встановленою Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Відповідно до абз. 2 п. 1 Порядку № 1100 його дія поширюється на осіб, стосовно яких проводиться перевірка, контролюючі органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи, визначені ч. 4 ст. 5 Закону № 1682. Перевірка відомостей щодо членів сім'ї особи, стосовно якої проводиться перевірка, вказаних у декларації, не проводиться.

Пунктом 3 Порядку № 1100 встановлено загальний алгоритм проведення органами ДФС перевірки, який включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого ч. 4 ст. 5 Закону № 1682, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтверджуваних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в:

- аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

- порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч. 1 ст. 2 Закону № 1682, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

- порівняльному аналізі наявної інформації з метою засування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч. 1 ст. 2 Закону № 1682, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтверджуваних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону № 1682, за встановленою формою та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Як передбачено п. 4 Порядку № 1100 при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів.

При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1100 отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації.

За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

Наявність невідповідності вартості майна, вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у п.п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону № 1682, доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

Пунктом 12 Порядку № 1100 також визначено, що в разі встановлення за результатами перевірки недостовірностей та/або невідповідностей у будь-якому з розділів декларації контролюючий орган, крім одержання в межах своїх повноважень від державних органів, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації та копій необхідних документів щодо зазначених відомостей, протягом трьох робочих днів з дня виявлення таких недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них таку особу з метою отримання пояснень причин виникнення недостовірностей та/або невідповідностей та копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджувані документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним контролюючим органом при підготовці висновку про результати перевірки.

Згідно з п. 14 Порядку № 1100 висновок про результати перевірки, підписаний керівником контролюючого органу (або особою, яка виконує його обов'язки), який проводив перевірку, надсилається керівнику органу, передбаченому ч. 4 ст. 5 Закону № 1682, не пізніше ніж на шістдесятий день з дня початку проходження перевірки.

Абзацом 3 п. 14 Порядку № 1100 визначено, що якщо після надсилання висновку про результати перевірки від органу, в якому проводиться перевірка, одноразово надходить запит з метою проведення додаткової перевірки чи уточнення отриманої інформації, контролюючий орган зобовязаний розглянути його та надати відповідь протягом десяти робочих днів. У разі отримання додаткової інформації щодо відомостей, які підлягали перевірці згідно із пунктом 2 частини пятої статті 5 Закону, яка впливає на суть раніше надісланого висновку, контролюючий орган проводить додаткову перевірку, готує та надсилає органу, в якому проводиться перевірка, висновок про результати додаткової перевірки за встановленою формою, де зазначається також про отримання запиту, відповідно до якого проводилася перевірка. У разі відсутності додаткової інформації щодо відомостей, які підлягали перевірці згідно із пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону, контролюючий орган за результатами розгляду такого запиту надсилає органу, в якому проводиться перевірка, листа з інформацією про відсутність підстав для проведення додаткової перевірки та уточнює викладену в раніше надісланому висновку інформацію.

Статтею 9 Закону № 1682 встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень при виконанні цього закону оскаржуються в судовому порядку, а у відповідності до абз.2 п. 11 ст. 5 цього ж Закону висновок про результати перевірки достовірності відомостей, визначених п.п.1, 2 ч.5 ст.5 може бути оскаржений особою в судовому порядку. Аналогічні положення закріплено у п. 39 Порядку № 563.

Дослідженням змісту оскаржуваного висновку судом встановлено, що для проведення перевірки податковим органом отримано запит про перевірку, копії декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік, копія заяви про проведення перевірки, копія паспорта, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, копія біографічної довідки, надсилалися запити про надання відомостей про ОСОБА_1 до Центральної бази даних ДФС України, Державної інспекції сільського господарства у Луганській області, Територіального сервісного центру 4443 регіонального сервісного центру МВС у Луганській області, Державного агентства земельних ресурсів України, відділу Держгеокадастра в Старобільському районі Луганської області, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна субєкта.

З наданих стороною позивача доказів на спростування висновків податкового органу стосовно не можливості отримання позивачем права власності на вказану квартиру із законних джерел судом встановлені такі обставини.

В свідоцтві про народження № 461415 І-АВ, складеному 24 грудня 1969 року на громадянина ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Линник) ОСОБА_4 в графі батьки зазначено: батько ОСОБА_5; мати ОСОБА_6 (а.с.10).

В паспорті серії ЕК № 373454 на імя ОСОБА_1 є відмітка про реєстрацію її місця постійного проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кв. ВатутінаАДРЕСА_1 з 25.01.1994 ( а.с.7-8).

Згідно із договором купівлі-продажу квартири від 22.09.2005 ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Линник, на даний час ОСОБА_7) ОСОБА_8 передала у власність ОСОБА_1 квартиру за адресою: Луганська обл., м. Старобільськ, кв. ВатутінаАДРЕСА_1. В пункті 2.1 вказаного договору вказано, що продаж майна за домовленістю сторін вчиняється за 11535,00 грн. ( а.с. 14, 24-25).

Як показала свідок ОСОБА_7, яка є матірю позивача, вона фактично подарувала доньці ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Линник) ОСОБА_4 квартиру за адресою: Луганська обл., м. Старобільськ, кв. ВатутінаАДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу квартири було оформлено за порадою нотаріуса, оскільки такий правочин було легше та дешевше оформити. Грошей вона з доньки за квартиру не мала намір отримувати та не отримала. Вартість нерухомого майна в договорі визначалася за оцінкою БТІ.

Отже, фактично, показання свідка підтверджують той факт, що договір купівлі-продажу вказаної квартири є удаваним правочином відповідно до вимог ч.1 ст.235 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною 2 цієї статті, якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Таким чином, відносини сторін за вказаним договором мають регулюватися за правилами, що встановлені для договору дарування.

Отже, право власності на квартиру за адресою: Луганська обл., м. Старобільськ, кв. ВатутінаАДРЕСА_1, як встановлено судом, позивач отримала в дар від своєї матері, тобто без оплати вартості вказаного нерухомого майна.

Відповідно до біографічної довідки ОСОБА_1 з 1995 року по теперішній час працює у 6-й державній пожежно-рятувальній частині (м. Старобільськ) Головного управління ДСНС України у Луганській області на різних посадах (а.с.91).

Згідно з довідкою від 26.01.2017 № 13/108/53 6 державної пожежно-рятувальній частині (м. Старобільськ) Головного управління ДСНС України у Луганській області відомості щодо отримання доходів зазначеними у запиті співробітниками з 1998 по 2005 роки відсутні, оскільки дана інформація знаходиться в архіві на тимчасово не підконтрольній Українському Уряду території в м. Луганськ ( а.с.88).

Згідно з довідкою №01-598/212 Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області відомості щодо отримання доходів зазначеними у запиті співробітниками з 1998 по 2005 роки відсутні. Фінансові архівні матеріали за цей період перебувають на тимчасово не підконтрольній уряду України території в м. Луганську ( а.с.90).

Довідкою 6 самостійної державної пожежної частини Управління пожежної безпеки України Управління МВС в Луганській області від 04.11.2002 за № 330/435 зазначено, що ОСОБА_1 за період роботи з травня 2002 року по жовтень 2002 року отримала грошове утримання у розмірі 2106,41 грн ( а.с.28).

Довідкою 6 самостійної державної пожежної частини Головного управління МНС від 17.08.2004 № 13/34/237 зазначено, що ОСОБА_1 за період роботи з лютого 2004 року по липень 2004 року отримала грошове утримання у розмірі 2121,20 грн ( а.с.29).

Довідкою Старобільського районного відділу Головного управління МНС України в Луганській області від 10.06.2005 № 13/34/257 зазначено, що ОСОБА_1 за період роботи з березня 2005 року по травень 2005 року отримала грошове утримання у розмірі 1619,95 грн (а.с.30).

Відповідно до відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів в період з 1998 року по четвертий квартал 2005 року ОСОБА_1 отримала суму доходу у загальному розмірі 6958грн 33коп ( а.с.82).

В період з 30.01.2017 по 24.02.2017 ОСОБА_1 була у службовому відрядженні, що підтверджується копією посвідчення про відрядження № 7 та витягом з наказу від 16.01.2017 № 1 (а.с.17, 23), повідомлення відповідача про надання пояснень від 24.01.2017 не отримувала.

Суд зазначає, що в наданих відповідачем до суду матеріалах перевірки відсутнє повідомлення фіскального органу про необхідність надання ОСОБА_1 пояснень, щодо виявлених невідповідностей у декларації, хоча за результатами перевірки зазначено з урахуванням письмових пояснень позивача.

Суд зауважує, що фіскальним органом порушено вимоги п.п. 4 п. 3 Порядку № 1100 та не повідомлено особу, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та невідповідностей.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Положеннями частини 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, згідно зі змістом частини другої статті 1 Закону № 1682 очищення влади (люстрація) застосовується до осіб, які брали участь в управлінні державними справами своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_3, тобто до осіб, які підлягають перевірці, повинен застосовуватися принцип індивідуальної вини.

На необхідності дотримання принципу індивідуальної вини при проведенні люстраційних заходів наголошується й у Резолюції Парламентської асамблеї Ради Європи від 27 червня 1996 року № 1096 Про заходи щодо позбавлення від спадщини колишніх комуністичних тоталітарних систем. Зокрема, у ній зазначено, що люстраційні заходи можуть бути сумісними з принципами демократичної та правової держави, якщо буде дотримано принцип індивідуальної вини, яка має бути доведена в кожному конкретному випадку, а особі, яка піддається люстраційній процедурі, буде гарантовано право на захист, презумпція невинуватості та право на оскарження до суду (пункти 12, 13).

Установлені зазначеною Резолюцією № 1096 підходи до проведення люстрації знайшли свій розвиток у практиці Європейського суду з прав людини (далі за текстом - ЄСПЛ).

Так, у рішенні Любох проти Польщі ЄСПЛ наголошує, що люстраційна процедура не може слугувати покаранням, оскільки це прерогатива кримінального права. Якщо норми національного закону допускають упровадження обмеження прав, гарантованих Конвенцією, то такі обмеження мають бути достатньо індивідуальні. Люстраційні процедури мають відповідати критеріям доступності, а при розгляді справ про люстрацію мають бути дотримані всі стандарти справедливого судового розгляду та вимог, передбачених статтею 6 Конвенції щодо кримінальних проваджень. Зокрема, особі, яка піддається люстрації, мають бути забезпечені всілякі гарантії, притаманні кримінальному переслідуванню. Такою гарантією передусім має бути презумпція невинуватості (пункт 61).

У даному випадку суд приходить до висновку, що фіскальним органом перевірку відносно ОСОБА_1 проведено формально, без дотримання принципів презумпції невинуватості та індивідуальної вини, оскільки при проведенні перевірки, незважаючи на зазначення у оскарженому висновку урахування пояснень ОСОБА_1 та додатково наданих документів, фактично пояснення не надавалися через тривале командирування позивача.

Позивач в судовому засіданні підтвердила факт законного придбання квартири за адресою: Луганська обл., м. Старобільськ, кв. ВатутінаАДРЕСА_1, яку отримала в дар від матері, отже, безоплатно.

Проаналізувавши вищевикладені обставини, суд встановив, що суб'єктом владних повноважень не доведений належними та допустимими доказами факт порушення позивачем вимог антикорупційного законодавства та вимог Закону № 1682, тому висновок Старобільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частиною 5 статті 5 Закону України Про очищення влади від 03.02.2017 за № 57, є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо вимог про визнання протиправними дій Старобільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області суд зазначає, що позивачем а ні в позові, а ні під час надання пояснень у судовому засіданні не конкретизовано, які саме дії відповідача він вважає незаконними.

Крім того, під час проведення перевірок посадові особи податкового органу не мали можливості самостійно встановити факт наявності удаваного правочину щодо отримання права власності позивачем на вказану квартиру. Тому, суд приходить до висновку, що працівники податкового органу діяли в межах наданих їм повноважень та у спосіб, визначений Законом № 1682 та відповідними порядками, якими регламентовано процедуру проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки (Порядок № 563 від 16.10.2014 та № 1100 від 03.11.2014).

Дії відповідача щодо проведення перевірки не породжують для позивача жодних юридичних наслідків, які має саме висновок від 03.02.2017.

З урахуванням зазначеного, позовні вимоги щодо оскарження дій податкового органу є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки позивачем обрано хибний спосіб захисту в цій частині вимог.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За викладених вище обставин суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивачем при зверненні з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 1280,00 грн за дві вимоги немайного характеру. Позов визнано судом обґрунтованим частково, а тому судовий збір на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Старобільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області у розмірі 640,00 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати висновок Старобільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини пятої статті 5 Закону України Про очищення влади № 57 від 03.02.2017.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Старобільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (, адреса: вул. Харківська, 6, м. Старобільськ, Луганська область, 92703) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце реєстрації: Луганська область, м. Старобільськ, кв.ВатутінаАДРЕСА_2) витрати зі сплати судового збору у розмірі 640,00 грн (шістсот сорок гривень 00 коп).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 10 липня 2017 року.

Суддя ОСОБА_9