Справа № 583/1301/17
Суддя: Ільченко В. М.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/1301/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року Охтирський міськрайсуд Сумської області в складі:

головуючого судді Ільченко В.М.

за участю секретаря Верби Н.О.

позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Охтирської міської ради про визнання протиправною відмови в державній реєстрації права власності на земельну ділянку, зобовязання вчинити дії по державній реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконним факт відмови у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Широка, 28 та зобовязати відповідача зареєструвати її право власності за заповітом на 4/17 земельної ділянки (23,5%) площею 0,1000 га, наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в м. Охтирка по вул. Широка, 28. Свої вимоги мотивує тим, що 18 травня 2012 року померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з 23,5% приватної земельної ділянки площею 0,1000 га, наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Менжинського (на даний час вулиця Широка), 28, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК 425392, виданого 28 вересня 2011 року згідно рішення Охтирської міської ради 45 сесії 5 скликання від 25.02.2010, про що зроблено запис в книзі реєстрації №00157, кадастровий номер :19:002:0012. За життя ОСОБА_3 розпорядилася спадковим майном, склавши заповіт на користь позивачки ОСОБА_1, яка 19 грудня 2012 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з 23,5% приватної земельної ділянки площею 0,1000 га, наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться: Сумська область, місто Охтирка, вулиця Менжинського, 28, зареєстрований в реєстрі за №2-1607. В 2016 році позивачка звернулася до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Охтирської міської ради з метою реєстрації за собою права власності. Однак в травні 2017 року їй стало відомо, що в жовтні 2016 року їй відмовлено в державній реєстрації права власності на земельну ділянку через неусунення обставин, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрації прав (неможливість встановити частку власності). Вважає таку відмову незаконною, оскільки нею були подані всі необхідні документи, передбачені чинним законодавством. А тому у державного реєстратора були відсутні підстави для відмови у державній реєстрації права. В звязку з чим і звернулася до суду з позовом.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2, начальник відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради, в судовому засіданні заперечувала проти позову та пояснила, що відповідно до п. 26 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (із змінами) державна реєстрація прав може проводитися за заявою заявника шляхом звернення до фронт-офісів, що забезпечують прийняття та видачу відповідно до цього Порядку документів під час державної реєстрації прав. Так, відділом з питань державної реєстрації Охтирської міської ради була прийнята та опрацьована електронна заява про державну реєстрацію права власності №19189888, яка зареєстрована адміністратором Центру надання адміністративних послуг Охтирської міської ради 25.10.2016 о 10:12:12 год. Відповідно до картки прийому заяви №71288556 від 25.10.2016 була подана заява про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, форма власності приватна, вид спільної власності спільна часткова. Відповідно до п.3, п.8 ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.26, 27 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (із змінами): державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 01 січня 2013 року. При перевірці було виявлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 19.12.2012 року №2-1607, спадкоємцю ОСОБА_1 належить частка земельної ділянки в розмірі 23,5 % (відсотків), а також ця інформація була зазначена в Державному акті (серія ЯК №425392). Вищевказані документи є основними правовстановлюючими документами та підставою для реєстрації. Відповідно до Інструкції користувача Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме «Таблиця 9-7 Атрибути блоку «Право власності». Реєстрація» - розмір частки вказується цифрами або у вигляді звичайного дробу. Таким чином, технічно неможливо вказати розмір частки 23,5% (відсотків), повноважень переводити зазначені у свідоцтві про право на спадщину від 19.12.2012 відсотки в звичайні дроби у державного реєстратора немає. Таким чином, державний реєстратор прийняв рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №32123109 від 31.10.2016. Але документи, які б визначили частку у праві власності, заявником не надано. Таким чином, після спливу визначеного законодавством терміну, відповідно до ст.ст. 23, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор прийняв рішення №32824680 від 09.12.2016 про відмову у проведенні державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Крім того, відповідно до п.3 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (із змінами) Рішення державного реєстратора у день його прийняття за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав розміщується на веб-порталі Мінюсту для доступу до нього заявника з метою перегляду, завантаження та його друку. Моментом отримання заявником рішення державного реєстратора для цілей цього Порядку вважається дата розміщення такого рішення на веб-порталі Мінюсту для доступу до нього заявника. Рішення державного реєстратора за бажанням заявника, а також за зверненням посадових осіб державних органів, органів місцевого самоврядування у звязку із здійсненням ними повноважень, визначених законом, може бути надано у паперовій формі шляхом його друку за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав на аркушах паперу форматом А4 (210 х 297 міліметрів) без використання спеціальних бланків, проставлення підпису та печатки державного реєстратора.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 28.04.1989, зареєстрованого 05.05.1989 за №7404, ОСОБА_3 за життя належали 4/17 частини житлового будинку загальною жилою площею в цілому 68,1 кв.м. з надвірними будовами, що знаходиться на земельній ділянці розміром 910 кв.м. в м. Охтирка по вул. Менжинського, 28 (а.с.10-11).

Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради народних депутатів №577 від 16.12.1993 ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 516 кв.м. для індивідуального житлового будівництва (а.с.12).

Рішенням сорок першої сесії пятого скликання Охтирської міської ради №886-МР від 24.11.2009 було внесено зміни до пункту 1162 рішення виконкому Охтирської міської ради народних депутатів від 16.12.1993 №577 «Про приватизацію земельних ділянок громадян» (у звязку з технічною помилкою), яким було виправлено адресу на м. Охтирка, вул. Менжинського, 28, а також зазначено, що земельну ділянку ОСОБА_3 було передано для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням сорок пятої сесії пятого скликання Охтирської міської ради №975-МР від 25.02.2010 було внесено уточнення в розміри площ земельних ділянок, переданих у спільну часткову власність громадянам, виявлені при проведенні робіт зі складання державних актів на право власності на земельні ділянки, зокрема було уточнено площу земельної ділянки, переданої у власність ОСОБА_3, яка становила тепер 0,0235 га.

28.09.2011 ОСОБА_3 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯК №425392, згідно якого вона є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, згідно додатку до нього частка у спільній власності становить 23,5%.

18 травня 2012 року ОСОБА_3 померла, однак за життя склала заповіт, відповідно до якого 23,5% приватної земельної ділянки площею 0,1000 га, наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в м. Охтирка, вул. Менжинського, 28 заповіла на користь своєї доньки позивачки ОСОБА_1, яка 29.12.2012 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначену земельну ділянку (а.с.8).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Охтирської міської ради від 09.12.2016 №32824680 було відмовлено у державній реєстрації права власності приватної земельної ділянки, що розташована в Сумській області, м. Охтирка, вулиця Широка (бувша Менжинського), 28, кадастровий номер земельної ділянки :19:002:0012 за ОСОБА_1 в звязку з не усуненням нею обставин, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав (неможливість встановити частку власності).

Згідно ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01 липня 2004 р. (далі по тексту Закону), загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою обєктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обовязковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ст. 18 Закону державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Відповідно до ч.9 ст. 18 Закону датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав.

Згідно ст. 19 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав (крім іпотеки) проводиться у строк, що не перевищує пяти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав.

Відповідно до ст. 21 Закону рішення державного реєстратора, витяг з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав надаються в електронній та (за бажанням заявника) в паперовій формі. Витяг з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав за бажанням заявника надається у паперовій формі. Такий витяг у паперовій формі надається з проставленням підпису та печатки державного реєстратора. Забороняється видавати заявнику документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав у строки, менші, ніж ті, з урахуванням яких ним сплачено адміністративний збір за державну реєстрацію прав відповідно до частин першої та другої статті 34 цього Закону.

Згідно ст. 22 Закону документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Електронні документи, подані для проведення державної реєстрації прав, оформляються згідно з вимогами, встановленими цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства.

Відповідно до ст. 23 Закону розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках:

1) подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством;

2) неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному у пункті 3 частини третьої статті 10 цього Закону, інформації про зареєстровані до 1 січня 2013 року речові права на відповідне нерухоме майно, якщо наявність такої інформації є необхідною для державної реєстрації прав.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми, можна дійти висновку, що передбачених законом підстав для зупинення розгляду заяви позивачки, а, в наступному, для прийняття рішення про відмову в реєстрації права власності відповідач не мав, оскільки позивачкою були подані документи в повному обсязі.

Заперечення відповідача, що зазначення в свідоцтві про право на спадщину та в державному акті частки у праві спільної власності у відсотковому відношенні унеможливлює реєстрацію права власності позивачки суд не може прийняти до уваги, оскільки такої підстави для відмови у реєстрації права власності чинними нормами не передбачено.

За таких обставин, право позивачки порушене і підлягає захисту шляхом зобовязання відповідача зареєструвати її право власності на земельну ділянку.

При цьому, слід прийняти до уваги, що на земельній ділянці, яку успадкувала позивачка, розташований житловий будинок, 4/17 якого належали ОСОБА_3 Таким чином, при реалізації права на приватизацію земельної ділянки, на якій розташований належний їй будинок, ОСОБА_3 отримала право власності на частину земельної ділянки відповідно до частки належного їй нерухомого майна, тобто площа переданої у власність земельної ділянки складає 0,023 га від 0,1000 га, що становить 23,5% від 100% та складає 4/17 від 17/17, що повинно бути враховано при здійсненні реєстрації права влансості позивачки на земельну ділянку.

суд приймає до уваги доводи позивачки, що за її зверненням рішення про відмову в державній реєстрації вона отримала лише в травні 2017 року, а тому дійшов висновку про наявність підстав для поновлення позивачці строку для звернення до суду з позовом з метою захисту її прав.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01 липня 2004 р., ст.ст. 4, 10, 11, 18, 69-71, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з позовом.

Визнати незаконною відмову державного реєстратора виконавчого комітету Охтирської міської ради у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, що розташована в м. Охтирка, вул. Широка (раніше Менжинського), 28 Сумської області.

Зобовязати державного реєстратора виконавчого комітету Охтирської міської ради зареєструвати право власності ОСОБА_1 на 4/17 (23,5%) земельної ділянки площею 0,1000 га, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в м. Охтирка, вул. Широка (раніше Менжинського), 28 Сумської області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня отримання копії даної постанови з одночасним поданням копії апеляційної скарги до апеляційного суду.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_4