Справа № 215/4616/16-а(2-а/215/30/17)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2017 року справа № 215/4616/16-а(2-а/215/30/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу управління Патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.04.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону №1 УПП України у м. Запоріжжя молодшого лейтенанта поліції Кравченко Олександра Сергійовича про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти №1 батальйону №1 УПП України у м. Запоріжжя молодшого лейтенанта поліції Кравченко Олександра Сергійовича про скасування постанови серії АР №051583 про притгнення до адміністративної відповідальності.

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.04.2017 року позовні вимоги було задоволено. Визнано неправомірною та скасовано постанову серії АР №051583 від 21.10.2016 інспектора роти №1 батальйону №1 УПП України у м. Запоріжжі молодшого лейтенанта поліції Кравченка Олександра Сергійовича про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Управління Патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 21.10.2016 року Інспектором роти №1 батальйону №1 УПП України у м. Запоріжжя молодшим лейтенантом поліції Кравченко Олександром Сергійовичем була прийнята постанова серії АР №051583 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до вказаної постанови, 21.10.2016 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_1 не увімкнув показчик правого повороту при перестроюванні праву смугу, чим порушив п.п.9.25 ПДР, та не мав при собі полісу обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова була прийнята з порушенням приписів чинного законодавства, що свідчить про необхідність її скасування.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приписами ч.2 ст.122 КАС України визначено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В свою чергу, відповідно до п.9.2 ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Аналіз вказаних правових норм вказує на те, що Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення ними визначених законом адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"),тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При цьому, приписами п.21.2 ст.21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється зокрема Відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Отже, виходячи з зазначеного, перевірка у особи наявності полісу цивільно-правової відповідальності може бути здійснена за умови виявлення працівниками Національної поліції порушення такою особою правил дорожнього руху.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для притягнення Позивача до адміністративної відповідальності було виявлення працівниками Національної поліції порушення ним правил користування попереджувальними сигналами, а саме не увімкнення сигналу повороту при перестроюванні та відсутності полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Водночас, суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

В даному випадку, Відповідачем не було надано до суду жодних доказів (аудіо- чи відео фіксації), які б підтверджували факт здійснення Позивачем адміністративного правопорушення, а саме порушення ним правил користування попереджувальними сигналами.

Також, Відповідачем не було надано до суду інших доказів, які б підтверджували факт скоєння Позивачем адміністративного правопорушення.

Отже, виходячи з зазначених обставин справи, в даному випадку відсутня належна доказова база, яка б підтверджувала факт порушення Позивачем правил дорожнього руху та як наслідок яка б обґрунтовувала наявність у Відповідача належних повноважень по витребуванню полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності для огляду.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи та приписів чинного законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості скасування оскаржуваної постанови.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку щодо обгрунтовуваності позовних вимог в частині закриття провадження про притягнення до адміністративної відповідальності за відсутності події та складу злочину.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 284 КУпАП, орган (посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення виносить рішення, зокрема про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

За приписами ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

В свою чергу, положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто, до повноважень суду відноситься перевірка правомірності та обґрунтованості рішень, дій або бездіяльності прийнятих або допущених в межах провадження про адміністративне правопорушення, а питання щодо закриття провадження у адміністративній справі належить до компетенції органу, який відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення наділений таким правом, та яким в даному випадку є відповідач.

Отже, позовні вимоги стосовно закриття провадження про адміністративне правопорушення в даному випадку не ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.04.2017 року підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Патрульної поліції в м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.04.2017 року - скасувати в частині задоволених позовних вимог щодо закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та в цій частині відмовити.

В іншій частині постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26.04.2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів, після направлення її копій сторонам, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко