Справа № 214/904/17(2-а/214/109/17)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"13" липня 2017 р. справа № 214/904/17 (2-а/214/109/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 червня 2017 року у справі № 214/904/17 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Омелюсіка Антона Леонідовича про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 07.02.2017 року (згідно штампу на поштовому конверті) звернувся до Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Омелюсіка А.Л., в якому просив визнати протиправними дії відповідача, визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Постановою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 червня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач надав суду заперечення на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обов'язковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За нормами пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Постановою Інспектора 2 роти 1 батальйону УПП у м.Кривому Розі ДПП Омелюсіка від 30.01.2017 року у справі про адміністративне правопорушення серії АР №726936 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.9).

Згідно вказаної постанови 30.01.2017 року о 21 год. 40 хв. на перехресті вул.Костенко та пр-та Гагаріна в м.Кривий Ріг ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, а саме червоний, чим порушив п.п.8.7.3 «є» Правил дорожнього руху України, та відносно нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач не погодився з такою постановою відповідача та оскаржив її до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив із того, що при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, інспектор діяв відповідно до вимог КУпАП.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі по тексту - Правила), КАС України, КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п.8.7.3 «є» Правил поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення Правил, в тому числі за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, частини перша, друга і третя статті 122. Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122, що передбачають стягнення у вигляді штрафу або штрафних балів, - уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектор Омелюсік А.Л. є уповноваженим працівником Управління патрульної поліції у м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції і має спеціальне звання «лейтенант поліції», а тому має повноваження розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, які вчиняються на території м.Кривого Рогу.

Щодо посилання апелянта на ту обставину, що справа про адміністративне правопорушення розглянута не за місцем вчинення адміністративного правопорушення колегія суддів зазначає.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127 1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5рп/15 роз'яснено положення ч.1 ст.276 КУпАП стосовно змісту словосполучення «за місцем його вчинення». Зазначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Таким чином зазначеним рішенням роз'яснено, що словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначалось вище, згідно оскаржуваної постанови, 30.01.2017 року о 21 год. 40 хв. на перехресті вул.Костенко та пр-т.Гагаріна в м.Кривий Ріг, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.п.8.7.3 «є» Правил.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з відеореєстратора, встановленого у транспортному засобі працівників патрульної поліції, вбачається, що транспортний засіб «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував позивач, дійсно почав рух на заборонний сигнал світлофору - червоний, та продовжив рух на поєднання червоного і жовтого сигналів світлофора, всупереч вимогам п.п.8.7.3 «є» Правил.

Крім того, згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського, працюючої в автоматичному режимі, вбачається, що транспортним засобом керував саме ОСОБА_1, при цьому відповідач роз'яснив йому права, пункт Правил, що порушений позивачем при керуванні автомобілем, запропонував подивитись відеозапис відео реєстратора, наголосив про розгляд справи на місті скоєння правопорушення та розмір штрафу, надав позивачу можливість ознайомитись з постановою про адміністративне правопорушення та вручив її копію.

З постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 отримав її копію 30.01.2017 року, про що свідчить його особистий підпис. Будь-яких зауважень чи заперечень з боку позивача, в тому числі незгоди з правопорушенням, вказана постанова не містить.

Крім того, позивач в адміністративному позові сам зазначає ту обставину, що почав рух на жовтий сигнал світлофору, тобто не заперечує та не спростовує того факту, що почав рух не на зелений сигнал світлофору.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до Правил будь-який інший, крім зеленого, сигнал світлофору, є таким, що забороняє рух транспортного засобу.

Таким чином, наданим вище відеоматеріалом підтверджується факт скоєння позивачем правопорушення, порядок фіксування такого порушення інспектором та обізнаність позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці скоєння такого правопорушення.

Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, не має підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п. 8.7.3 «є» Правил України, що повністю підтверджується матеріалами справи, а тому на позивача відповідачем правомірно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., тобто в межах ч.2 ст.122 КУпАП.

Стосовно вимог позову та апеляційної скарги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень.

В даному випадку судом не встановлюється відсутність або наявність вини позивача, а розглядаються дії відповідача по прийняттю певного рішення, тобто саме в аспекті протиправності чи правомірності дій відповідача по складанню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на наведені вище норми законодавства, суд апеляційної вважає, що повноваження вирішувати питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належать виключно органу (посадовій особі), що уповноважені розглядати такі справи. Адміністративний суд не може підміняти такий орган (посадову особу), та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу (посадової особи).

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно позивача.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Згідно частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 червня 2017 року у справі № 214/904/17 залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 червня 2017 року у справі № 214/904/17 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції постановлена в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак