Справа № 805/1570/17-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабіч С.І.
Суддя-доповідач - Васильєва І.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року справа №805/1570/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Судді: Компанієць І.Д.

Ястребова Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року по справі № 805/1570/17-а (головуючий І інстанції Бабіч С.І.) за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Красноармійського УГГ Докучаєвського відділення до Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № від 20.12.2016 року та № від 20.12.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2017 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Красноармійського УГГ Докучаєвського відділення (далі - позивач, ПАТ «Донецькоблга») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - відповідач, Волноваська ОДПІ ГУ ДФС) з вимогами про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень № від 20.12.2016 року та № від 20.12.2016 року (арк. справи 4-5).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року адміністративний позов задоволений, визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення - рішення № від 20.12.2016 року та № від 20.12.2016 року (арк. справи 117, 118-121).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач (далі - апелянт) подав апеляційну скаргу, в доводах якої зазначив, що судом першої інстанції порушені норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки судом не прийнято до уваги, що позивачем несвоєчасно сплачені узгоджені грошові зобов'язання зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживання усіх форм власності протягом граничних строків, визначених Податковим кодексом України, а тому повинен сплатити штрафні санкції, передбачені пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України. Також апелянт вказав, що судом першої інстанції під час застосування до спірних правовідносин ст.10 ЗУ № 1669 не встановлено, що позивач звертався з письмовими запитами про продовження граничних строків подання податкової декларації до відповідача, також не було встановлено звернення позивача з письмовою заявою про розстрочення або відстрочення узгодженого грошового зобов'язання, тобто позивач не здійснив необхідних дій передбачених ПК України для звільнення його від відповідальності (арк. справи 124-125).

Сторони просили розглядати справу в порядку письмового провадження за відсутністю їх представників, про що на адресу суду надіслали відповідні клопотання, з урахуванням чого справа у розумінні вимог статті 197 КАС України розглядається в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши письмові матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила, що Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» в особі Красноармійського УГГ Докучаєвського відділення (, 84313, м. Краматорськ, вул. Південна, буд. 1) є юридичною особою, що підтверджується випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

02 грудня 2016 року посадовими особами відповідача відповідно до пп. 20.1.4, п. 20.1 статті 20 та п. 75.1 статті 75 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку з питань своєчасної сплати позивачем збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, за результатами якої посадовими особами відповідача складений акт камеральної перевірки № 4027/05-33-12-00/20317012 від 02.12.2016 року з висновками про порушення позивачем п. 57.1 ст. 57, п. 317.4 ст. 317 Податкового кодексу України (акт, арк. справи 10), за результатами чого контролюючим органом 20 грудня 2016 року внаслідок несвоєчасної сплати позивачем самостійно визначених податкових зобов'язань: за липень 2015 року на суму 6 978, 05 грн., за жовтень 2015 року на суму 53 681, 89 грн. та у сумі 345,70 грн. винесено податкове повідомлення-рішення № , яким зобов'язано сплатити штраф у розмірі 5 422, 27 грн. (10 %) (арк. справи 8, 33).

Також 02 грудня 2016 року контролюючим органом відносно позивача проведено камеральну перевірку своєчасності подання податкових декларацій «збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності» з висновками про порушення позивачем п. 317.3, 317.4 ст. 317, п.п. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України внаслідок несвоєчасного подання податкової декларації зі збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності за: липень 2015 року, серпень 2015 року, вересень 2015 року та за жовтень 2015 року (акт (довідка) арк. справи 11), за результатами якого контролюючим органом 20 грудня 2016 року прийняте податкове повідомлення-рішення № від 20.12.2016 року, яким за порушення строків подання податкових декларацій за наведені періоди зобов'язано позивача сплатити штраф у загальному розмірі 680, 00 грн. (штрафні санкції на підставі 120.1 ПК України у розмірі 170 грн. за кожний місяць: липень 2015 року, серпень 2015 року, вересень 2015 року та за жовтень 2015 року) (арк. справи 9).

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями позивач звертався зі скаргою до Головного управління ДФС у Донецькій області, але рішенням контролюючого органу спірні податкові повідомлення-рішення залишені без змін (12-13, 23).

З урахуванням викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом про їх скасування, а тому спірним питанням даної справи є правомірність проведення контролюючим органом камеральної перевірки по предмету дослідження «своєчасної сплати грошових зобов'язань» та своєчасного подання податкових декларацій в розумінні норм Податкового кодексу України, та як наслідок правомірність винесення контролюючим органом спірних податкових повідомлень-рішень на підставі висновків акту перевірки, та наявність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій.

З приводу спірного питання по предмету проведення камеральної перевірки колегія суддів апеляційної інстанції з урахуванням норм Податкового кодексу, що діяли в редакції станом на час проведення перевірки зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 203 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Разом з тим, відповідно до приписів п.203.2 ст.203 Кодексу сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Пунктом 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи здійснюють, зокрема, контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів, установлених Кодексом.

Відповідно до вимог п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України (в ред., що діяла станом на час проведення перевірки) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Згідно п.76.1 ст.76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

З аналізу наведених норм вбачається, що камеральна перевірка є одним із видів перевірок, що проводяться контролюючими органами виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, тобто камеральна перевірка проводиться з приводу виявлення арифметичних та/або методологічних помилок (порушень) в частині подання/та оформлення звітності платником податків, до предмету якої не відноситься перевірка своєчасності справляння платниками податків сум до бюджету.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що з 01 січня 2017 року підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 доповнено абзацом другим згідно із Законом № 1797-VIII від 21.12.2016 року наступного змісту: «предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах».

Тобто з наведеного вбачається, що контролюючий орган до 01 січня 2017 року не був наділений правом перевіряти своєчасність справляння платниками податків узгоджених сум грошового зобов'язання в рамках камеральної перевірки, а як вбачається з акту перевірки від 02 грудня 2016 року, камеральна перевірка окрім питання своєчасного подання податкових декларацій проводилась і по предмету своєчасної сплати позивачем грошових зобов'язань, а саме: «з питань своєчасності сплати збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності» за результатами якої складений акт камеральної перевірки № 4027/05-33-12-00/20317012 від 02.12.2016 року з висновками про порушення позивачем п. 57.1 ст. 57, п. 317.4 ст. 317 Податкового кодексу України (акт, арк. справи 10), за результатами чого контролюючим органом 20 грудня 2016 року винесено податкове повідомлення-рішення № , яким зобов'язано позивача сплатити штраф у розмірі 5 422, 27 грн. (10 %).

Таким чином контролюючим органом під час складання наведеного акту перевірки, за результатами якого прийнято податкове повідомлення-рішення № порушено предметну процедуру перевірок, які мають право проводити контролюючи органи в рамках камеральних перевірок, встановлених Податковим кодексом України.

До цього суд звертає увагу, згідно із пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

У разі коли платник податків не сплачує узгоджену суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків (п. 59.1 ст. 59 ПК України).

Згідно з п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

В той же час, контролюючим органом не доведено, що останнім проводились будь-які дії з приводу стягнення наявного у позивача за попередні періоди боргу, контролюючим органом вимоги не виставлялись, податкові повідомлення-рішення не виносились. При цьому впротеріч наведеним вище нормам Податкового кодексу контролюючий орган склав податкове повідомлення-рішення № без їх врахування за результатами проведеної камеральної перевірки, предмет дослідження якої не був передбачений діючою станом на час проведення перевірки статтею 75.1.1 Податкового кодексу України, а тому останнє підлягає скасуванню.

З приводу податкового повідомлення-рішення від 20 грудня 2016 року № , яким за порушення строків подання податкових декларацій зобов'язано позивача сплатити штраф у загальному розмірі 680, 00 грн. (штрафні санкції на підставі 120.1 ПК України у розмірі 170 грн. за кожний місяць: липень 2015 року, серпень 2015 року, вересень 2015 року та за жовтень 2015 року) колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 120.1 ст. 120 ПК України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

При цьому Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон № 1669-VII, який набув чинності 15 жовтня 2014 року та визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону встановлено, що територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Отже датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014 року. Станом на момент виникнення спірних правовідносин та на момент розгляду даної справи, антитерористична операція триває.

Статтею 10 вказаного Закону № 1669-VII визначено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Як встановлено колегією суддів, представником позивача було надано суду першої інстанції сертифікат Торгово-промислової палати України № 2059/05-4 від 30 липня 2014 р., який наявний в матеріалах даної справи, яким позивачу засвідчено з 01 липня 2014 року настання обставин непереборної сили та зазначено про те, що станом на момент видачі сертифікату обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо, що в розумінні вимог статті 10 Закону № 1669, звільняє позивача від відповідальності у вигляді штрафів за несвоєчасне подання податкових декларацій за спірний період (липень 2015 року-жовтень 2015 року) (арк. справи 6-7).

З огляду на що колегія суддів не приймає у даному випадку посилання апелянта на необхідність дослідження звернення позивача до контролюючого органу з запитами та письмовими заявами про розстрочення/або відстрочення узгодженого грошового зобов'язання, оскільки стаття 10 Закону № 1669, яка застосована судом до спірних правовідносин не містить виконання таких дій платником податків для звільнення від відповідальності за несвоєчасне виконання своїх зобов'язань.

З урахуванням викладеного судом першої інстанції постанова прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року по справі № 805/1570/17-а, - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року по справі № 805/1570/17-а, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя: Васильєва І.А.

Судді: Компанієць І.Д.

Ястребова Л.В.