Справа № 820/1944/16
Суддя: Ковригін О. С.
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 820 / 1944 / 16
2-а / 636 / 12 / 17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
07 липня 2017 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі : головуючого судді Ковригіна О.С.
при секретарі Фатєєвої С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, Державного казначейства України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно уточненої адміністративної позовної заяви позивач просить:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які підлягають в неподанні у 15-денний строк з дня реєстрації розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України всіх документів та висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як особі, яка звільнена з військової служби, який отримав інвалідність ІІ групи 24.11.2015року внаслідок поранення контузії захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» в порядку, встановленому постановою кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року.

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) подати розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України всі документи та висновок для прийняття рішення про виплату ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) одноразової грошової допомоги, як особі, яка звільнена з військової служби, який отримав інвалідність ІІ групи 24.11.2015року внаслідок поранення контузія захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» в порядку, встановленому постановою кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року.

-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) подати у 15-денний строк, після набрання законної сили рішенням суду, звіт про виконання судового рішення, який передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України.

В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач посилався на те, що він проходив військову службу, з 06.08.1976року по 30.06.1994 року в Збройних силах Радянського Союзу та Збройних силах України, брав участь в бойових діях у Демократичній Республіці Афганістан ( далі ДРА) з 19.03.1988р. по 15.02.1989 року у складі в/ч п/п 51932. Під час виконання обов`язків військової служби в ДРА в травні місяці 1988 року під час виводу військових частин з міста Джелалабад артилерійська батарея де служив позивач потрапила під обстріл. Внаслідок чого позивач отримав поранення голови, був контужений, вибуховою хвилею був відкинутий на каміння де ще отримав травму грудної клітини.

28.09.2012 року протоколом центральної військово - лікарської комісії Міноборони № 1903 встановлено, що у позивача , поранення, мінно-вибухова травма (МВТ), контузія головного мозку і захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією ( далі МСЕК) 06.02.2013року за станом здоров`я позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності на термін з 25.12.2012року до 25.12.2014року , 29.12.2014року встановлено ІІ групу інвалідності на термін з 23.12.2014р. до 23.12.2015 року, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, що підтверджується доданими до позову документами. 09.12.2015року встановлена ІІ група інвалідності безстроково з 24.11.2015року, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

На даний час стан здоров`я ОСОБА_1 стабільно погане, в результаті чого він часто хворіє, лікується у різних медичних установах, на що витрачає значні кошти.

Відповідно до вимог пп. 4 п. 2 ст. 16 Закону України №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII, ( далі Закон №2011-XII) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Розмір одноразової грошової допомоги призначається і виплачується у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи.

У Прикінцевих положеннях Закону України від 4.07. 2012 р. № 5040-VІ «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» ( далі закон №5040-VІ), яким внесено зміни до ст.16 Закону №2011-XII та доповнено ст. ст. 16-1 - 16-4, зазначено, що: 1. Цей Закон набирає чинності з 1 січня 2014 року; 2. Встановити, що дія цього Закону не поширюється на осіб, стосовно яких до набрання чинності цим Законом прийнято рішення про виплату їм одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, або які отримали замість зазначеної допомоги інші компенсаційні виплати відповідно до законодавства.

Позивач вказує, що ніяких виплат він не отримував, тому має право на вказану одноразову грошову допомогу. На його думку, посилання ІНФОРМАЦІЯ_1 ( далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на той факт, що позивача було звільнено з військової служби у 1988 році, а інвалідність первинно встановлено у 2012 році, і що позивач не має права на отримання вказаної допомоги, слід вважати безпідставними.

Посилаючись на норми ст. ст. 19, 21, 22, 46, 64 Конституції України, ст. ст. 2, 9, 17 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач зазначає, що при визначенні дій Харківського ОВК та Міністерства оборони України ( далі - Міноборони) , неправомірними, потрібно виходити з пріоритету законів над підзаконними нормативними актами. У даному випадку державні органи в особі ІНФОРМАЦІЯ_4 та Міноборони, грубо порушили норми Конституції України, а також Закони України при призначенні та виплаті одноразової допомоги інвалідам війни в Афганістані.

Ні Харківський ОВК ні Міноборони не надали заперечення на уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи в суді, від позивача надійшла заява в якій позивач просив, залишити без розгляду пункт третій прохальної частини заяви про уточнення позовних вимог від 20.02.2017року про: Зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) подати у 15-денний строк, після набрання законної сили рішенням суду, звіт про виконання судового рішення, який передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України. Позивач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на докази, викладені у заяві про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача Харківського ОВК в судовому засіданні заперечувала проти уточненого адміністративного позову позивача з наступних підстав:

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб», від 03.11.2006 р., який набув чинності з 1.01.2007 року, ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 04.04.2006 р. викладено в новій редакції, відповідно до якої: виплата одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом № 2011-XII. Цим же Законом (від 03.11.2006 р.) ст.16 Закону № 2011-XII також викладено в новій редакції, відповідно до п. 2 якої у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

У подальшому, на виконання ст .16 Закону № 2011-XII в редакції, яка діє з 01.01.2007 р., Кабінетом Міністрів України 28.05.2009 р. була прийнят Порядок №499.Підпунктом 2 п. 2 Порядку №499 передбачено: військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходженням військової служби та особам, звільненим з військової служби, уразі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, - у розмірі: 24-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи.

З 01.01.2014 року набули чинності зміни до Закону № 2011-XII, внесені Законом №5040-VІ, зокрема, і до ст.16 Закону № 2011-XII, був прийнят Порядок №975.Пунктом 2 вказаного Порядку№975 визначено: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Враховуюча той факт, що позивача було звільнено з військової служби у 1988 році, а інвалідність первинно встановлено у 2012 році представник ІНФОРМАЦІЯ_4 вважає, що позивач не має права на отримання вказаної допомоги.

Представник відповідача Міноборони в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, надав письмові заперечення проти позову в яких проси відмовити в його задоволенні (а.с. 121-125).

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши письмові докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

На підставі вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає право кожного громадянина на соціальний захист.

Як передбачено частинами 2 та 3 статті 22 Конституції України, конституційні права гарантуються та не можуть бути скасованими або звуженими. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 проходив військову службу та з 19.03.1988р. по 15.02.1989 року брав участь в бойових діях у Республіці Афганістан.

Згідно витягу з наказу заступника міністра оборони України - начальника тилу Збройних силах України №032 від 23.04.1994 року майора ОСОБА_1 звільнено у запас .

30.06.1994 року його виключено зі списків особового складу частини всіх видів забезпечення і направлено на облік до Чугуївського ОРВК Харківської області згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_3 №151 від 30.06.1994 року (а.с. 11).

Відповідно до Виписки з акту огляду МСЕК серії 10 ААБ №187295 від 06.02.2013року позивачу було встановлено II групу інвалідності на термін з 25.12.2012року до 25.12.2014року пов`язану з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії.

Відповідно до Виписки з акту огляду МСЕК серії серія 10 ААВ №631409 від 29.12.2014року позивачу було встановлено II групу інвалідності на термін з 23.12.2014року до 23.12.2015року пов`язану з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії (а.с. 9).

Відповідно до Виписки з акту огляду МСЕК серії серія 12 ААА №106489 від 09.12.2015року позивачу було встановлено II групу інвалідності безстроково з 24.11.2015року пов`язану з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії. (а.с. 15).

Факт того, що позивач є інвалідом війни ІІ групи також підтверджується Посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим у грудні 2015 року (а.с. 16).

Згідно висновку з акту судово-медичного дослідження (обстеження) №4061-ая/12 від 07.08.2012 року у ОСОБА_1 має місце давній рубець на голові, який є наслідком загоєння вогнепального осколкового поранення. Це поранення могло бути отримано у період бойових дій на території Демократичної Республіки Афганістан, тобто у строк, в термін вказаний їм (а.с. 19-20).

У Витязі з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №1903 від 28.09.2012року вказано, осколкове вогнепальне поранення голови, мінно вибухова травма /МВТ/контузія головного мозку /1988р./майору запасу ОСОБА_1 , поранення, МВТ, контузія головного мозку і захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 12).

29.10.2015 року позивачем направлено до Харківського ОВК заяву про призначення та виплату одноразової грошової допомоги згідно із Закону № 2011-XII ,у відповідь на яку ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовив у направленні на розгляд Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, на підставі того, що ОСОБА_1 первинно встановлено ІІ групу інвалідності, з 25.12.2012 р., пов`язану з виконанням обов`язків військової служби, тобто до 01.01.2014 р., тобто до набрання чинності закону №5040-VІ, яким змінено редакцію статті 16 закону №2011-XII (на виконання якого був прийнятий порядок № 975).

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом №2011-XII , Порядком № 975 .

Згідно з ч. 5 ст. 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до ст. 1 Закону №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону №2011-XII (в редакції ст. 16 Закону №2011-XII на час спірних правовідносин тобто на 24.11.2015року ) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (одноразова грошова допомога)», - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно із пп. 4 ч. 2 ст. 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

В силу вимог ст. 16-2 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: б) 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, (пп. 4 п. 2 ст. 16 цього Закону).

пп. 1 пункту 6 Порядку №975(в редакції пп. 1 пункту 6 Порядку №975 на час спірних правовідносин тобто на 24.11.2015року) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі:200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи;

З аналізу наведених норм чинного законодавства України вбачається, що право на отримання одноразової грошової допомоги набувається у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності.

В постанові Верховного Суду України від 10 березня 2015 року у справі №21-563а14 по справі з аналогічними правовідносинами, визначено, що право на отримання допомоги виникає у військовослужбовця з моменту настання інвалідності, а не з моменту звільнення з військової служби. Крім того, визначено, що одноразова грошова допомога є компенсаційним механізмом соціального захисту військовослужбовців, які спрямовані на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

З матеріалів справи вбачається, що факт встановлення позивачу інвалідності ІІ групи з 24.11.2015 року внаслідок поранення, МВТ, контузія головного мозку і захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, підтверджується довідкою до акта, копія якої міститься в матеріалах справи.

Відповідно до п. 3 Порядку №975(в редакції пункту 3 Порядку №975 на час спірних правовідносин тобто на 24.11.2015року) передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Враховуючи, що інвалідність другої групи внаслідок поранення (контузії) отриманого під час проходження військової служби при перебуванні в районах, де велись бойові дії, встановлена позивачу після набрання чинності зазначеними нормативними актами, що регулюють розмір та порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, за ІІ групу інвалідності грошова допомога йому не призначалася та не виплачувалася ,суд приходить до висновку щодо наявності у ОСОБА_1 права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст.ст. 16, 162 Закону №2011-XII , п. 6 Порядку №975.

Аналогічна практика розгляду даної категорії справ спостерігається в ухвалах ВАС від 22.05.2014 року у справі № К/800/62429/13, від 09.07.2015 року у справі №К/800/19036/15, а також постановах ВСУ, від 18.11.2014 року у справі №21-446а14, від 21.04.2015 року у справі №21-183а13, від 10.03.2015 року у справі №21-563а14 які, в свою чергу, не можуть бути залишені судом поза увагою на підставі ст. 244-2 КАС України.

Дійсно, згідно ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, якщо вони пом`якшують відповідальність або скасовують відповідальність особи.

Надаючи офіційне тлумачення вищезазначених положень Конституційний Суд України в рішенні від 09.02.1999 року у справі №1-рп/99 зазначив, що принцип, закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Згідно п. 2 Постанови №975 особам, які до набрання чинності Порядком №975 мали право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Судовим розглядом достовірно встановлено, що моментом виникнення права позивача на отримання одноразової грошової допомоги є встановлення позивачу ІІ групи інвалідності внаслідок поранення, контузії чи захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії - 24.11.2015року - і саме на цей час діяв Порядок №975.

Відповідно до п. 11 Порядку№975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

- документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

- сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до абзацу 4 пункту 1.1 Положення про організацію в Міноборони роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міноборони від 14.08.2014 № 530( далі - положення №530), зареєстрованого в Мін`юсті 20.10. 2014 року за № 1294/26071 визначений порядок виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, відповідно до ст. 16 закону №2011-XII та порядку №975.
На підставі приписів п. 4.7 положення №530- у разі, якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби то лише в цьому випадку подається документ про обставини поранення - копія акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Відповідно до приписів пп. 1 п. 13 порядку № 975. Визначено порядок дій уповноваженого органу(Харківського ОВК) та строки подання розпоряднику бюджетних коштів висновку шодо виплати одноразової грошової допомоги після отримання заяви та необхідних документів від інваліда, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку».
Відповідно до приписів пп. 2 п. 13 порядку № 975. Визначений порядок дій розпорядника бюджетних коштів (Міноборони), розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Згідно з пп. 27 п. 10 Положення про Міноборони, затвердженого постановою КМ України від 26.11.2014 № 671, головним розпорядником бюджетних коштів є міністр оборони України, який приймає рішення щодо їх розподілу .
Відповідно до приписів наказу Міноборони від 12.04.2007 № 168 «Про організацію роботи та призначення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби» призначена постійно діюча комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби. До складу даної комісії Міноборони входить заступник Міністра оборони України та 8 керівників структурних підрозділів Міністерства оборони України. До повноважень Комісії, відноситься підготовка пропозицій та подання їх Міністру оборони України для прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги та її розмір. Таким чином, розгляд питань щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення інвалідності у Міноборони розглядається та приймається комісійно .

Відповідно до п. 4.7. положення № 530 документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає в Департамент фінансів Міноборони обласний військовий комісар ( Харківський ОВК) за місцем проживання цих осіб.

Згідно з 4.8. положення № 530 висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги подається відповідними органами в 15-денний строк з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міноборони.

За правилами пункту 14 Порядку №975одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.

Таким чином, виходячи з аналізу вищезазначеної норми, саме до компетенції Міноборони віднесено прийняття рішення про призначення або відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, а Харківський ОВК має обов`язок направити до Міноборони висновок про наявність або відсутність у позивача підстав для виплати одноразової грошової допомоги.

Враховуючи, що рішення про виплату одноразової грошової допомоги приймається Міноборони, то Харківський ОВК, приймаючи рішення про відсутність підстав для складання висновку щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги та направлення його на розгляд Комісії Міноборони, допустив порушення процедури розгляду заяви позивача та діяв поза межами наданих йому повноважень.

Позивач надав до Харківського ОВК необхідні документи для призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону № 2011-ХІІ та Порядку №975 у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності. Відповідач заперечував проти задоволення позову, оскільки з матеріалів справи випливає, що позивачу первинно було встановлено ІІ групу інвалідності в 2012 році, а під час повторного огляду в 2015 році було встановлено ІІ групу інвалідності безстроково.

Суд не приймає до уваги посилання відповідачів на лист заступника міністра Міністерства охорони здоров`я № 16.06-16/625-16/10515 від 27.04.2016, що днем встановлення інвалідності вважається дата проходження громадянином первинного огляду МСЕК. Дата підвищення групи інвалідності не може вважатися днем встановлення інвалідності.

Відповідно до пункту 1.12 Інструкції про встановлення інвалідності, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України № 561 від 05.09.2011р. ( Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 р. за N 1295/20033) та відповідно до пункту №8 положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності датою встановлення інвалідності затвердженого ПКМ України від 03.12.2009 р.№1317, датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання (у відсотках) вважається день надходження до комісії документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Таким чином, доводи відповідачів, що дата підвищення групи інвалідності не може вважатися днем встановлення інвалідності, є безпідставними, оскільки відповідно до норм чинного законодавства день встановлення інвалідності не залежить від дати підвищення групи інвалідності, яка пов`язана з оглядом МСЕК.

Таким чином суд констатує, що відповідно до вимог чинного законодавства право на отримання одноразової грошової допомоги у позивача виникло з моменту настання інвалідності, тобто з 24.11.2015року.

З поданих до суду документів вбачається, що Харківським ОВК не складався та не направлявся у передбаченому законодавством порядку до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ..

Таким чином, судом встановлено, що у передбаченому законодавством порядку Міністерством оборони України не розглядався поданий уповноваженим органом висновок та з цього приводу не приймалося відповідне рішення.

Враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності Харківського ОВК щодо не подання розпорядникові бюджетних коштів - Міноборони документів та висновку щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, який є повноваженим органом у прийнятті рішення з даного питання, оскільки саме бездіяльністю ІНФОРМАЦІЯ_4 допущено порушення процедури розгляду заяви позивача від 29.10.2015 року, та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 скласти та надіслати Міністерству оборони України висновок щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, визначеної ч. 2 ст. 16 Закону №2011- ХІІ, разом із документами, надання яких передбачено чинним законодавством України, є належним способом захисту порушеного права позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 183-2, 186, 254, 267 КАС України, ст. 46 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", п.п. 10, 11, 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які підлягають в неподанні у 15-денний строк з дня реєстрації розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України всіх документів та висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як особі, яка звільнена з військової служби, який отримав інвалідність ІІ групи 24.11.2015року внаслідок поранення контузії захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» в порядку, встановленому постановою кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) подати розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України всі документи та висновок для прийняття рішення про виплату ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) одноразової грошової допомоги, як особі, яка звільнена з військової служби, який отримав інвалідність ІІ групи 24.11.2015року внаслідок поранення контузії захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» в порядку, встановленому постановою кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подання протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя