Справа № 638/19511/16-а
Суддя: Шишкін О. В.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-А/638/574/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді Шишкіна О.В.,

за участю секретаря Голуб Ю.О., Котяш Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №9 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м.Харкові ДПП Леонова Валерія В`ячеславовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить, з урахуванням уточнень, постанову серії АР №576241 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 25 листопада 2016 року скасувати, за відсутністю складу такого правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення закрити, стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову посилається на те, що 25.11.2016 року приблизно о 1 год.20 хв. він рухався автомобілем MITSUBISHI Lancer д.р.н. НОМЕР_1 по пр.Московському в м.Харкові, де був зупинений відповідачем по справі. Зі слів інспектора причиною зупинки стало порушення позивачем вимог п.9.2б Правил дорожнього руху при перестроюванні не вказав світлового показника повороту, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП. На заперечення позивача, інспектор зажадав надання посвідчення водія, реєстраційні документи на автомобіль, після чого повернувся до свого службового автомобіля та в ньому склав оскаржувану постанову. На вимогу надати докази вчинення правопорушення, інспектор нічого не надавав. В подальшому інспектор прийняв рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.. Вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою, оскільки не порушував Правил дорожнього руху, інспектором не надано належних доказів вчинення правопорушення.

В судовому засіданні позивач пояснив суду, що рухався по вул.Сумській біля Оперного театру в районі буд. 25, був зупинений співробітниками поліції, які повідомили про те, що у нього не працює з правої сторони стоп-сигнал, у зв`язку з чим склали постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Також зазначив у постанові, що при зупинці не включив сигнал аварійної зупинки. Потім повідомив суду, що 25.11.2016 року співробітники поліції зупинили його на Олексіївці, коли він рухався з вул.Клочківській у бік вул.23 Серпня за зміну рядності без увімкнення сигналу повороту та склали постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Представник позивача зазначив, що працівники поліції зобов`язані були скласти протокол, оскільки ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та надати всі докази, в підтвердження вчинення правопорушення, надати можливість зустрітися з адвокатом, якщо було заявлено ним таке клопотання.

В подальшому позивач та представник позивача уточнений позов підтримали у повному обсязі, просили задовольнити з підстав, наведених у ньому. Вважали відеозапис, наданий інспектором патрульної поліції неналежним доказом у справі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, причини неявки суду не повідомив, надав суду письмові заперечення, згідно яких проти вимог позову заперечує, вважає його безпідставним, позовні вимоги необґрунтованими, а позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що 25.11.2016 року об11 годині 25 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MITSUBISHI Lancer д.р.н. НОМЕР_1 в районі будинку №90 по пр.Московському міста Харкова при перестроюванні свого автомобілю в іншу смугу руху не ввімкнув світловий покажчик повороту, чим порушив вимоги п.9.2 Б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП. Зазначає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом з нагрудних камер від 25.11.2016 року. На пропозиції ознайомитися з відеодоказами правопорушення на місці його скоєння згідно ст..268 КУпАП гр. ОСОБА_1 відмовився. Вважає, що позивачем ні під час винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, ні в позовній заяві не надав доказів, які спростували б висновок про порушення правил дорожнього руху. На місці вчинення правопорушення, ОСОБА_1 не надав ніяких пояснень по суті правопорушення, постанову від 25.11.2016 року підписав без зауважень. Також зазначив, що постанова у справі про адміністративне правопорушення була винесена на місці скоєння правопорушення у відповідності до вимог чинного законодавства. На підставі викладеного, просить суд відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача.

Суд, дослідивши письмові докази, а також оглянувши запис зі службового відеореєстратора патрульного, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку.
В силу п.2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
В п.3 ч 1 ст.288 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Судом встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії АР №576241 від 25.11.2016 року, винесену поліцейським роти №9 батальону 2 УПП в м. Харкові ДПП капралом поліції Леоновим Валерієм В`ячеславовичем, визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 гривень.
Згідно зазначеної постанови, 25.11.2016 року об11 годині 25 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MITSUBISHI Lancer д.р.н. НОМЕР_1 в районі будинку №90 по пр.Московському міста Харкова при перестроюванні свого автомобілю в іншу смугу руху не ввімкнув світловий покажчик повороту, чим порушив вимоги п.9.2 Б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП, внаслідок чого на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 гривень в дохід держави.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у інспектора патрульної поліції підстави для прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Згідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Реалізовуючи свої повноваження, суб`єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи, відповідно до ст..9 КАС України , перевіряє законність дій чи прийнятого рішення суб`єкта владних повноважень.
Так, ч.2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих,свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідачем надано до позову заперечення та відеозапис зі службового патрульного відеореєстратора, при перегляді якого вбачається, що відповідач виконав належним чином свої обов`язки покладені на нього Законом України «Про національну поліцію» та КУпАП, крім того при перегляді відеозапису візуально вбачається, що позивач перед початком маневру «перестроювання» в іншу смугу руху не увімкнув світловий покажчик повороту.
Позивачем та його представником не надано до суду належних доказів в обґрунтування позову та в підтвердження фактів, викладених у ньому. Крім того, позивачем не було надано суду достовірних пояснень з приводу обставин, що стали підставою для складання оскаржуваної постанови, він постійно плутався у показах, повідомляючи обставини адміністративного правопорушення, яке мало місце у м.Харкові по вул.Сумській та пр.Перемоги.
Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказі, висновків експертів. Згідно до ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За таких обставин доводи позивача в тій частині, що він не порушував Правил дорожнього руху не підтверджено доказами по справі, а в свою чергу відповідачем, суб`єктом владних повноважень чиє рішення оскаржується, надано докази, що підтверджують вину позивача та правомірність складеної постанови про адміністративне правопорушення.
Дослідивши докази, суд на підставі ст.10 КАС України, відповідно до якої усі учасники адміністративного процесу є рівними, та ст.11КАС України, у відповідності до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, враховуючи вимоги статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вважає, що при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач діяв у повній відповідності до вказаних вимог КУпАП, винесена ним постанова винесена законно та обгрунтовано, а тому в задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити.
Згідно з ч. 2 ст.162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково, та прийняти постанову про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.
За правилами ст.293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень, зокрема: скасовує постанову і закриває справу.
За ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, з урахуванням досліджених доказів по справі, суд вважає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, є доведеним, а доводи, на які посилається позивач, не спростовують правомірності прийнятого відповідачем рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності.
На підставі викладеного, враховуючи ст. 9, 33, 122, 258, 279, 280, 285 КУпАП, керуючись ст. ст.3, 9-11, 69, 71, 86, 99, 100, 158-163, 171-2 КАС України, суд,

постановив :
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора роти №9 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м.Харкові ДПП Леонова Валерія В`ячеславовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий -суддя: О.В.Шишкін