Справа № 492/84/16-а
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 492/84/16-а

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Кожокар Т.Я.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Лукянчук О.В.,
судді -Градовського Ю.М.

при секретарі -Величко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на постанову Саратського районного суду Одеської області від 18 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Арцизької міської ради Одеської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору фізична особа-підприємець ОСОБА_5, про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року ОСОБА_6 (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до Арцизької міської ради Одеської області (надалі - відповідач, Міськрада), в якому, з урахуванням уточнень від 02.12.2016 року, позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення Арцизької міської ради Одеської області №71-VIІ від 22.12.2015 року «Про надання ФОП ОСОБА_5 дозволу на розташування тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по АДРЕСА_1».

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що відповідач спірним рішенням порушив права позивача, оскільки передана за цим рішенням земельна ділянка раніше була передана позивачу відповідно до прийнятого рішення Арцизької міської ради №169-V від 21.06.2006 року, що підтверджено Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2010 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.04.2012 року.

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 18.04.2017 року позовні вимоги задоволені.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, ФОП ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обставини справи полягають в наступному.

Рішенням Арцизької міської ради Одеської області від 21.07.2006 року №169-V фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 надано дозвіл на вибір місця розташування магазину згідно з викопіюванням з генплану м.Арциз з орієнтовною площею ділянки для розміщення магазину - 0,0040 га під умови відводу - довгострокова оренда.

17.05.2007 року ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом про визнання частково недійсним рішення Арцизької міської ради Одеської області від 21.07.2006 року №169-V в частині площі земельної ділянки під розміщення магазину, та зобов'язання міську раду видати таке рішення на площу 0,013 га..

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2010 року, яке залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.04.2012 року, рішення Арцизької міської ради від 21.07.2006 року №169-V щодо надання дозволу на виділ земельної ділянки для будівництва магазину в частині зазначення розміру земельної ділянки 0,0040 га визнано протиправним, та зобов'язано Арцизьку міську раду виданий фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 (правонаступнику померлої ОСОБА_7) дозвіл на вибір земельної ділянки для будівництва магазину площею 130 кв.м. (0,013 га), розташованої в АДРЕСА_1 на умовах надання її в оренду строком на 49 років (а.с.7-8).

12.10.2013 року Арцизька міська рада видала ОСОБА_6 рішення №169-V від 21.07.2006 року (а.с.4), за змістом якого фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 надано дозвіл на вибір місцерозташування магазину згідно з викопіюванням з генплану м.Арциз з орієнтовною площею ділянки для розміщення магазину - 0,0130 га під умови відводу - довгострокова оренда.

В подальшому Рішенням Арцизької міської ради Одеської області від 22.12.2015 року №71-VІІ, фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 надано дозвіл на розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності строком на 3 (три) роки, площею 8,5 кв.м. по АДРЕСА_1.

Це рішення, на думку позивача, порушує його права користування земельною ділянкою, та є предметом оскарження у даній справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції погодився з доводами позивача про порушення спірним рішенням його прав на земельну ділянку, яке виникло на підставі рішення Арцизької міської ради №169-Vвід 21.06.2006 року.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак оскаржуване рішення таким вимогам не відповідає, оскільки суд першої невірно встановив обставини справи та дійшов до помилкових висновків щодо виникнення у позивача права на землю на підставі рішення Арцизької міської ради №169-Vвід 21.06.2006 року.

Частиною 1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача.

При розгляді даної справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірним рішенням було порушено право позивача на користування земельною ділянкою, яке виникло на підставі рішення Арцизької міської ради №169-Vвід 21.06.2006 року.

Такий висновок суду першої інстанції є помилковим з огляну на наступне.

Згідно ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Статтею 123 ЗК України встановлено, що рішення про передачі земельної ділянки в оренду приймається органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (ч.10 ст.123 ЗК України).

Відповідно до ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч.ч.2, 3 ст.134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним ч.ч.2, 3 ст.134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому ст.123 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.134 ЗК України встановлено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Зі змісту наведених законодавчих норм слідує, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах наданий йому повноважень має право прийняти рішення про передачу земельної ділянки в оренду лише на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок або ж технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Передача в оренду без наявності такої документації можлива лише в тому випадку, якщо земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, і передача здійснюється без зміни її меж та цільового призначення.

Рішення Арцизької міської ради Одеської області від 21.07.2006 року №169-V, на яке посилається позивач та суд першої інстанції в обґрунтування наявності у позивача права користування зазначеною в цьому рішенні земельної ділянки, не є рішенням про передачу позивачу в користування (оренду) земельної ділянки.

За своїм правовим змістом це рішення лише надає дозвіл вибрати місце для розташування магазину, який планувала побудувати ФОП ОСОБА_7. Пункт 2 цього рішення зобов'язує ФОП ОСОБА_7 провести узгодження місця розташування планує мого нею об'єкту у встановленому законом порядку.

Тобто, до прийняття відповідного рішення про передачу ФОП ОСОБА_7 земельної ділянки в оренду, повинна була бути проведена процедура погодження можливості розташування магазину у конкретному місці із відповідними контролюючими органами, а також процедура виготовлення та затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду позивачу земельної ділянки

Таким чином, рішення Арцизької міської ради №169-Vвід 21.06.2006р. не є рішенням про передачу землі у власність чи користування, та на підставі цього рішення у позивача не виникає жодних прав власності чи користування земельною ділянкою, яка зазначена у цьому рішенні.

Докази того, що після прийняття рішення Арцизької міської ради №169-V від 21.06.2006 року, міською радою була передана у користування ОСОБА_7 чи ОСОБА_6 земельна ділянка в АДРЕСА_1, в матеріалах справи відсутні, і сторони на наявність таких обставин не посилаються.

Також відсутні докази того, що на підставі рішення Арцизької міської ради №169-V від 21.06.2006 року була завершена процедура вибору місця розташування магазину, та була розпочата процедура виготовлення проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки в оренду.

Крім того, спірне рішення Арцизької міської ради від 22.12.2015 року №71-VІІ також не є рішенням про передачу землі у власність чи користування ФОП ОСОБА_5, оскільки за ним надається лише дозвіл на розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності строком на 3 (три) роки, площею 8,5 кв.м..

Слід зазначити, що на підставі рішення Арцизької міської ради №169-V від 21.06.2006 року повинно було бути лише вибране місце розташування магазину в АДРЕСА_1, а за спірним рішенням від 22.12.2015 року №71-VІІ третій особі був наданий дозвіл на розміщення тимчасової споруди площею 8,5 кв.м. по АДРЕСА_1. Тобто, ці два рішення не передбачають розміщення об'єктів на одній і тій же земельній ділянці.

Враховуючи все вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що у позивача не виникло прав на земельну ділянку на підставі рішення Арцизької міської ради №169-V від 21.06.2006 року, а тому спірне рішення Арцизької міської ради від 22.12.2015 року №71-VІІ не може порушувати прав позивача, яких не існує.

Отже, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із винесенням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ч.1 ст.202, ст.207, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 - задовольнити.

Постанову Саратського районного суду Одеської області від 18 квітня 2017 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до Арцизької міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення Арцизької міської ради Одеської області №71-VIІ від 22 грудня 2015 року «Про надання ФОП ОСОБА_5 дозволу на розташування тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по АДРЕСА_1».

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 08 липня 2017 року.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко
Суддя: Суддя: О.В. Лукянчук Ю.М. Градовський