Справа № 820/689/17
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 липня 2017 р. № 820/689/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Цибульник Г.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

третя особа - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Харківської міської ради до державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського районного округу ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення, скасування реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

Харківська міська рада звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення Державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про реєстрацію об'єкта нерухомого майна: 1/5 частину житлового будинку літ. "А-1" з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані у м. Харкові, Перемога 2-е селище, будинок 1-Д за реєстраційним номером 01, які були зареєстровані на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.10.2014 по справі №639/9076/14-ц (підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію з відкриттям розділу індексний номер: 28558039 від 02.03.2016 16:25:08 приватний нотаріус ОСОБА_2, Харківський районний нотаріальний округ, Харківська обл.);

- скасувати реєстрацію шляхом внесення запису про скасування державної реєстрації щодо об'єкта нерухомого майна: 1/5 частину житлового будинку літ. "А-1" з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані у м. Харкові, Перемога 2-е селище, будинок 1-Д за реєстраційним номером 01 які були зареєстровані на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.10.2014 по справі №639/9076/14-ц (підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію з відкриттям розділу індексний номер: 28558039 від 02.03.2016 16:25:08 приватний нотаріус ОСОБА_2, Харківський районний нотаріальний округ, Харківська обл.).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.10.2014 по справі №639/9076/14-ц визнано за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 право власності на реконструйовану житлову будівлю літ. «А-1» загальною площею 141,9 кв. м, в тому числі житловою площею 60,7 кв. м з надвірними будівлями (гаражем літ. «Л», сараями літ. « О», « И», льох літ. «М»), розташований на земельній ділянці площею 1000 кв.м за адресою: м. Харків, Перемога 2-е сел., буд. 1 ОСОБА_8 з цим, позивач вважає, що державним реєстратором під час вчинення оскаржуваних реєстраційних дій не було враховано, що Жовтневим районним судом м. Харкова в межах справи №639/9076/14-ц був встановлений факт виконання будівельних робіт (робіт з реконструкції) без документа, що надає право на виконання будівельних робіт та не прийняття зазначеного обєкта в експлуатацію. Так, на думку позивача, визнання права власності на обєкт нерухомого майна за рішенням суду не є єдиною та достатньою підставою виникнення такого права. Таким чином, приймаючи до уваги, що наявність рішення суду, яким визнано право власності на нерухоме майно не є безумовною підставою для державної реєстрації права власності на це майно, в тому числі у випадку, якщо відсутній документ, що підтверджує введення будівлі в експлуатацію, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначив, що на дату розгляду справи Харківським окружним адміністративним судом, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на 1/5 частку житлового будинку за адресою: м. Харків, Перемоги 2-е сел., буд. 1д, були внесені зміни та до розділу виникнення права власності долучена Декларація про готовність до експлуатації самочинного збудованого об'єкта від 23.03.2017 за № ХК 12, на підставі заяви про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яку надав ОСОБА_3 02 червня 2017 року, що відповідає вимогам позивача, а відтак у задоволенні позовних вимог просить суд відмовити.

Третя особа ОСОБА_3 підтримав правову позицію відповідача та просив суд відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні сторони підтримали свої правові позиції в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.10.2014 року по справі № м639/9076/14-ц визнано за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 право власності на реконструйовану житлову будівлю літ. «А-1» загальною площею 141,9 кв. м, в тому числі житловою площею 60,7 кв. м з надвірними будівлями (гаражем літ. «Л», сараями літ. « О», « И», льох лті. «М»), розташований на земельній ділянці площею 1000 кв.м за адресою: м. Харків, Перемога 2-е сел., буд. 1 Д. (а.с. 16-18). Вказане судове рішення набрало законної сили 03.11.2014 року.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №78856109 від 25.01.2017 року, право власності на 1/5 частину житлового будинку літ. "А-1" з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані у м. Харкові, Перемога 2-е селище, будинок 1-Д за реєстраційним номером 01 зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.10.2014 по справі №639/9076/14-ц.

Підставою внесення запису зазначено «рішення про державну реєстрацію з відкриттям розділу індексний номер: 28558039 від 02.03.2016 16:25:08 приватний нотаріус ОСОБА_2, Харківський районний нотаріальний округ, Харківська область» (а.с. 15).

Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно положень ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон №1952) (в редакції від 01.01.2016р., чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ст. 2 зазначеного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону №1952-ІУ, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Згідно частини 1 ст. 18 Закону №1952-ІУ, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. №1127 (далі-Порядок 1127).

Відповідно до пункту 6 ОСОБА_8 №1127 державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Згідно ч. 4 ст. 18 Закону №1952-ІУ Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Згідно ч.2 ст. 9 Закону №1952-ІУ державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Відповідно до п. 9 ст. 27 Закону №1952-ІУ державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться серед іншого, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно ОСОБА_8 №1127(в редакції, чинній на дату здійснення реєстраційної дії) визначено, що державна реєстрація прав на підставі рішень судів проводиться в загальному порядку державним реєстратором, без будь-яких особливостей щодо визначення змісту такого рішення суду.

На підставі норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що державний реєстратор, після надходження до нього рішення суду, що набрало законної сили, повинен встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, тобто державний реєстратор встановлює виключно факт винесення судового рішення та набрання ним законної сили, в порядку, встановленому законом.

Як було зазначено вище, в даному випадку для проведення реєстраційної дії було подано рішення Жовтневого районного суду м. Харкова, яке набрало законної сили.

Згідно з положеннями частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 року у справі за заявою .N^48553/99 Совтрансавто-Холдінг проти України, а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.99р. у справі за заявою №28342/95 Брумареску проти Румунії встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що резолютивна частина рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.10.2014 по справі №639/9076/14-ц має однозначний характер встановлення права власності певної особи на чітко визначене нерухоме майно, не містить будь-яких посилань на встановлений судовим рішенням факт самочинного будівництва та визнання права власності саме на самочинно збудоване нерухоме майно.

Порядком № 1127, чинного на дату здійснення реєстраційної дії, не було передбачено будь-яких особливостей для державної реєстрації права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, право власності на яке визнається на підставі рішення суду.

У державного реєстратора відсутнє право щодо тлумачення змісту рішень судів, встановлення фактичних обставин справи, в якій винесене судове рішення, що набрало законної сили.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що встановлюючи відповідність заявленого права чинному законодавству, відповідачем було встановлено, що подане рішення суду містить обов'язкове до виконання визнання права власності за певною особою на визначене нерухоме майно, без будь-яких посилань на самочинний характер такого будівництва або необхідність прийняття такого нерухомого майна в експлуатацію.

Таким чином, суд приходить до висновку, що державний реєстратор діяв в межах наданих повноважень та у відповідності до вимог чинного законодавства, а відтак рішення Державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про реєстрацію об'єкта нерухомого майна є правомірним та обґрунтованим, а тому у задоволенні вказаної частини позовних вимог слід відмовити.

ОСОБА_8 з цим, суд зазначає, що у даній справі відсутній спір про право, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії відповідача, який у межах спірних правовідносин діє як суб'єкт владних повноважень, у зв'язку з чим даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З приводу частини позовних вимог щодо скасування реєстрації шляхом внесення запису про скасування державної реєстрації щодо об'єкта нерухомого майна: 1/5 частину житлового будинку літ. "А-1" з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані у м. Харкові, Перемога 2-е селище, будинок 1-Д за реєстраційним номером 01, які були зареєстровані на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.10.2014 по справі №639/9076/14-ц (підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію з відкриттям розділу індексний номер: 28558039 від 02.03.2016 16:25:08 приватний нотаріус ОСОБА_2, Харківський районний нотаріальний округ, Харківська обл.), то суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаної частини позовних вимог, з огляду на похідний характер від попередньої вимоги, яка залишена судом без задоволення.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно зясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного звязку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з положеннями ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати з відповідача не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Харківської міської ради до державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського районного округу ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення, скасування реєстрації - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 13 липня 2017 року.

Суддя Р.В. Мельников