Справа № 815/2959/17
Суддя: Гусев О. Г.
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2959/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Судді - Гусева О.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа на стороні відповідача - начальник Головного управління Національної поліції в Одеській області Головін Дмитро Валерійович про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 34 639, 92 грн., моральної шкоди у розмірі 100 000, 00 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа на стороні відповідача - начальник Головного управління Національної поліції в Одеській області Головін Дмитро Валерійович, за результатом розгляду якого позивач просить суд: стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (номер облікової карти платника податків НОМЕР_1) заробітної плати за час вимушеного прогулу через невиконання рішення суду про поновлення на роботі у розмірі 34 639, 92 грн.; стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (номер облікової карти платника податків НОМЕР_1) моральної шкоди у розмірі 100 000 грн.

Позивач та представник позивача під час розгляду справи позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених в адміністративному позові. Позивач та його представник не заперечували проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідач, ГУ НП в Одеській області заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у письмових запереченнях на адміністративний позов, згідно яких ГУ НП вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Представник відповідача не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

Начальник Головного управління Національної поліції в Одеській області Головін Дмитро Валерійович до судового засідання не з'явився, повідомлений належним чином та своєчасно про дату, час і місце судового розгляду.

Відповідно ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження на підставі ч.6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22.09.2017 по справі №826/2923/16 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області в особі виконуючого обов'язки начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області Лорткіпанідзе Г.Г., Атестаційної комісії №4 Головного управління Національної поліції в Одеській області, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування Висновку від 25.02.2015р., зазначеного в Розділі ІV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа, а саме: " 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", визнання протиправним та скасування Наказу №455 о/с від 08.06.2016р. в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 з посади старшого слідчого Авангардівського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 08.06.2016р. за п.5 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність), поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, задоволено повністю; визнано протиправним та скасувано Висновок Атестаційної комісії №4 Головного управління Національної поліції в Одеській області від 25.02.2015р., зазначений в Розділі ІV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа, а саме: " 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність" ; визнано протиправним та скасовано Наказ тимчасово виконуючого обов'язки начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області №455 о/с від 08.06.2016р. в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 з посади старшого слідчого Авангардівського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 08.06.2016р. за п.5 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність); поновлено капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого Авангардівського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області; стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.06.2016р. по день поновлення на посаді у загальному розмірі 13379(тринадцять тисяч триста сімдесят дев"ять)грн. 34коп.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.02.2017 постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22.09.2017 по справі №826/2923/16 постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22.09.2017 по справі №826/2923/16 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2017 року касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Атестаційної комісії №4 Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа - ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування висновку та наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу повернути особі, яка її подала.

Судом встановлено, що наказом від 30.03.2017 №628о/с скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 08.06.2016р. №455 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність) капітана поліції ОСОБА_1 (М-120711), старшого слідчого Авангардівського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції, поновлено капітана поліції ОСОБА_1 (М-120711) на посаді старшого слідчого Авангардівського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції, відрахувавши з грошового забезпечення компенсацію за 15 діб невикористаної чергової відпустки за 2016 рік та сплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць. Після набрання законної сили постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22.09.2016 року по справі №815/2923/16 виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 08 червня 2016 року по день поновлення на посаді в сумі 13 379, 34 гривень, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до довідки №414 від 29.05.2017 позивачу виплачено допомогу як безробітному у період з 11.08.2016 по 30.03.2017 на загальну суму 20 787,94 грн.

Відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Як визначено постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992, № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" стосовно до правил ст. 24 КЗпП України рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Відповідно до ч.2-3 ст.14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, з набранням чинності судового рішення спірні правовідносини між позивачем та Головним управлінням Національної поліції в Одеській області щодо оплати вимушеного прогулу перейшли у виконавчу сферу.

Статтею 255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.4 ст.257 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч.1 ст.258 КАС України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Судом встановлено, що на користь позивача примусово стягнуто середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 13379, 34 грн.

Стаття 236 Кодексу законів про працю України передбачає обов'язок власника, а у сфері публічно-правових правовідносин - суб'єкта владних повноважень, виплатити працівникові середній заробіток або різницю в заробітку за весь час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. В цьому випадку орган, який розглядав спір, виносить ухвалу про виплату вказаного відшкодування.

Суд звертає увагу, що в силу положень ст. 236 Кодексу законів про працю України, саме той орган, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі, вирішує питання про здійснення виплати середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі.

Як визначено постановою Пленуму Верховного Суду України, від 06.11.1992, № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року N 348).

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

З урахуванням абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Згідно з абз 4 п. 2 Порядку якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за передні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не працював жодного робочого дня. середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 порядку. Відповідно до п. 4 Порядку, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов'язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку).

Згідно п. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до Постанови Одеського окружного адміністративного суду від 22.09.2016 року по справі №815/2923/16 судом встановлено, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 183,28 грн.

Відповідно абзацу другому п.32 Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992, № 9 при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується одержана допомога по тимчасовій непрацездатності.

Відповідно до ст. 241-1 КЗпП строки виникнення і припинення трудових прав та обов'язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Згідно матеріалів справи період затримки виконання судового рішення становить з 23.09.2016 по 30.03.2017, тобто 131 робочих дня, отже позивачу належить до виплати, з урахуванням допомоги по безробіттю у розмірі 20 787, 94 грн., 131х183,28 - 20787, 94 грн.=3221, 74 грн.

Таким чином, суд приходить висновку щодо часткового задоволення позовних вимог позивача про стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (номер облікової карти платника податків НОМЕР_1) заробітної плати за час вимушеного прогулу через невиконання рішення суду про поновлення на роботі у розмірі 34 639, 92 грн.

Відносно позовних вимог позивача щодо стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (номер облікової карти платника податків НОМЕР_1) моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. суд зазначає наступне.

Загальні підстави відшкодування моральної шкоди визначені Цивільним кодексом України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, немайнових витрат, які зазнав позивач.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п.3 вказаної постанови).

Згідно ст. 2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивачем вказано, що моральна шкода завдана йому в спірних правовідносинах полягає в тому, що позивач перебував в постійному напруженні, пригніченому та приниженому стані, виникнення інших труднощів для забезпечення сім'ї внаслідок протиправної поведінки щодо нього відповідача, що підтверджується втратою нормальних життєвих зв'язків, необхідності докладати додаткові зусилля для організації свого життя.

Встановлюючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з глибини моральних страждань позивача та часу їх тривалості, у зв'язку з чим, вважає, що достатнім та розумним розміром її компенсації буде сума - 1600, 00 грн., які слід стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області, а тому позовна вимога про відшкодування позивачу моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 86 КАС України, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-72, 86, 128, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа на стороні відповідача - начальник Головного управління Національної поліції в Одеській області Головін Дмитро Валерійович про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 34 639, 92 грн., моральної шкоди у розмірі 100 000, 00 грн.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (номер облікової карти платника податків НОМЕР_1) заробітної плати за час вимушеного прогулу через невиконання рішення суду про поновлення на роботі у розмірі 3221 (три тисячі двісті двадцять одну) гривню 74 (сімдесят чотири) копійки.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (номер облікової карти платника податків НОМЕР_1) відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 1 600, 00 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя О.Г.Гусев