Справа № 697/696/17
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 697/696/17 Головуючий у 1-й інстанції: Льон О.М. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

12 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Лічевецького І.О., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Данилюк Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу Канівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Канівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Канівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачу до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугою років, періоду роботи викладачем (вчителем) за період з 16.09.1994 по 01.09.1998 та зобов'язати Канівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області зарахувати ОСОБА_2 до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугою років, періоду роботи викладачем з 16.09.1994 по 01.09.1998 в Бобрицькому СПТУ №7, в подальшому в Бобрицькій філії Степанецького ПТУ-35 та призначити позивачу пенсію за вислугою років на підставі п. «е» ст..55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 14.2.2017.

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 червня 2017 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Визнано неправомірними дії Канівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Черкаської області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої в АДРЕСА_1, до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугою років, періоду роботи викладачем (вчителем) за період роботи з 16.09.1994 по 01.09.1998. Зобов'язано Канівське об'єднане управління пенсійного фонду України Черкаської області зарахувати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої в АДРЕСА_1, до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугою років, період роботи викладачем (вчителем), з 16.09.1994 по 01.09.1998 в Бобрицькому СПТУ № 7, в подальшому Бобрицькій філії Степанецького ПТУ-35 та призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугою років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 14.02.2017.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Канівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, без фіксації судового процесу.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01.09.1987 по 13.02.2017 працювала на педагогічних посадах у різних навчальних закладах Канівського району, що підтверджується відповідними записами у її трудовій книжці (а.с.8-10).

14 лютого 2017 року позивач звернулась до відповідача за призначенням пенсії за віком відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом №724/02 від 09.03.2017 Канівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області повідомило позивачу про відсутність підстав для призначення пенсії за відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», так як станом на 14.02.2017 року позивач не має вислугу років на відповідних посадах 26 років і більше. Відомості, що в період з 16.09.1994 по 01.09.1998 переведена з посади завідуючої педкабінетом на посаду викладача відсутні, а за період роботи з 02.09.1997 по 28.08.1998 працювала на посаді вчителя Грищенецької середньої школи за сумісництвом.

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки в позивача наявний необхідний стаж роботи для призначення пільгової пенсії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 55 п. «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років за переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції відповідно до записів в трудовій книжці ОСОБА_2 НОМЕР_1 позивач з 01.09.1987 по 16.09.1994 працювала вчителем фізики та математики Бобрицького СПТУ №7, з 16.09.1994 ОСОБА_2 була переведена на посаду завідуючим педкабінетом з викладанням математики та була звільнена з займаної посади 01.09.1998. З 02.09.1997 по 13.02.2017 позивач працювала на посаді фізики і математики Грищенецької загальноосвітній середній школі (реорганізовану в Грищенецький навчальний виховний комплекс).

Згідно зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Необхідно зазначити, що рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 грудня 2016 року по справі № 697/2301/16-ц встановлено, що ОСОБА_2 в період з 01.09.1987 до 01.09.1998 працювала на посаді викладача (вчителя) фізики та математики в Бобрицькому СПТУ №7, в подальшому Бобрицькій філії Степанецького ПТУ-35 на посаді вчителя фізики та математики.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на зазначене судом встановлено юридичний факт наявний у позивача спеціальний трудовий стаж необхідний для призначення пенсії.

Нормами ст. 57 Закону України «Про освіту» встановлено, що держава забезпечує педагогічним працівникам призначення і виплату пенсій, згідно чинного законодавства.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про освіту» позашкільна освіта разом із загальною середньою, професійно-технічною, вищою та іншими освітами становить структуру (систему) освіти в Україні.

Згідно з п. п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Відповідні записи про стаж і характер роботи є в трудовій книжці позивача.

Згідно із частиною другою ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вимоги якої відповідачем не виконано та не доведено.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження в суді першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження. В порушення вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтувались його вимоги, разом з цим відповідач надав докази правомірності та обґрунтованості своїх дій.

Посилання апелянта на відсутність необхідного спеціального трудового стажу у ОСОБА_2 для призначення пенсії, з огляду на те, що відсутні відомості про те, що в період з 16.09.1994 по 01.09.1998 позивача переведено з посади завідуючої педкабінетом на посаду викладача, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки трудова книжка позивача містить чіткий запис, що в зазначений період ОСОБА_2 відповідно до наказу №203 від 16.09.1994 обіймала посаду завідуючої педкабінетом з викладанням математики.

Таким чином з огляду на записи в трудовій книжці позивача та рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28.12.2016, яким встановлено факт, що має юридичне позивач станом на час звернення до пенсійного фонду мала необхідний стаж для призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає щодо неправомірності дій Канівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_2, до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугою років, періоду роботи викладачем (вчителем) за період роботи з 16.09.1994 по 01.09.1998 та зобов'язання відповідача зарахувати ОСОБА_2 до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугою років, період роботи викладачем (вчителем), з 16.09.1994 по 01.09.1998 в Бобрицькому СПТУ № 7, в подальшому Бобрицькій філії Степанецького ПТУ-35 та призначити позивачу пенсію за вислугою років на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 14.02.2017.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції про задоволення позову. Натомість оскаржувана постанова суду ухвалена у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Канівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області - залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 29 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: І.О. Лічевецький

Є.О. Сорочко

Повний текст виготовлено 13 липня 2017 року.

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Лічевецький І.О.