Справа № 408/1696/17
Суддя: Кускова Т. В.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 408/1696/17
Постанова

Іменем України

«25» травня 2017 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

Головуючого-судді: Кускової Т.В.

при секретарі: Торбі Т.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Біловодськ адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправними рішення Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Біловодського районного суду Луганської області з адміністративним позовом про визнання протиправними рішення Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що вони 01 липня 2014 була вимушені були залишити місце свого постійного проживання у АДРЕСА_1 у зв'язку із проведенням АТО та фактичними бойовими діями, та переміститися до с. Нижня Вільхова Станично-Луганскьго району, Луганської області, де я і мешкають на даний час.

Вони отримували адресну допомогу, проте за останнім зверненням до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської РДА у Луганській області про продовження виплат адресної допомоги ВПО їм було відмовлено про що вони отримали повідомлення від 18.02.2017 року, в якому зазначається, що «згідно витягу з протоколу № 32 від 07.02.2017 року і на підставі п. 12 «Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затверджена постановою КМУ від 08.06.2016 року» їм призупинено призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».

У повідомлення не було докладно роз'яснено з якої саме підстави їм відмовили, про те в усному порядку спеціаліст УСЗН повідомив, що відмовлено їм на підставі того, що вони проживають як ВПО у власному будинку за адресою АДРЕСА_2.

Вважають, що вищевказані дії відпоідача є незаконнимим, в оскільки ….

Управління соціального захисту населення Станично-Луганської РДА у Луганській області у відповіді посилається на Лист Міністерства соціальної політики України №2585/5/75-16 від 01.12.2016 року, відповідно до якого грошова допомога не призначається у випадках, коли внутрішньо переміщенні особи, які переміщуються в межах Донецької та Луганської областей, на момент звернення за призначенням грошової допомоги мають у власності житлові приміщення, розташовані на території, де проводилась антитерористична операція, але на цій території органи державної влади вже здійснюють свої повноваження.

У звязку з просять суд визнати дії Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації з приводу відмови у призначенні їм щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово комунальних послуг незаконним.

Зобовязати Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації відновити ОСОБА_1 та ОСОБА_2, виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово комунальних послуг; зобовязати Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації виплати ОСОБА_1 та ОСОБА_2, щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеній особі на покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово комунальних послуг з 19.10.2016р.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити з підстав викладених в ньому.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, у заяві на ім'я суду просять розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації надав до суду заперечення проти адміністративного позову, просив справу розглядати за його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи та заперечення відповідача, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копіями паспортів серій НОМЕР_3, НОМЕР_4 (а.с. 7,9).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі

Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» №254-VIII від 17.03.2015р.,визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких, відповідно доЗакону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680-VII від 16.09.2014р., запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Місто Луганськ, відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014р. (зі змінами та доповненнями), є тимчасово окупованою територією, не підконтрольною українській владі.

14.08.2015р. ОСОБА_1та 14.05.2105р. ОСОБА_2 звернулися до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської райдержадміністрації та отримали довідки особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, відповідно до порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», що сторонами не оспорюється та підтверджується відповідачем в запереченнях на адміністративний позов.

Станом на час розгляду справи позивачі взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, що підтверджується Довідкою №2886 від 14.08.2015р. та Довідкою №1574 від 14.05.2015р. (а.с.8,10). Місце фактичної реєстрації зазначене: АДРЕСА_2.

10 січня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг.

Однак, Повідомленням про припинення надання грошової допомоги на проживання переміщеним особам з тимчасово окупованої території від 18 лютого 2017 року, відповідачем було повідомлено позивача про те, що на підставі витягу з протоколу № 23 від 07.12.2016 року і на підставі п. 12 «Порядку призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженою постановою КМУ № 365 від 08.06.2016р. було призупинено виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам (а.с. 12).

Як вбачається з Реєстру прав власності на нерухоме майно та технічного паспорту на житловий будинок, ОСОБА_1 є власником житлового будинку загальною площею 40,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 13-15).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII, внутрішньопереміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно п. п.2, 3 ст.7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розвязання проблем, повязаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Як вбачається з ч.1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до п.3 вказаного Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сімю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сімї.

Відповідно до п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупованатериторія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Як вбачається з Реєстру прав власності на нерухоме майно та технічного паспорту на житловий будинок, ОСОБА_1 є власником житлового будинку загальною площею 40,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», визначено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого, в тому числі, входить м. Луганськ Луганської області та с. Нижня Вільхова Станично-Луганського району Луганської області.

Тобто, у власності та співвласності позивачів перебувають житлові будинки, які розташовані в населених пунктах, на території яких здійснюється та здійснювалась антитерористична операція.

На даний час АТО триває, рішення про її припинення не прийнято. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 року, АДРЕСА_2 включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція. Таким чином, оскільки на теперішній час АДРЕСА_2 згідно затвердженого переліку є територією, де проводилася антитерористична операція, належне позивачці на праві співвласності житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, тобто в районі проведення антитерористичної операції та районі де проводилась антитерористична операція, не є підставою для відмови у призначенні адресної допомоги.

Таким чином, відповідачем необґрунтовано відмовлено позивачу в наданні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 8 КАС України, суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України, встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінивши наявні у матеріалах справи докази за правилами, встановленими ст.86 КАС України, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а саме необхідно визнати протиправними дії Управліннясоціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації з приводу відмови у призначенні позивачам щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово комунальних послуг незаконним, а також зобовязати Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації відновити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово комунальних послуг та зобовязати Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації виплатити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щомісячну адресну допомогу як внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово комунальних послуг від 19.10.2016р.

Відповідно до ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З врахуванням положень ст.94 КАС України, сума сплаченого позивачем судового збору підлягає стягненню з відповідача по справі.

Керуючись ст.ст.4,8,11,17,86,94,158-163,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області з приводу відмови у призначенні ОСОБА_1, ОСОБА_2 щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг незаконними.

Зобовязати Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації відновити ОСОБА_1, ОСОБА_2 виплати щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі на покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово комунальних послуг.

Зобовязати Управління соціального захисту населення виплатити ОСОБА_1, ОСОБА_2 щомісячну адресну допомогу як внутрішньо переміщеній особі на покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово комунальних послуг з 19.10.2016р.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації (місцезнаходження: Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. 1 Травня, 33, за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, фактично мешкають за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційні номери НОМЕР_1, НОМЕР_2, судовий збір у розмірі 640,00грн. (Шістсот сорок грн. 00 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Біловодського районного

суду Луганської області Кускова Т.В.