Справа № 808/1081/17
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року (11 год. 12 хв.)Справа № 808/1081/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О., при секретарі Фесик А.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю МД Істейт

до Запорізького управління Офісу великих платників Державної фіскальної служби

до Офісу великих платників податків ДФС

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 18.04.2017

ВСТАНОВИВ:

28.04.2017 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю МД Істейт (далі - позивач) до Запорізького управління Офісу великих платників Державної фіскальної служби (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 18.04.2017.

У позові позивач зазначив, що ним було вчасно сплачено обовязковий платіж з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, тому податковий орган не мав правових підстав для прийняття податкового повідомлення-рішення про сплату штрафу у розмірі 10 %, у звязку з викладеним просить позов задовольнити. У судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що податкове повідомлення-рішення прийняте законно, оскільки позивачем було прострочено строк сплати грошового зобовязання, у звязку з чим було нараховано 10 % штрафу. У звязку з викладеним, просить у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представників сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом з матеріалів справи та пояснень сторін, на підставі свідоцтв про право власності від 15.10.2007 позивач є власником обєктів нерухомості за адресою : 69006, м. Запоріжжя, вул. В.Лобановського, 6А.

У відповідності до пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України позивачем було складено податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік на суму 46331,12 грн. № НОМЕР_2 від 19.02.2016, в якій задекларовано щоквартальне грошове зобовязання з податку на нерухоме майно в сумі 11582,78 грн., яку 19.02.2016 відповідно до вимог пп. 266.7.5 п. 266.7 ст. 266 ПК України подано до контролюючого органу за місцезнаходженням обєкта/обєктів оподаткування, засобами телекомунікаційного електронного звязку з накладенням ЕЦП /тоді до Ленінської ДПІ в м. Запоріжжі/.

Згідно з пп. 266.9.1. п. 266.9 ст. 266 ПК України авансові внески з податку на нерухоме майно сплачуються платниками податків рівними частками за місцем розташування обєкта/обєктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Так, позивачем сплачено щоквартально до місцевого бюджету м. Запоріжжя авансові внески з податку на нерухоме майно, відображені в річній податковій декларації до 30 числа місяця, що наступає за звітним періодом, а саме:

- 27.04.2016 р. в сумі 11582,78 грн. за 1 квартал 2016 р. (Ленінський р-н м. Запоріжжя);

- 27.07.2016 р. в сумі 11582,78 грн. за 2 квартал 2016 р. (Ленінський р-н м. Запоріжжя);

- 27.10.2016 в сумі 11582,78 грн. за 3 квартал 2016 р. (Дніпровський р-н м. Запоріжжя);

- 27.01.2017 в сумі 11582,78 грн. за 4 квартал 2016 р. (Дніпровський р-н м. Запоріжжя);

- 30.01.2017 в сумі 11582,78 грн. за 4 квартал 2016 р. (УК у м. Запоріжжі/код платежу СДПІ).

Таким чином, платіж від 27.01.2017 в сумі 11582,78 грн. є належною сплатою податку на нерухоме майно.

Авансовий внесок з податку на нерухоме майно, сплачений позивачем у бюджет м. Запоріжжя платіжним дорученням від 30.01.2017 р. є передплатою та саме як передплата він відображений у інтегрованій картці позивача, яка ведеться у ДФС.

Працівниками податкового органу було проведено камеральну перевірку, за результатами якої складено акт № 255/28-10-47-06/32040840 від 20.03.2017, яким встановлено порушення абз. «б», п.п. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України (порушення граничного терміну сплати узгодженої суми грошового зобовязання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (нежитлової нерухомості) за IV квартал 2016 р. згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 р. № НОМЕР_2 від 19.02.2016 р., з затримкою до 30 календарних днів).

Як зазначає позивач, на 3 сторінці Акту вказано, що «..днем граничного строку сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за IV квартал 2016 року є 29.01.2017 р. фактично підприємством перераховано грошове зобовязання в сумі 11582,78 грн. 31.01.2017 (п/д № 56 від 31.01.2017)».

На підставі камеральної перевірки винесено податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 18.04.2017, яким до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 1158,28 грн.

Дане податкове повідомлення рішення було отримано позивачем 25.04.2017, який не погодившись с його висновками, подав заперечення до податкового органу за вих. № 029/118 від 27.03.2017.

У відповіді податкового органу № 20709/10/28-10-47-06 від 12.04.2017 на заперечення позивача до Акту перевірки відповідачем було виправлено свою помилку відносно дати та номеру платіжного доручення: «днем граничного строку сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за IV квартал 216 року є 29.01.2017 р., фактично підприємство сплатило грошове зобовязання в сумі 11582,78 грн. 30.01.2017 (п/д 16327 від 30.01.2017)».

Не погодившись с висновками податкового органу, позивач звернувся до суду.

До 01.01.2017 позивач перебував за основним місцем обліку у Запорізькій ОДПІ (Дніпровський р-н), а з 01.01.2017 переведене на податкове супроводження до Запорізького Офісу ВПП ДФС.

Однак, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є тим податком, який сплачується не за місцезнаходженням платника податків або місцем податкового обліку, а за місцем розташування обєкта оподаткування і повинен сплачуватись у Запорізьку ОДПІ (Дніпровський р-н).

Позивач зазначає, що спір виник через незрозумілість до якого контролюючого органу слід сплачувати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, до субєкту господарювання, якого включено до Реєстру ВПП: до податкового органу за місцем розташування майна, або до податкового органу за місцезнаходженням самого субєкта, тобто до офісу ВПП.

Згідно відповіді від 05.08.2016 під № 106.07, який надав інформаційно-довідковий департамент, вбачається, що відповідно до п. 64.7 ст. 64 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ зі змінами та доповненнями (далі - ПКУ) після включення платника податків до Реєстру великих платників податків (далі - Реєстр) та отримання повідомлення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику, про таке включення платник податків зобов'язаний стати на облік у контролюючому органі, що здійснює супроводження великих платників податків, з початку податкового періоду (календарного року), на який сформовано Реєстр.

Згідно з п. 63.3 ст. 63 ПКУ з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об'єктів оподаткування або об'єктів, які пов'язані з оподаткуванням або через які І провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Взяття на облік за неосновним місцем обліку платників податків здійснюється відповідно до розд. VII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 зі змінами та доповненнями (далі - Порядок № 1588).

Якщо відповідно до законодавства у платника податків, окрім обов'язків щодо подання податкових декларацій (розрахунків, звітів) та/або нарахування, утримання або сплати (перерахування) податків, зборів на території адміністративно-територіальної одиниці за своїм місцезнаходженням, виникають такі обов'язки на території іншої адміністративно-територіальної одиниці, то такий платник податків зобов'язаний стати на облік за таким неосновним місцем обліку у відповідному контролюючому органі (п. 7.1 розд. VII Порядку № 1588).

Платники податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки - юридичні особи, самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об'єкта/об'єктів оподаткування декларацію а формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 ПКУ, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально. (п.п. 266.7.5. п. 266.7 ст. 266 ПКУ).

Згідно з п.п. 266.9.1 п. 266.9 ст. 266 ПКУ податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачується за місцем розташування об'єкта/об'єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Отже, суб'єкт господарювання, якого включено до Реєстру, подає декларацію та сплачує податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за місцем розташування об'єкта/об'єктів оподаткування.

Крім того, порядок ведення органами Державно фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України № 422 від 07.04.2016 чітко передбачає, що інтегрована картка платника (форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами) відкривається:

-за місцезнаходженням юридичних осіб (основне місце обліку);

-за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об'єктів оподаткування або об'єктів, які пов'язані з оподаткуванням, або через які проводиться діяльність ( неосновне місце обліку).

Відповідно з п. 7.6 Порядку обліку платників податків та зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 р. № 1588: «у разі зняття з обліку за основним місцем обліку платника податків та переведення його на обслуговування до іншого контролюючого органу у зв'язку зі ... включенням платника податків до Реєстру великих платників податків..., за наявності за попереднім місцем обліку об'єктів ... такий платник податків одночасно із зняттям з обліку за основним місцем обліку згідно з цим Порядком береться на облік за неосновним місцем обліку контролюючим органом за попереднім місцем обліку».

Таким чином, позивач діяв відповідно до чинного законодавства України та строки сплати зазначеного податку за 2016 рік за місцем розташування обєкта оподаткування не порушувало.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 72 КАСУ обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 18.04.2017, яке винесене Запорізьким управлінням Офісу великих платників Державної фіскальної служби відносно Товариства з обмеженою відповідальністю МД Істейт про сплату штрафу у розмірі 10 % у сумі 1158,28 грн. за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160- 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов позивача задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 18.04.2017, винесене Запорізьким управлінням Офісу великих платників Державної фіскальної служби відносно Товариства з обмеженою відповідальністю МД Істейт про сплату штрафу у розмірі 10 % у сумі 1158,28 грн. за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю МД Істейт витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Нестеренко