Справа № 736/398/17
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 736/398/17 Головуючий у 1-й інстанції: Чурупченко М.І. Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А
12 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді: Саприкіної І.В.,
суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,
при секретарі: Кривді В.І,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Корюківського районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, -
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернувся до Корюківського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до МОУ, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_2 про:
визнання неправомірним та скасування рішення МОУ від 24.02.2017 № 19 в частині відмови йому у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії;
зобов`язання МОУ призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням йому III групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності;
встановлення судового контролю за виконанням МОУ рішення суду та зобов`язання МОУ протягом місяця з дня набрання рішенням суду законної сили подати звіт про виконання рішення суду.
Постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2017 позов задоволено частково:
визнано неправомірним та скасовано рішення МОУ від 24.02.2017 №19 в частині відмови позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії;
зобов`язано МОУ прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням III групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 150- кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, МОУ подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати незаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позову.
При цьому апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність оскаржуваного рішення, неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 23.12.2015 ОСОБА_1 звернувся з заявою на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 , де перебуває на військовому обліку, про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому III групи інвалідності.
24.12.2015 Корюківським РВК за вих. № 3879 його заява була направлена на адресу Чернігівського ОВК.
25.12.2015 за вих. № 6546 Чернігівський ОВК відповідно до п. 13 Порядку № 975 направив його заяву та додані до неї документи на адресу Департаменту фінансів МОУ для прийняття відповідного рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги. В даному листі-висновку Чернігівський ОВК зазначив: «Командування вважає, що ОСОБА_1 має право на отримання вказаної грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності».
20.05.2016 відповідно до п. 749 Протоколу № 36 засідання комісії з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, який був затверджений Міністром оборони України 23.05.2016, Міністерством оборони України, вивчивши документи ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, було прийнято рішення повернути подані документи на доопрацювання.
Підставою повернення є відсутність документів, що свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено п. 11 Порядку (далі - Порядок) призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 № 975.
30.05.2016 листом № 5/2268с Чернігівським ОВК позивача повідомлено про вказане рішення.
Вважаючи дане рішення МОУ неправомірним, ОСОБА_1 звернувся за захистом своїх прав та законних інтересів до суду.
Постановою Корюківського районного суду від 19.10.2016 у справі № 736/853/16-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2016 позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково:
визнано неправомірними дії МОУ щодо повернення на доопрацювання його заяви про призначення одноразової грошової допомоги;
зобов`язано МОУ розглянути його заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби і прийняти відповідне рішення.
На виконання вказаної вище постанови МОУ заява ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги була повторно розглянута та 03.03.2017 Міністром оборони України було затверджено протокол від 24.02.2017 № 19, відповідно до якого йому було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, в зв`язку з ненаданням позивачем документу, що свідчить про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено п.11 Порядку.
Вважаючи таке рішення неправомірним, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в лавах Збройних Сил колишнього Радянського Союзу з 20.10.1986 по 21.11.1988, в т.ч. в період з 11.02.1987 по 23.05.1988 приймав участь в бойових діях в демократичній республіці Афганістан. Позивач являється учасником бойових дій, інвалідом війни.
Під час проходження військової служби у республіці Афганістан приймав особисту участь у бойових діях та у 1987 році отримав множинні вогнепальні осколкові поранення, ЗЧМТ-контузію головного мозку, мінно-вибухову травму.
У червні 2015 пройшов судово-медичну експертизу у Київському міському клінічному бюро судово-медичних експертиз.
25.05.2015 висновком спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи № 1164/ж, рубці, які залишились після отримання ОСОБА_1 множинного вогнепального осколкового поранення: «є наслідком загоєння ран, що могли утворитися в результаті вогнепальних (осколкових) поранень, які могли бути отримані у 1987 році».
25.06.2015 відповідно до протоколу № 2398 Центральної ВЛК МОУ щодо позивача по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв зазначено: «поранення, ЗЧМ-контузія головного мозку, МВТ (мінно-вибухова травма) і захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії».
У грудні 2015 року, приймаючи до уваги поганий стан здоров`я, ОСОБА_1 пройшов обстеження медико-соціальною експертною комісією.
02.12.2015 відповідно до Довідки до акта огляду МСЕК серії АВА № 027181 позивачу вперше встановлена: «III група інвалідності. Причина інвалідності: поранення, ЗЧМ-контузія головного мозку, МВТ (мінно-вибухова травма) і захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії».
У грудні 2015 отримав посвідчення інваліда війни III групи серії НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 вважає, що у зв`язку з встановленням йому III групи інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, він має право на отримання одноразової грошової допомоги.
Погоджуючись з такою позицією ОСОБА_1 , суд першої інстанції задовольнив позов.
Колегія суддів дійшла до аналогічного висновку з судом першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до пп. 4 п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до пп. «б» п. 1 ст. 16.2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (пп. 4 п. 2 ст. 16 цього Закону).
Згідно до п. 2 ст. 16.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» у випадках, передбачених пп. 4-9 п. 2 ст. 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.
Пунктом 6 ст. 16.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної впади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до п. 9 ст. 16.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначається КМУ.
Відповідно до п. 11 «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок №975) визначено перелік документів, які військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу.
Відповідно до п. 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в п. 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Так, ОСОБА_1 були подані: висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 25.06.2015 № 1164/ж, витяг із протоколу засідання Центральної ВЛК МОУ по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 2398 від 25.06.2015, довідка до акту огляду МСЕК причиною поранення, відповідно до яких причиною інвалідності були бойові дії під час проходження ОСОБА_1 військової служби, а обставиною поранення - виконання обов`язків військової служби.
Таким чином, цілий ряд фахівців як то судово-медичний експерт, члени ВЛК МОУ та фахівці МСЕК підтверджує, що: «поранення, ЗЧМ-контузія головного мозку, МВТ (мінно-вибухова травма) і захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії».
До того ж, Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке затверджене наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі Положення № 402) чітко передбачено, що категорія громадян, до якої відноситься позивач, при встановленні причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) надавати довідку про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) не повинен.
Відповідно до п. 21.3 Положення № 402 причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19.
Так, відповідно до даного пункту Положення № 402 центральна ВЛК МОУ оглядала ОСОБА_1 та встановила причинний зв`язок поранень, що підтверджується витягом з протоколу від 25.06.2015 № 2398.
Відповідно до п. 21.5. Положення № 402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: г) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії".
Саме таке формулювання щодо позивача зазначене в Протоколі Центральної ВЛК МОУ від 25.06.2015 № 2398.
Пунктом 21.8. Положення № 402 при медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 04.01.1994 № 2 (z0177-94), і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи).
Відповідно до п. 21.21. Положення № 402 за наявності тілесних ушкоджень (відсутність кінцівки, дефекти кісток черепа, рубці після поранень, наявність чужорідних тіл) у колишніх військовослужбовців - учасників бойових дій у роки Великої Вітчизняної війни, в інші періоди ведення бойових дій, у т.ч. при проходженні військової служби в країнах, де велися бойові дії, а також у колишніх військовополонених у разі відсутності даних про їх медичний огляд ВЛК з цього приводу в період військової служби ці особи, незалежно від причини звільнення із Збройних Сил і ступеня придатності до військової служби у даний час, для встановлення характеру і давності тілесних ушкоджень за направленням військового комісара підлягають огляду судово-медичним експертом (за необхідності після обстеження у лікувально-профілактичному закладі). Результати медичного обстеження судово-медичним експертом заносяться в акт судово-медичного дослідження (висновок експерта) за наслідками поранення та разом з довідкою про проходження військової служби і перебування у частинах діючої армії, з посиланням на Перелік країн (63-94-п), посвідченням учасника бойових дій, військово-обліковими і медичними документами направляються до штатних ВЛК для встановлення причинного зв`язку поранення (каліцтва).
Посилання відповідача на відсутність відповідної довідки у позивача є безпідставними, оскільки така довідка на той час не видавалась та не була передбачена.
Колегія суддів вважає посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не надано документу, який би свідчив про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), є необгрунтованими, оскільки відсутність висновків службового розслідування та акту розслідування, довідки про обставини травми не може бути підставою для відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, за умови, якщо причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) підтверджені іншими документами.
Так, правовою підставою для призначення особі одноразової грошової допомоги в порядку ст. 16 Закону № 2011-ХІІ та Порядком № 975, є відповідний висновок МСЕК, який надавався ОСОБА_1 відповідачу.
Крім того, в матеріалах справи наявні висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи та витяг з протоколу засідання Центральної ВЛК, які також підтверджують зв`язок поранення (контузія) та захворювання з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, які також надавалися на розгляд комісії.
Таким чином, оскільки позивач отримав інвалідність у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби, то він має право на отримання одноразової грошової згідно ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та в порядку, визначеному постановою КМУ №975 від 25.12.2013.
Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 №21-446а14, 21.04.2015 № 21-135а15, 10.03.2015 № 21-563а14.
Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, оскільки в розумінні ст. 267 КАС України зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.
Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування оскаржуваного судового рішення колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України колегія суддів, -
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Постанову Корюківського районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2017 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 12.07.2017.

Головуючий-суддя: І.В. Саприкіна

Судді: Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.