Справа № 817/167/17
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2017 р.Р і в н е 817/167/17
16год. 35хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Янчар О.П. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Кооперативне підприємство "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання " Рівненської обласної спілки споживчих товариств
до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.09.2016 № та №
В С Т АН О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулося Кооперативне підприємство "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" Рівненської обласної спілки споживчих товариств (далі - КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОСС) з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.09.2016 №, яким визначено сплатити штраф в сумі 6674,01 грн. за платежем "орендна плата з юридичних осіб", та №, яким визначено сплатити штраф в сумі 4645,80 грн. за платежем "орендна плата з юридичних осіб".

В обґрунтування позову позивач покликається на порушення порядку проведення документальної перевірки та оформлення її результатів та вказує на безпідставне застосування штрафних санкцій.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав. Пояснив, що документальна перевірка була проведена контролюючим органом без повідомлення платника податків; акт перевірки для ознайомлення позивачу не надавався. Зазначив, що позивач своєчасно та в повному обсязі сплачував до бюджету орендну плату з юридичних осіб, в той час як розрахунок до податкових повідомлень-рішень є необґрунтованим, суперечить даним картки особового рахунку позивача. З наведених підстав просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач адміністративний позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.57-59). Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що проведеною перевіркою було встановлено затримку сплати КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОСС узгодженої суми грошового зобов'язання згідно з податковою декларацією з плати за землю за 2016 рік № від 19.02.2016, а саме: на 60 днів по терміну сплати 30.06.2016, фактично сплачено 29.08.2016 в сумі 23229,00 грн.; на 30 днів по терміну сплати 30.07.2016, фактично сплачено 29.08.2016 в сумі 66740,14 грн.

Представник відповідача застосування штрафних санкцій вважає правомірним, в задоволенні адміністративного позову просив відмовити повністю за безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких підстав.

Суд встановив, що 06.09.2016 Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області проведено перевірку позивача, за результатами якої складено акт №195 від 06.09.2016 про своєчасність сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності (а.с.7). Перевіркою встановлено, що КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОСС в порушення п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України затримало сплату узгодженої суми грошового зобов'язання, нарахованого згідно зі звітною податковою декларацією з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік № від 19.02.2016, а саме:

на 60 днів по терміну сплати 30.06.2016, фактично сплачено 29.08.2016 на суму 23229,00 грн.;

на 30 днів по терміну сплати 30.07.2016, фактично сплачено 29.08.2016 на суму 66740,14 грн.

З розрахунку штрафної санкції встановлено, що за результатами проведеної перевірки контролюючий орган застосував до платника податків штрафні санкції:

1) в розмірі 20% в сумі 4645,80 грн. - за порушення строку сплати грошового зобов'язання в сумі 23229,00 грн. на 60 днів, за період з 01.07.2016 по 29.08.2016;

2) в розмірі 10% в сумі 6674,01 грн. - за порушення строку сплати грошового зобов'язання в сумі 66740,14 грн. на 30 днів, за період з 31.07.2016 по 29.08.2016 (а.с.8,9 зворот).

Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області на підставі акта перевірки №195 від 06.09.2016 прийнято:

податкове повідомлення-рішення від 22.09.2016 №, яким позивача за затримку на 30 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 66740,14 грн. зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% в сумі 6674,01 грн. за платежем "орендна плата з юридичних осіб" (а.с.8);

податкове повідомлення-рішення від 22.09.2016 №, яким позивача за затримку на 60 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 23229,00 грн. зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% в сумі 4645,80 грн. за платежем "орендна плата з юридичних осіб" (а.с.9).

Позивач використав процедуру адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, за наслідками якої скарги платника податків залишені без задоволення, податкові повідомлення-рішення - без змін (а.с.10-14).

Перевіряючи дотримання відповідачем процедури проведення перевірки позивача, за наслідками якої прийнято спірні рішення, суд враховує, що відповідно до ст.62 Податкового кодексу України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

У відповідності до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що перевірка позивача була камеральною; керівником органу державної податкової служби рішення про проведення перевірки, оформлене наказом, не приймалося та позивачу не надсилалося.

Згідно з пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення відповідних правовідносин) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

З дослідженого судом акта №195 від 06.09.2016 встановлено, що контролюючим органом проведена перевірка позивача на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, при цьому відображено відомості щодо граничного строку сплати узгодженої суми грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб, а також відомості щодо дати та сум фактичної сплати такого зобов'язання. З наведеного слідує, що контролюючим органом досліджувались не виключно дані, зазначені в податковій декларації платника податків, а також інші відомості, відтак проведена перевірка не є камеральною відповідно до пп.75.1.1 п.75.1 статті 75 Податкового кодексу України, а є документальною перевіркою.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальні перевірки можуть бути плановими або позаплановими, а також виїзними або невиїзними.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і повязані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу (пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України).

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки визначено в статті 79 Податкового кодексу України.

Так, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом (п.79.1 ст.79 Податкового кодексу України).

У відповідності до п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що контролюючий орган порушив установлену законом процедуру проведення документальної перевірки позивача, діяв поза межами правового поля. Відтак відображені в акті перевірки від 06.09.2016 №195 відомості не можуть бути взяті до уваги судом відповідно до ч.3 ст.70 КАС України, оскільки такі відомості одержані контролюючим органом з порушенням закону.

Відповідно до п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Згідно з п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Перевіряючи доводи відповідача щодо порушення позивачем граничного строку 30.06.2016 та 30.07.2016 сплати грошового зобов'язання, суд встановив та врахував таке.

За даними облікової картки позивача по орендній платі з юридичних осіб відображено щомісячно грошове зобов'язання в сумі 89969,10 грн. по податковій декларації № від 19.02.2016, у тому числі й терміном сплати 30.06.2016 в сумі 89969,10 грн. Відомості щодо сплати такого зобов'язання в картці не відображені (а.с.76).

Разом з тим, судом встановлено, що позивач платіжним дорученням № 942 від 29.06.2016 сплатив до бюджету орендну плату в сумі 89969,14 грн. (а.с.31) тобто до закінчення граничного терміну сплати, при цьому по картці особового рахунку кошти, сплачені позивачем, були зараховані на погашення недоїмки попередніх періодів (а.с.76).

Окрім цього, суд встановив, що за даними облікової картки позивача по орендній платі з юридичних осіб відображено грошове зобов'язання в сумі 89969,10 грн. по податковій декларації № від 19.02.2016, терміном сплати 30.07.2016 в сумі 89969,10 грн. Відомості щодо сплати такого зобов'язання в картці не відображені (а.с.78).

Разом з тим, судом встановлено, що позивач платіжним дорученням № 13 від 29.07.2016 сплатив до бюджету орендну плату в сумі 89969,14 грн. (а.с.33) тобто до закінчення граничного терміну сплати, при цьому по картці особового рахунку кошти, сплачені позивачем, були зараховані на погашення недоїмки попередніх періодів (а.с.77,78).

Платіжним дорученням № 46 від 29.08.2016 позивач сплатив орендну плату за землю в сумі 89969,14 грн. за серпень 2016 року (а.с.34), що не відповідає відомостям, відображеним в картці особового рахунку за 29.08.2016 (а.с.80).

Таким чином, дослідженими судом доказами стверджено, що позивач своєчасно та в повному обсязі сплатив до бюджету грошові зобов'язання з орендної плати за землю до закінчення граничного терміну 30.06.2016 та 30.07.2016 відповідно. При цьому, контролюючий орган зарахував сплату поточних грошових зобов'язань платника в погашення недоїмки попередніх періодів. Однак, слід зазначити, що акт перевірки, на підставі якого прийняті оскаржені податкові повідомлення-рішення, не містить відомостей стосовно зміни контролюючим органом порядку зарахування сплачених позивачем помісячних платежів з орендної плати по вказаних граничних строках сплати.

Окрім цього, суд враховує, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 15.03.2017 в справі № 817/1994/16 за позовом КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання ОСС" до Державної податкової інспекції м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017, встановлено своєчасність та повноту сплати позивачем відповідних платежів по граничних термінах 30.03.2016, 30.04.2016, 30.05.2016, а також обставини перекручення та недостовірності відомостей щодо нарахування та сплати КП "Рівненське ГРО" ОСС грошових зобов'язань з орендної плати за землю в обліковій картці за 2016 рік. В силу вимог ч.1 ст.72, ч.2 ст.255 КАС України зазначені обставини не потребують доказування.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що відомості щодо нарахування та сплати позивачем грошових зобов'язань в обліковій картці є недостовірними, не відповідають фактичним обставинам справи, а відтак застосування штрафних санкцій за порушення строків сплати грошових зобов'язань не може бути визнано обґрунтованим.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду адміністративної справи відповідач не виконав процесуального обов'язку доказування та не підтвердив належними й допустимими доказами правомірності спірних податкових повідомлень-рішень.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що податкові повідомлення-рішення від 22.09.2016 № та № не відповідають критеріям правомірності, установленим в статті 2 КАС України, прийняті з порушенням встановленої законом процедури, необґрунтовано, без урахування фактичних обставин справи, а відтак порушують права та законні інтереси платника податків, які підлягають до судового захисту шляхом скасування протиправних рішень суб'єкта владних повноважень.

Судові витрати присуджуються на користь позивача відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.09.2016 № про зобов'язання сплатити штраф в сумі 6674,01 грн. за платежем "орендна плата з юридичних осіб".

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.09.2016 № про зобов'язання сплатити штраф в сумі 4645,80 грн. за платежем "орендна плата з юридичних осіб"

Присудити на користь позивача КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання " ОСС за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дорошенко Н.О.