Справа № 808/4061/16
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року о/об 10 год. 15 хв.Справа № 808/4061/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Східного офісу Держаудитслужби про зобовязання вчинити дії про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі суд) надійшов адміністративний позов від ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1В.) до Східного офісу Держаудитслужби про зобовязання вчинити дії (далі відповідач), в якому позивач просить суд зобов'язати відповідача надати до Управління Пенсійного фонду в Комунарському районі м. Запоріжжя та ОСОБА_1 оновлену довідку про складові грошового забезпечення (заробітної плати) державного службовця станом на 01 травня 2016 року за аналогічною посадою, яку займала ОСОБА_1 на день звільнення з урахуванням встановлених підвищених розмірів посадового окладу, надбавок за ранг, вислугу років та інших додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, премій).

Адміністративний позов обґрунтований тим, що 07 вересня 2016 року позивач звернулась до Державної фінансової інспекції в Запорізькій області з проханням надати оновлену довідку про складові грошового забезпечення (заробітної плати) державного службовця за аналогічною посадою, яку ОСОБА_1 займала на день звільнення з урахування встановлених підвищених розмірів посадового окладу, надбавок за ранг, вислугу років та інших додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, премій). Відповідачем відмовила в наданні довідки з посиланням на нормативно правові акти, що згідно Закону України «Про державну службу» відсутня підстава для перерахунку раніше призначеної пенсії.

Позивач у судове засідання не зявився, 26 червня 2017 року до суду надійшло клопотання, в якому просить розглянути адміністративну справу за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, 27 червня 2017 року через канцелярію суду подав клопотання відповідно до якого просить суд судове засідання провести за відсутності представника відповідача в порядку письмового провадження.

В матеріалах справи наявні заперечення відповідно до яких просить суд відмовити в задоволені адміністративного позову та обґрунтовуючи тим, що відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року, яка набрала чинності з 01 травня 2016 року пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Отже з 01 травня 2016 року Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року по іншому врегульовані правовідносини, повязані із пенсійним забезпеченням державних службовців. Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зясував наступне.

Суд вивчивши матеріали справи встановив, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком як державний службовець.

07 вересня 2016 року позивач звернулась до начальника Державної фінансової інспекції в Запорізькій області ОСОБА_2 з проханням надати оновлену довідку про складові грошові забезпечення (заробітної плати) державного службовця за аналогічною посадою, яку позивач займала на день звільнення з урахуванням встановлених підвищених розмірів посадового окладу, надбавок, за ранг, вислугу років та інших додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, премій).

Відповідач листом від 20 вересня 2016 року №Д-40 повідомив, що постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів» внесенні зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», зокрема, пункт 4 виключено. Отже, надання довідки для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, у звязку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, не має жодних правових підстав.

Вважаючи дану відмову відповідача протиправною, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Оцінюючи правомірність зазначених дій відповідача щодо ненадання довідки, суд виходить із такого.

Згідно пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" від 31 травня 2000 року № 865 (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), зокрема, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

А також відповідно до пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" від 31 травня 2000 року № 865 (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", яку застосовано з 01 грудня 2015 р., до Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" внесено зміни, а саме виключено пункт 4, та пункт 5 викладено в новій редакції: "Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики".

При цьому, відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 04 липня 2016 року №15-2 "Про внесення змін до постанови правління Пенсійного фонду України від 04 вересня 2013 року №15-1" довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію виключено.

Суд вважає, що слід звернути увагу на момент виникнення спірних правовідносин, коли питання видачі відповідної довідки із зазначенням всіх складових заробітної плати державного службовця було нормативно врегульовано. Тому, станом на дату звернення позивача (07 вересня 2016 року) видання довідок про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, згідно до постанови від 04 вересня 2013 року № 15-1, не передбачено чинним законодавством.

Таким чином, враховуючи відсутність законодавчо визначеної форми довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, відповідач, як орган, який уповноважений видавати довідку про заробітну плату, фактично не мав можливості її видати.

З врахуванням встановлених обставин та доказів, поданих на їх обґрунтування, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно відмовив позивачеві в наданні довідки про складові грошового забезпечення (заробітної плати) державного службовця. З огляду на це, суд не вбачає підстав для зобов'язання відповідача вчинити передбачені законодавством дії щодо надання вищевказаної довідки .

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частина 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не доведена не правомірність не наданні довідки про складові грошового забезпечення (заробітної плати) державного службовця, у звязку із чим позовні вимоги є недоведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Суддя Д.В. Татаринов