Справа № 539/952/17
Суддя: Іващенко Ю. А.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/952/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2017 Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Іващенка Ю. А.

при секретарях - Карпенко Т.П., Мирна Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Професійно - технічного училища № 53 с. Войниха Лубенського району Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Професійно - технічного училища № 53 с. Войниха Лубенського району Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона ОСОБА_1 має статус дитини-сироти. В червні 2016 року вона закінчила ПТУ № 53 с.Войниха, Лубенського району Полтавської області та здобула професію "Майстра ресторанного обслуговування. Вона, як випускник із числа дітей-сиріт за рахунок навчального закладу мала бути забезпечена одноразовою грошовою допомогою у розмірі не менше 6 прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Однак, відповідач згадану допомогу їй не виплатив.

Прохає суд постановити рішення, яким визнати дії ПТУ № 53 с.Войниха, Лубенського району Полтавської області, щодо невиплати їй ОСОБА_1, як випускнику з числа дітей-сиріт, одноразової грошової допомоги у розмірі встановленому ч.7 ст. 8 ЗУ "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" протиправними; зобов"язати ПТУ № 53 с.Войниха, Лубенського району Полтавської області вчинити дії, щодо нарахування та виплати їй ОСОБА_1, як випускнику з числа дітей-сиріт, одноразової грошової допомоги у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, відповідно до вимог ч.7 ст.8 ЗУ "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування".

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали, прохали їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечувала. Пояснила, що ОСОБА_1 мала працевлаштуватися в кафе "Вімгу" до кінця року згідно укладеного трьохстороннього договору, однак там не працевлаштувалася. Після 20 грудня 2016 року кошти були повернуті департаменту освіти. На 2017 рік ці кошти не закладені, і тому вони не можуть їх зараз виплатити.

Представник третьої особи Департаменту освіти і науки Полтавської облдержадміністрації в судове засідання не з'явився, від третьої особи до суду надійшов лист, у якому третя особа прохала суд розглядати справу за відсутності їх представника.

Заслухавши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позву, з наступних підстав.

Відповідно ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Суб'єкт владних повноважень - відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані - на користь відповідача чи навіть позивача.

Згідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, має статус дитини-сироти, що підтверджується копією витягу з рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області від 22.06.2005 року № 175 та копією витягу з обліково-статистичної картки дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування. (а.с. 4-5).

30 червня 2016 року ОСОБА_1 закінчила ПТУ № 53 с.Войниха, Лубенського району, Полтавської області, що підтверджується дипломом. (а.с. 5).

14.02.2017 р. ОСОБА_1 звернулася до Професійно - технічного училища № 53 с. Войниха Лубенського району Полтавської області із заявою, у якій прохала виплатити їй одноразову допомогу згідно ч.7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Листом Професійно - технічного училища № 53 с. Войниха Лубенського району Полтавської області ОСОБА_1 було повідомлено про те, що дані кошти були закладені у 2016 році, однак , у зв'язку з несвоєчасним поданням документів на отримання допомоги були повернуті в державний бюджет, а на 2017 році ці кошти не закладені.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», випускники навчального закладу із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Вказаний Закон набрав чинності 02.02.2005 року.

Пунктом 2 прикінцевих положень Закону передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набуття чинності цим Законом, діють в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становив з 01.05.2016 року по 01.12.2016 року становив - 1450 грн.

Виходячи з вищенаведеної норми, випускникам шкіл-інтернатів з категорії дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у віці до 18 років при випуску з навчального закладу мала бути нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, тобто в сумі не менше 8700,00 грн.

Позивачка ОСОБА_1 вищевказану допомогу не отримала.

Таким чином, випускники шкіл-інтернатів з категорії дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у віці до 18 років повинні були отримати одноразову грошову допомогу.

Згідно п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративним чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, молоді із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, визначаються вищезазначеним Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Юридичне визначення соціальних категорій дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, передбачено у ст. 1 вказаного Закону.

Так, дитина-сирота - це дитина, в якої померли чи загинули батьки; а діти, позбавлені батьківського піклування, - це діти, які залишилися без піклування батьків: у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав; відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав; визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними; оголошенням їх померлими; відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства; розшуком їх органами внутрішніх справ, пов'язаним з ухиленням від сплати аліментів та відсутністю відомостей про їх місцезнаходження; тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки; а також підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, та безпритульні діти.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», заходи соціальної допомоги дітей-сиріт та дітей, що залишилися без батьківського піклування, гарантуються, забезпечуються та охороняються державою.

Стаття 8 Закону передбачає, що держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа.

Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Особам із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які навчаються, крім повного державного забезпечення, виплачується стипендія в розмірі, який на 50% перевищує розмір стипендії у відповідному навчальному закладі, а також виплачується 100% заробітної плати, яка нарахована в період виробничого навчання та виробничої практики.

Особам із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які навчаються, до завершення навчання виплачується щорічна допомога для придбання навчальної літератури в розмірі трьох місячних стипендій. Виплата зазначеної допомоги здійснюється протягом 30 днів після початку навчального року за рахунок коштів, що передбачаються для навчальних закладів у відповідних бюджетах.

При наданні особам із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які навчаються, академічної відпустки за медичним висновком за ними зберігається на весь період академічної відпустки повне державне забезпечення та виплачується стипендія. Навчальний заклад сприяє організації їх лікування. Випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи органів праці та соціального захисту населення одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі двох прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабміном. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття. Вартість повного державного забезпечення у грошовому еквіваленті для дітей віком від народження до трьох років, від трьох до семи років, від семи до десяти років, від десяти до чотирнадцяти років, від чотирнадцяти до вісімнадцяти років та осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, до двадцяти трьох років визначається відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум».

Витрати на фінансування заходів щодо соціального забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб із їх числа передбачаються в Державному бюджеті України окремим рядком (частина 2 статті 9 цього Закону).

Порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування затверджується Кабінетом Міністрів України (стаття 39-9 вказаного Закону).

Матеріальне забезпечення та виплата грошової допомоги регламентується підпунктом 1 пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 1994 року №226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Вказана допомога є соціальною гарантією держави у підтримці певної соціальної категорії дітей, позбавлених батьківського піклування.

Постановою Кабміну від 5 березня 2008 р. № 146 «Деякі питання надання одноразової грошової допомоги дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування» були внесені зміни до підпунктів 4 та 5 п. 13 постанови Кабміну від 5 квітня 1994 р. № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» щодо збільшення виплати одноразової грошової допомоги з двох до шести прожиткових мінімумів дітям-сиротам і дітям, позбавлених батьківського піклування, що навчалися або виховувалися в навчально-виховних та вищих навчальних закладах і перебували на повному державному утриманні, та дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, що перебували під опікою (піклуванням), при їх працевлаштуванні.

Однак, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, під час виплати одноразової грошової допомоги дитині ОСОБА_1 відповідач повинен був керуватись вимогами статті 8 Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування".

Таким чином, невиплата відповідачем одноразової грошової допомоги випускнику ОСОБА_1 з категорії дітей-сиріт, порушує її права.

Судові витрати по справі не підлягають розподілу в порядку ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 5, 9-12, 94, 122, 128, 158 -163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Професійно - технічного училища № 53 с. Войниха Лубенського району Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Професійно-технічного училища № 53 с. Войниха Лубенського району Полтавської області щодо невиплати ОСОБА_1, як випускнику з числа дітей-сиріт, одноразової грошової допомоги у розмірі, встановленому ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» протиправними.

Зобов'язати Професійно-технічне училище № 53 с. Войниха Лубенського району Полтавської області нарахувати та виплати ОСОБА_1, як випускнику з числа дітей-сиріт, одноразової грошової допомоги у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, відповідно до вимог ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лубенського міськрайонного суду Іващенко Ю. А.