Справа № 826/3946/15
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3946/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А. Суддя-доповідач: Грибан І.О.
У Х В А Л А

Іменем України

13 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Кузик М.А.

пр-к апелянта Мойсейченко О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський Газовий Банк" Оберемка Романа Анатолійовича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський Газовий Банк" Оберемка Романа Анатолійовича про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський Газовий Банк" Оберемка Романа Анатолійовича, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський Газовий Банк" Оберемка Романа Анатолійовича щодо не включення ОСОБА_6 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Європейський Газовий Банк" за рахунок Фонду з належною йому сумою в розмірі 100 000,02 грн.;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський Газовий Банк" Оберемка Романа Анатолійовича включити ОСОБА_6 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Європейський Газовий Банк" за рахунок Фонду з належною йому сумою в розмірі 100 000,02 грн. шляхом надання додаткової інформації Фонду в порядку та обсязі, визначеними законодавством України;

- зобов'язати Фонд вчинити дії щодо виплати грошових коштів у розмірі, визначеному частиною першою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів Фізичних осіб", ОСОБА_6 як гарантованої суми відшкодування за його вкладами, розміщеними в Публічному акціонерному товаристві "Європейський Газовий Банк" за договором банківського рахунку №5173 від 16 червня 2014 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідачі подали апеляційні скарги, в яких, вказуючи на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять ухвалене рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг та заперечень на них, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 червня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Європейський Газовий Банк" та позивачем було укладено договір банківського рахунку № 5173 згідно з умовами якого Банк відкрив позивачу поточний рахунок НОМЕР_1 .

16 червня 2014 року на поточний рахунок позивача НОМЕР_1 від ПП «Некст-Буд» надійшли грошові кошти у сумі 100 000 грн. в якості поворотної фінансової допомоги.

Постановою Національного банку України від 17 червня 2014 року № 366/БТ «Про застосування до Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» заходів впливу та призначення куратора» зупинено банку з дня прийняття цієї постанови до 18 грудня 2014 року (включно) здійснення таких операцій, у тому числі:

залучення у вклади (депозити) кошти від фізичних осіб (у тому числі з видачею ощадних депозитних сертифікатів) у національній та іноземній валютах, а також у банківських металах, крім операцій з членами спостережної ради, правління ревізійної комісії банку, власниками істотної участі банку, а також у разі залучення коштів на умовах суборденованого боргу;

відкриття поточних рахунків (у тому числі карткових) та залучення на поточні рахунки клієнтів (у тому числі карткові) - фізичних осіб (резидентів) коштів у національній та іноземній валюті.

Постановою Правління Національного банку України від 16.07.2014 № 424 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" до категорії неплатоспроможних".

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.07.2014 прийнято рішення №57 про запровадження з 17.07.2014 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в публічному акціонерному товаристві "Європейський газовий банк".

Тимчасову адміністрацію в публічному акціонерному товаристві "Європейський газовий банк" запроваджено строком на 3 місяці з 17.07.2014 по 17.10.2014.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №111 13.10.2014 продовжено строк тимчасової адміністрації до 17.11.2014 включно та продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Європейський газовий банк" - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ковальова Віктора Михайловича до 17.11.2014 включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 17.11.2014 № 725 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.11.2014 № 121 "Про початок процедури ліквідації публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ковальова Віктора Михайловича строком на 1 рік з 18.11.2014 по 17.11.2015 включно. Рішенням Фонду № 150 від 18.12.2014 уповноважену особу змінено на Оберемка Романа Анатолійовича.

11.12.14 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" Оберемком Романом Анатолійовичем прийнято наказ № 178/1, відповідно до якого було визнано нікчемними всі правочини (транзакції та операції, договори), зазначені у додатку, зокрема правочин, трансакція, операція з залучення (перерахування) грошових коштів на рахунок ОСОБА_6

Позивач 07.11.2014 звернувся до Уповноваженої особи з заявою про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом.

Однак, позивача не включено до переліку вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами у банку за рахунок Фонду.

Позивач, вважаючи бездіяльність Уповноваженої особи протиправною, звернулася з даним позовом в суд.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства ПАТ "Європейський Газовий Банк" Оберемка Романа Анатолійовича не доведено наявності підстав нікчемності правочину укладеного між позивачем та банком, які передбачені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

В апеляційній скарзі апелянт вказував на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, стверджуючи, що кошти на банківському рахунку позивача отримані як фінансова допомога, не є вкладом у розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Колегія суддів, надаючи правову оцінку обставинам та встановленим у справі фактам, звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 р. № 4452-VI (далі - Закон № 4452) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до ст. 2 Закону вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 27 цього Закону уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Відповідно до ч. 2 та п.1 ч. 4 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно ч. 2 ст. 37 Закону Уповноважена особа Фонду має право: повідомляти сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів та звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено в статті 228 Цивільного кодексу України, за змістом частини першої якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Підстави нікчемності правочинів, укладених банком визначені ч.3 ст.38 Закону, згідно якої правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Цей перелік є вичерпним.

Крім того, згідно ч.3 ст.36 Закону нікчемними є правочини, вчинені органами управління банку після призначення уповноваженої особи Фонду.

Відповідно до частини першої статті 26 та частини першої статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", обов'язок Уповноваженої особи щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, безпосередньо пов'язаний із наявністю у позивача статусу вкладника банку. Наявність такого статусу обумовлюється дійсністю договору банківського вкладу.

З системного аналізу зазначених правових норм вбачається, що Уповноважена особа, встановивши обставини, передбачені частиною третьою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", має право не включити фізичну особу до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами посилаючись на нікчемність договору банківського вкладу.

Уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, однак дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину, тобто саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Разом з тим, уповноважена особа Фонду гарантування не наділена повноваженнями визнавати нікчемними договори банківських вкладів, саме тому при вирішенні даного спору суд має надати оцінку наявності у правочину ознак, описаних ч. 3 ст. 38 Закону № 4452.

Таким чином, за обставин відсутності у розпорядчому рішенні посилань на передбачені Законом підстави визнання правочину нікчемним, таке рішення суб'єкта владних повноваження не є обґрунтованим.

При цьому, рішення Уповноваженої особи фонду є лише формою вираження думки останньої та створеної нею комісії щодо наявності підстав віднесення договору банківського вкладу до нікчемних.

Натомість, вкладник, договір із яким Уповноважена особа вважає нікчемним, може захистити свої права, які випливають із договору банківського вкладу, шляхом пред'явлення позову про визнання протиправними дій Уповноваженої особи, вчинених у зв'язку з визнанням відповідного договору нікчемним.

У такому випадку висновок про визнання судом нікчемності правочину є правовою оцінкою, яка має бути викладена у мотивувальній частині судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ЄВРОГАЗБАНК" Оберемком Р.А., зважаючи на необхідність звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо виявлених фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників Банку та інших осіб стосовно АТ "ЄВРОГАЗБАНК", враховуючи рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (протокол та №240/1 від 20.11.2014 року), прийнято наказ №178/1 від 22.12.2014 року, яким зупинено перерахування/виплати за правочинами (транзакціями) згідно переліку, який додається до наказу; визнано нікчемними всі правочини (транзакції та операції, договори), згідно переліку, який додається до наказу, серед яких зазначено договір від 18.06.2014 року №349734 банківського вкладу з ОСОБА_8 та операції з залучення (внесення та перерахування) грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору.

При цьому, договір банківського рахунку укладений з позивачем та операції з залучення (внесення або перерахування) грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору здійснено 16.06.2014 року, тобто до періоду, коли відповідно до постановою Правління Національного банку України від 17.06.2014 року №366/БТ (є банківською таємницею), до AT "ЄВРОГАЗБАНК" було застосовано заходи впливу за порушення банківського законодавства та з дати прийняття якої було зупинено, зокрема, здійснення таких операцій, як відкриття поточних рахунків (у тому числі карткових) та залучення на поточні рахунки клієнтів (у тому числі карткові) - фізичних осіб (резидентів) коштів у національній та іноземній валюті.

Наразі, наказ № 178/1 від 22.12.2014 не містить посилань на передбачені Законом підстави визнання правочину нікчемним, а в повідомленні про нікчемність правочину від 27.05.2015 № 1334-4-21 зазначено, що право чини, операції з внесення, перерахування грошових коштів по рахунку № НОМЕР_1 є нікчемними відповідно до вимог п.7 ч.3 ст.38 Закону № 4452, тобто банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку

Щодо зазначених доводів уповноваженої особи, то колегія суддів звертає увагу, що вкладом, розміщеним на індивідуальній основі або на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайний, може вважатися лише вклад, який запропонований окремій особі на підставі, зокрема, окремих рішень уповноважених осіб банку тощо, тобто такі умови не пропонуються публічно невизначеному колу осіб. У разі неприйняття банком будь-яких документів, у яких фіксуються пільги для певних клієнтів банку (відсутності доказів) такі умови договору не можна вважати індивідуальними.

Натомість, з аналізу змісту спірного Договору банківського рахунку не вбачається, що останній містить в собі умови, які б передбачали платіж чи передачу іншого майна з метою надання позивачу переваг (пільг), прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами банку.

Таким чином, відповідачем не доведено наявність підстав, зазначених у пункті 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, за якими правочин віднесено до нікчемних.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відсутні визначені частиною 3 статті 36 та частиною 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстави нікчемності правочинів укладених позивачем.

Щодо тверджень апелянта про те, що кошти на рахунку позивача, які надійшли як фінансова допомога, не належать позивачу та не можуть вважатися вкладом, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

З матеріалів справи вбачається, що договір позики укладено у письмовій формі, підтвердженням укладання договору є надходження на рахунок позивача грошових коштів, отже на думку суду укладання договорів позики не суперечить закону.

Отже, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства, не доведено наявності підстав нікчемності Договору банківського рахунку, укладеного між позивачем та банком.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» містить імперативну вимогу відшкодувати за рахунок Фонду кошти вкладнику за його вкладом, а отже за умови недоведеності протиправних дій позивача щодо укладення з банком договору банківського рахунку, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язана внести позивача до переліку осіб, що мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду та надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про позивача, як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за вкладом.

Відповідно до положень пункту 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1548/21860, відповідач наділений повноваженнями на подання додаткової (уточнюючої) інформації про вкладників, які мають право на відшкодування.

Надання Уповноваженою особою додаткової інформації про вкладника на підставі п. 6 р. ІІІ Положення № 14, є підставою для включення такого вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

За відсутності підстав нікчемності правочину Уповноважена особа Фонду зобов'язана була надати до Фонду інформацію щодо позивача як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість вимоги щодо зобов'язання Уповноважену особу Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача.

За викладених обставин, колегія суддів приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтверджених доказами, а доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський Газовий Банк" Оберемка Романа Анатолійовича залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О. Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 13.07.2017.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.