Справа № 461/2873/17
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/2873/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2017 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

секретар Мисько С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Приватної фірми науково-виробничого підприємства «Комтех-плюс» до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, за участю третіх осіб: Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» про визнання протиправними та скасування наказів Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради: № 57-Д від 08.08.2016 р., № 58-д від 08.08.2016 р., № 59-Д від 08.08.2016 р., ради № 62-Д від 08.08.2016 р., № 63Д від 10.08.2016 р., № 64Д від 10.08.2016 р., № 72-Д від 07.09.2016 р. № 78-Д від 23.09.2016 р. «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами» в частині демонтажу рекламних конструкцій, які належать на праві приватної власності ПФ НВП «Комтех-плюс».

В С Т А Н О В И В :

ПФ НВП «Комтех-плюс» звернулося до суду із адміністративним позовом до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, за участю третіх осіб - ПАТ «Українська залізниця», КП «Адміністративно-технічне управління», в якому просить визнати протиправними та скасувати наступні накази Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради: 1) наказ Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради № 57-Д від 08.08.2016 р. «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами» в частині демонтажу рекламних конструкцій, які належать на праві приватної власності Приватній фірмі науково-виробниче підприємство «Комтех-плюс» (підпункти 15, 18, 21, 22, 31, 46 пункту 1.1); 2) наказ Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради № 58-Д від 08.08.2016 р. «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами» в частині демонтажу рекламних конструкцій, які належать на праві приватної власності Приватній фірмі науково-виробниче підприємство «Комтех-плюс» (підпункти 50, 52, 54, 55 пункту 1.1); 3) наказ Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради № 59-Д від 08.08.2016 р. «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами» в частині демонтажу рекламних конструкцій, які належать на праві приватної власності Приватній фірмі науково-виробниче підприємство «Комтех-плюс» (підпункти 11, 15, 16, 17, 18, 19 пункту 1.1); 4)наказ Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради № 62-Д від 08.08.2016 р. «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами» в частині демонтажу рекламних конструкцій, які належать на праві приватної власності Приватній фірмі науково-виробниче підприємство «Комтех-плюс» (підпункти 66, 67 пункту 1.1); 5) наказ Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради № 63Д від 10.08.2016 р. «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами» в частині демонтажу рекламних конструкцій, які належать на праві приватної власності Приватній фірмі науково-виробниче підприємство «Комтех-плюс» (підпункти 15, 16, 17, 73, 74, 77, 78 пункту 1.1); 6) наказ Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради № 64Д від 10.08.2016 р. «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами» в частині демонтажу рекламних конструкцій, які належать на праві приватної власності Приватній фірмі науково-виробниче підприємство «Комтех-плюс» (підпункти 65, 67 пункту 1.1); 7) наказ Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради № 72-Д від 07.09.2016 р. «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами» в частині демонтажу рекламних конструкцій, які належать на праві приватної власності Приватній фірмі науково-виробниче підприємство «Комтех-плюс» (підпункти 13, 16, 17, 18, 22, 25, 30 пункту 1.1); 8) наказ Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради № 78-Д від 23.09.2016 р. «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами» в частині демонтажу рекламних конструкцій, які належать на праві приватної власності Приватній фірмі науково-виробниче підприємство «Комтех-плюс» (підпункти 11, 17, 20, 23, 24, 33 пункту 1.1).

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між ПФ НВП «Комтех-плюс» та ДТГО «Львівська залізниця» (правонаступник ПАТ «Українська залізниця») укладено договори на розміщення реклами, відповідно до яких остання розмішає рекламні конструкції, які є власністю ПФ НВП «Комтех-плюс», на об'єктах залізничного транспорту. Зокрема, посилається на норму ст. 18 Закону України «Про рекламу», якою передбачено, що реклама на транспорті - реклама, що розміщується на території підприємств транспорту загального користування, метрополітену, зовнішній та внутрішній поверхнях транспортних засобів та споруд підприємств транспорту загального користування і метрополітену. Частиною 1 ст. 18 ЗУ «Про рекламу» передбачено, що розміщення реклами на транспорті погоджується лише з власниками об'єктів транспорту або уповноваженими ними органами (особами). При погодженні розміщення реклами на транспорті втручання у форму та зміст реклами забороняється. За умови розміщення реклами на транспорті з дотриманням вимог безпеки і правил дорожнього руху забороняється вимагати від власників транспортних засобів отримання дозволів, погоджень, інших документів щодо розміщення реклами. Проте, Департамент економічної політики Львівської міської ради, ігноруючи перелічені вище правові норми, видав ряд наказів про демонтаж конструкцій зовнішньої реклами, які адресувались регіональній філії «Львівська залізниця ПАТ «Українська залізниця» та вчиняє спроби демонтажу вказаних конструкцій. Однак, дані конструкції, хоч і розташовані на території ПАТ «Українська залізниця», належать ПФ НВП «Комтех-плюс» на праві власності. На адресу ПФ НВП «Комтех-плюс», як власника конструкцій та розповсюджувача реклами не приходило жодного повідомлення чи вимоги на проведення демонтажу, що є грубим порушенням порядку прийняття вказаних рішень та проведення робіт по демонтажу.

В судовому засіданні представник позивача ПФ НВП «Комтех-плюс» позовні вимоги підтримав, надавши пояснення, аналогічні викладеним у фабулі позовної заяви. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача Департаменту економічного розвитку у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, оскільки вважає, що розміщення зовнішньої реклами на транспорті (земельних ділянках, об'єктах та спорудах) на території міста Львова здійснюється виключно на підставі дозволу, виданого виконавчим комітетом Львівської міської ради та погодженого з власниками об'єктів транспорту або уповноваженими ними органами (особами). Підтвердженням права власності на об'єкти транспорту є відповідні правовстановлюючі документи та докази здійснення державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна. Відтак, вказує, що здійснювати розміщення зовнішньої на території земель транспорту на території міста можна виключно у зазначеному порядку із дотриманням вимог ЗУ «Про рекламу». Також, зазначила, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що земельні ділянки, на яких встановлено спірні рекламні конструкції, перебувають у користуванні ПАТ «Укрзалізниця». Відповідач заявляє, що реклама котру розміщує позивач являється зовнішньою рекламою і відповідно до положень ст.16 ЗУ «Про рекламу» та Типових правил розміщення реклами, затверджених постановою КМУ №2067 від 29.12.2003р. розміщення такої реклами потребує відповідних дозволів, які у позивача відсутні. Просить в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Представник третьої особи - ПАТ «Українська залізниця» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, зазначив, що дійсно між ПФ НВП «Комтех-плюс» та ДТГО «Львівська залізниця» укладено договори на розміщення реклами. Дії Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та КП «Адміністративно-технічне управління» щодо вимог демонтажу рекламних конструкцій та попередження суперечать Конституції України та Законам України. Зокрема стверджують, що наявність чи відсутність у Залізниці документів на користування земельною ділянкою не змінює її правового статусу, оскільки його вже визначено Законом. Просив суд позов задовольнити.

Представник третьої особи - КП «Адміністративно-технічне управління» в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки, а тому відповідно до ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути заяву у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо необхідних доказів для її розгляду по суті.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, а також розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що між Державним територіально-галузевим об'єднання «Львівська залізниця», правонаступником якого є ПАТ «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» та ПФ НВП «Комтех-плюс» укладено ряд договорів про надання рекламних послуг, зокрема: договір № Л/Л-14110п/НЮ, договір № Л/ДН-1-14138п/НЮ від 01.01.2014р., договір № Л/П-14136п/НЮ від 02.01.2014р., договір № Л/БМЕС-141250п/НЮ від 03.01.2014р..

Згідно із п. 2.1. вказаних договорів та відповідно до вимог Закону України «Про рекламу» (в частині розміщення реклами на транспорті), ПАТ «Укрзалізниця» розміщає рекламні конструкції, які є власністю ПФ НВП «Комтех-плюс» на об'єктах залізничного транспорту, а ПФ НВП «Комтех-плюс» здійснює оплату згідно виставлених рахунків за розміщення реклами на Залізниці (далі - послуга) у сумі, визначеній у Додатках до цих Договорів.

Як вбачається з матеріалів справи, умови розміщення рекламних конструкцій, а саме: тип рекламоносіїв, місце розміщення рекламоносіїв, вартість послуг з розміщення реклами визначаються сторонами у додатках до вищезазначених договорів, які долучені до матеріалів справи. Зокрема, ПАТ «Українська залізниця» розміщає рекламні конструкції, які є власністю ПФ НВП «Комтех-плюс», на об'єктах залізничного транспорту за наступними адресами: м.Львів, вул.Городоцька (пар.стр.) - проти буд.№165 (місце 3) просто неба: 6x3 м (M-1); м.Львів, вул.Городоцька (пар.стр.) - проти буд.№173 (місце 1) просто неба: 6x3 м (М-1); м.Львів, вул.Городоцька - Приміській вокзал (місце 1) просто неба: 6x3 м (М-1); м.Львів, вул.Городоцька - Приміській вокзал (місце 2) просто неба: 6x3 м (М-1); м.Львів, вул.Городоцька (пар.стр.) - проти вул.Горської просто неба: 6x3 м (М-1); м.Львів, вул.Городоцька (пар.стр.) - проти буд.№153 просто неба: 6x3 м (М-1); м.Львів, вул.Замарстинівська (залізн.міст. м.5): 6x3 м, місце (1); м.Львів, вул.Замарстинівська (залізн.міст. м.7): 6x3 м, місце (1); м.Львів, вул.Замарстинівська (залізн.міст. м.1): 6x3 м, місце (1); м.Львів, вул.Замарстинівська (залізн.міст. м.З): 6x3 м, місце (1); м.Львів, вул.Богданівська за АЗС: 6x3 м, місце (1); м.Львів, вул.Богданівська (Золочівська) просто неба: 6x3 м (М-1); м.Львів, вул.Вашингтона перед переїздом: 6x3 м, місце (1),6хЗ м, місце (2); м.Львів, вул.Вашингтона перед переїздом: 6x3 м, місце (1),6хЗ м, місце (2); м.Львів, вул.Зелена за переїздом: 6x3 м, місце (1); м.Львів, вул.Зелена за переїздом: 6x3 м, місце (1); м.Львів, вул.Зелена перед переїздом: 6x3 м, місце (1); м.Львів, вул.Луганська, 6 (біля залізничного переїзду): 6x3 м, місце (1); м.Львів, вул.Луганська, 6 (непар. стр., біля залізничного переїзду, м.2): 6x3 м, місце (1); м.Львів, вул. Чернівецька (неп.стр.)/Городоцька, м.1): 6x3 м, місце (1); вул. Чернівецька (неп.стр.)/Городоцька, місце (6) 6x3 м; м.Львів, вул.Шевченка (неп.стр.)Ю.Ковча, м.1): 6x3 м, місце (1); м.Львів, вул.Шевченка (неп.стр.)Ю.Ковча, м.2): 6x3 м, місце (1); м.Львів, Двірцева пл./кінцева зупинка пасажирського транспорту, м.1): 1,2x1,8м, місце (1); м.Львів, Двірцева пл./кінцева зупинка пасажирського трнспорту м.2): 1,2x1,8м, місце (1); м.Львів, Двірцева пл./кінцева зупинка пасажирського транспорту, м.З): 1,2x1,8м, місце (1); м.Львів, Двірцева пл./кінцева зупинка пасажирського транспорту м.4) просто неба: 1,2x1,8м, місце (1); м.Львів, вул. Єрошенка/вул.Варшавська, м.1: 6x3 м, місце (1); м.Львів, вул.Варшавська/вул.Єрошенка, м.8: 6x3 м, місце (1); м.Львів, вул.Джерельна/вул.Хімічна, м.2: 6x3 м, місце (1); м.Львів, вул.Джерельна/вул.Хімічна, м.З: 6x3 м, місце (1); м.Львів, Городоикая(Заправка Інтертранс); м.Львів, Городоцька,128; м.Львів, вул.Луганська (непарна стор., місце № 1) просто неба;

Матеріалами справи підтверджується та жодною із сторін не заперечується той факт, що рекламні конструкції, які виступають предметом вищезазначених договорів позивачу належать на праві приватної власності та розміщено на землях залізничного транспорту, зокрема, в смузі відведення залізниці.

Відповідно до п. 5.1 договорів, останні набирають чинності з 01.01.2014 р. та діють до 31.12.2014 р. Договори неодноразово було пролонговано на новий строк на підставі додаткових угод.

У період з серпня по жовтень 2016 року Департамент економічної політики скерував на адресу Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» вимоги про усунення порушень Закону України «Про рекламу» (самовільно встановлення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами) за адресами, де розміщуються рекламні конструкції ПФ НВП «Комтех-плюс» згідно укладених з ПАТ «Українська залізниця» договорами.

Комунальним підприємством «Адміністративно-технічне управління» направлено Регіональній філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» попередження про те, що самовільно встановлені рекламні конструкції підлягають демонтажу з посиланням на оскаржувані накази Департаменту економічної політики ЛМР «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами» за вищезазначеними адресами розміщення конструкцій ПФ НВП «Комтех-плюс» та запропоновано добровільно демонтувати самовільно встановлену конструкцію.

Також проінформовано про те, що у випадку невиконання демонтажу рекламних конструкцій у добровільному порядку, такий буде здійснено КП «Адміністративно-технічне управління».

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає про те, що позивач розміщує зовнішню рекламу без одержання дозволів, передбачених статтею 16 ЗУ «Про рекламу» та Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою КМУ №2067 від 29.12.2003р., а тому відповідач у відповідності до рішення виконкому ЛМР №596 від 21.05.2010р. «Про затвердження Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові» видав оскаржувані Накази. Однак, з цього приводу суд заперечує наступне.

Основні засади рекламної діяльності в Україні визначає Закон України «Про рекламу» №270/96-ВР від 03.07.1996р., який також регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.

Відповідно до ст.1 даного Закону реклама буває наступних видів:

- внутрішня реклама реклама, що розміщується всередині будинків, споруд, у тому числі в кінотеатрах і театрах під час, до і після демонстрації кінофільмів та вистав, концертів, а також під час спортивних змагань, що проходять у закритих приміщеннях, крім місць торгівлі (у тому числі буфетів, кіосків, яток), де може розміщуватись інформація про товари, що безпосередньо в цих місцях продаються;

- зовнішня реклама реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг;

- реклама на транспорті - реклама, що розміщується на території підприємств транспорту загального користування, метрополітену, зовнішній та внутрішній поверхнях транспортних засобів та споруд підприємств транспорту загального користування і метрополітену.

З наведеного вбачається, що аналіз статей 16 (зовнішня реклама) і 18 (реклама на транспорті) Закону України «Про рекламу», в їх взаємозв'язку з положенням статті 1 цього Закону, дає підстави для висновку, що вони є самостійними інститутами, що їх встановлено цим Законом.

Отже, оскільки Типові правили виконують положення саме статті 16 Закону України «Про рекламу», то на відносини, що їх врегульовано статтею 18 цього ж Закону, їх дія не поширюється.

Відповідно, розміщення реклами на транспорті погоджується лише з власниками об'єктів транспорту або уповноваженими ними органами (особами). При погодженні розміщення реклами на транспорті втручання у форму та зміст реклами забороняється. Розміщення реклами на транспорті повинно відповідати вимогам безпеки та правил дорожнього руху. За умови розміщення реклами на транспорті з дотриманням вимог безпеки і правил дорожнього руху забороняється вимагати від власників транспортних засобів отримання дозволів, погоджень, інших документів щодо розміщення реклами.

Таким чином для розміщення реклами на транспорті не потрібно отримувати дозволи органів місцевого самоврядування, як це потрібно при розміщенні зовнішньої реклами. Розміщення реклами на транспорті погоджується лише з власниками об'єктів транспорту або уповноваженими ними органами (особами).

Також суд звертає увагу на ту обставину, що власником конструкції у оскаржуваних наказах зазначено Львівська залізниця РФ Укрзалізниця ПАТ, що не відповідає дійсності, оскільки дані конструкції хоч і розташовані на території ПАТ «Українська залізниця», однак належать на праві приватної власності ПФ НВП «Комтех-плюс».

При цьому, як зазначалось вище, згідно із п. 2.1 укладених договорів про надання рекламних послуг власником рекламних конструкцій, які Розповсюджувач розміщає на об'єктах залізничного транспорту є Рекламодавець, тобто ПФ НВП «Комтех-плюс».

Відповідно до підпункту 8.1.1 частини б «Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові» - демонтаж рекламних засобів повинні провести власники (законні користувачі) рекламного засобу самостійно за власний рахунок у термін, вказаний у вимозі робочого органу про усунення порушення Правил розміщення зовнішньої реклами у м.Львові. У разі невиконання розповсюджувачем у зазначений термін вимог про демонтаж спеціальної конструкції оператор звертається з поданням до робочого органу не пізніше ніж через 10 робочих днів з дати виявлення невиконання вимоги для підготовки наказу про примусовий демонтаж.

Проте, повідомлення чи вимоги на проведення демонтажу на адресу ПФ НВП «Комтех-плюс», як власника конструкцій та розповсюджувача реклами не скеровувалось.

Крім того, заперечуючи позовні вимоги, відповідач зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що земельні ділянки, на яких встановлено спірні рекламні конструкції, перебувають у користуванні ПАТ «Укрзалізниця».

Таке твердження відповідача не заслуговує на увагу суду, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що територія де розміщені вказані конструкції зовнішньої реклами не перебуває у користуванні ПАТ «Укрзалізниця» ні відповідачем, ні 3-ю особою не долучено.

Крім того, як випливає з позиції Верховного Суду України у спорах ДТГО «Львівська залізниця» правонаступником якого є ПАТ «Укрзалізниця» відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» із органами місцевого самоврядування, викладеної у постановах від 07.10.2015 №№ 3- 590гс15, 3-641гс15, 3-900гс15 від 30.09.2015 №3-586гс15, від 16.09.2015 № 3-562гс15, 3-460гс15, 3-495гс15 від 06.07.2015 №3-399гс15 від 24.06.2015 № 3-305гс15 при спільному розгляді Судовими палатами у господарських, цивільних справах і адміністративних справах Верховного Суду України, наявність чи відсутність у Залізниці документів на користування земельною ділянкою не змінює її правового статусу, оскільки його вже визначено Законом.

Не заслуговують на увагу позиція представника третьої особи - КП «Адміністративно-технічне управління» щодо неправомірності укладених договорів на підставі яких розміщенні рекламо носії позивача, оскільки такі твердження не підтверджені належними та допустимими доказами, так як вказані договори на день розгляду справи чинні, ніким не оскаржені, відсутні рішення суду про визнання останніх недійсними.

Також суд критично ставиться до позиції КП «Адміністративно-технічне управління», що земельна ділянка (смуга відведення залізниці) на котрій розміщується реклама позивача не належить до об'єктів транспорту, а тому вказана реклама не являється рекламою на транспорті, а є зовнішньою рекламою. На думку 3-ї особи, рекламою на транспорті являється тільки реклама розміщена на зовнішній та внутрішній поверхнях транспортних засобів та споруд підприємств транспорту загального користування і метрополітену.

Однак, таке твердження відповідача не заслуговує на увагу суду, враховуючи наступне.

Як було викладено вище, відповідно до ст. 1 ЗУ "Про рекламу" рекламою на транспорті є реклама, яка розміщується на території підприємств транспорту загального користування.

Слід зазначити, що відповідно до п.4 ч.1 ст.13 ЗУ "Про благоустрій населених пунктів" територія підприємства належить до об'єктів благоустрою населених пунктів.

Положеннями статті 1 вказаного Закону визначено поняття території, як сукупності земельних ділянок, які використовуються для розміщення об'єктів благоустрою населених пунктів, зокрема, об'єктів промисловості та інших об'єктів у межах населеного пункту.

Відповідно до ст. 67 ЗК України до земель транспорту належать землі, надані підприємствам, установам та організаціям залізничного, автомобільного транспорту і дорожнього господарства, морського, річкового, авіаційного, трубопровідного транспорту та міського електротранспорту для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту і розвитку об'єктів транспорту.

Положеннями ст. 68 ЗК України, котрі є аналогічними із положеннями ст.6 ЗУ "Про залізничний транспорт" передбачено, що до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що реклама розміщена на землях смуг відведення залізниці є рекламою розміщеною на території підприємства залізничного транспорту, а відтак рекламою на транспорті.

Заперечуючи проти позовних вимог, 3-я особа КП «Адміністративно-технічне управління» також зазначає, що розміщення реклами на землях транспорту потребує дозволів органу місцевого самоврядування, оскільки відповідно до ч.3 ст.11 ЗУ "Про транспорт" розміщення споруд та інших об'єктів транспорту на землях, наданих в користування підприємствам транспорту, здійснюється за погодженням з місцевими органами влади і самоврядування з урахуванням особливостей, передбачених спеціальними законами.

Таке твердження суд вважає безпідставним, так як із наведеної частини статті вбачається, що в ній зазначено отримання погодження із врахуванням особливостей, передбачених спеціальним законом. В даній справі таким спеціальним законом є ЗУ "Про рекламу", котрий зазначає про відсутність необхідності в отриманні будь-яких погоджень органу місцевого самоврядування при розміщенні реклами на транспорті.

Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо винесення наказів «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами» в частині демонтажу рекламних конструкцій, які належать на праві приватної власності ПФ НВП «Комтех-плюс» та наявність підстав для визнання протиправними та скасувати цих наказів.

Згідно із ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення дій чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Департамент економічного розвитку Львівської міської ради не довів обґрунтованості свого рішення «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами» в частині демонтажу рекламних конструкцій, які належать на праві приватної власності ПФ НВП «Комтех-плюс».

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ПФ НВП «Комтех-плюс» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати накази Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, а саме:

1)наказ Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради № 57-Д від 08.08.2016 р. «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами» в частині демонтажу рекламних конструкцій, які належать на праві приватної власності Приватній фірмі науково-виробниче підприємство «Комтех-плюс» (підпункти 15, 18, 21, 22, 31, 46 пункту 1.1);

2)наказ Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради № 58-Д від 08.08.2016 р. «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами» в частині демонтажу рекламних конструкцій, які належать на праві приватної власності Приватній фірмі науково-виробниче підприємство «Комтех-плюс» (підпункти 50, 52, 54, 55 пункту 1.1);

3)наказ Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради № 59-Д від 08.08.2016 р. «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами» в частині демонтажу рекламних конструкцій, які належать на праві приватної власності Приватній фірмі науково-виробниче підприємство «Комтех-плюс» (підпункти 11, 15, 16, 17, 18, 19 пункту 1.1);

4)наказ Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради № 62-Д від 08.08.2016 р. «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами» в частині демонтажу рекламних конструкцій, які належать на праві приватної власності Приватній фірмі науково-виробниче підприємство «Комтех-плюс» (підпункти 66, 67 пункту 1.1);

5)наказ Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради № 63Д від 10.08.2016 р. «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами» в частині демонтажу рекламних конструкцій, які належать на праві приватної власності Приватній фірмі науково-виробниче підприємство «Комтех-плюс» (підпункти 15, 16, 17, 73, 74, 77, 78 пункту 1.1);

6)наказ Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради № 64Д від 10.08.2016 р. «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами» в частині демонтажу рекламних конструкцій, які належать на праві приватної власності Приватній фірмі науково-виробниче підприємство «Комтех-плюс» (підпункти 65, 67 пункту 1.1);

7)наказ Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради № 72-Д від 07.09.2016 р. «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами» в частині демонтажу рекламних конструкцій, які належать на праві приватної власності Приватній фірмі науково-виробниче підприємство «Комтех-плюс» (підпункти 13, 16, 17, 18, 22, 25, 30 пункту 1.1);

8)наказ Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради № 78-Д від 23.09.2016 р. «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами» в частині демонтажу рекламних конструкцій, які належать на праві приватної власності Приватній фірмі науково-виробниче підприємство «Комтех-плюс» (підпункти 11, 17, 20, 23, 24, 33 пункту 1.1).

Стягнути із Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради на користь Приватної фірми науково-виробничого підприємства «Комтех-плюс»1600,00 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення або з дня отримання копії постанови.

Суддя І.Р.Волоско.