Справа № 826/3443/17
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/3443/17

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 липня 2017 року № 826/3443/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши в письмовому проваджені адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «ОВТЗ «Макс-Авто»

до

третя особа

Великобагачанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області,

Державне підприємство «Сетам»

про

визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОВТЗ «Макс-Авто» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Великобагачанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа - державне підприємство «Сетам», у якій просить суд:

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства передчасно передав майно на реалізацію в межах зведеного виконавчого провадження ВП№48278948, а також протиправно не розглянуто заяву позивача про призначення рецензування звіту про оцінку майна.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог мотивуючи тим, що державним виконавцем винесена постанова про призначення експерта, суб’єкта оціночної діяльності – суб’єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні з питань рецензування звіту від 26.08.2016 року, яка була направлена експерту до виконання та сторонам для відому. Вказав, що листом від 04.10.2016 року державним виконавцем повідомлено позивача про необхідність здійснення авансового внеску у розмірі 2000, 00 грн., для оплати послуг пов’язаних з рецензуванням звіту про оцінку майна. Також, зазначив станом на 22.02.2017 року боржник авансування витрат, пов’язаних із рецензуванням звіту про оцінку майна не здійснив, тобто рецензування звіту не оплатив, та відповідно, самостійне рецензування звіту про оцінку майна не здійснив, а тому державний виконавець правомірно передав майно на реалізацію.

Представник третьої особи в судове засідання не з’явився, письмових заперечень проти позову не надав.

В судовому засіданні, суд керуючись частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Постановою начальника відділу державної виконавчої служби Великобагачанського районного управління юстиції від 29.01.2015 року відкрито виконавче провадження №46263608 про стягнення заборгованості зі сплаті єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у сумі 157382,64 грн.

Позивач вважаючи протиправною бездіяльність державного виконавця з не призначення рецензування звіту про оцінку майна та дії з організації аукціону, звернувся до суду з даним позовом.

На момент звернення позивачем до суду з даним позовом є чинним Закон України «Про виконавче провадження» від 02.02.2016 року№1404-VIII.

Водночас, суд наголошує, що на момент прийняття державним виконавцем постанови від 29.01.2015 року про відкриття виконавчого провадження №46263608, діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-XIV.

Згідно пунктів 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.02.2016 №1404-VIII рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Стаття 58 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (в редакції, яка діла на момент вчинення оскаржуваних дій/бездіяльності) врегульовує визначення вартості та оцінку майна боржника.

Визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем.

Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

З матеріалів справи видно, що повідомлення про результати визначення оцінки майна позивача, отримано останнім 13.09.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення (а.с. 122), що свідчить про належне ознайомлення боржника з результатами визначення оцінки арештованого майна.

Окрім того, як свідчать матеріали справи 03.10.2016 року начальник Великобагачанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області виніс постанову про призначення експерта, суб’єкта оціночної діяльності – суб’єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, в межах виконавчого провадження №46263608.

Згідно тверджень товариства з обмеженою відповідальністю «ОВТЗ «Макс-Авто», останній не отримував постанови про призначення експерта, суб’єкта оціночної діяльності – суб’єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 03.10.2016 року ВП№46263608.

Відповідно до частини першої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Враховуючи приписи частини першої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV надана відповідачем копія журналу вихідної кореспонденції є належним доказом відправлення поштової кореспонденції.

Суд ознайомившись із журналом вихідної кореспонденції встановив, що постанова про призначення експерта, суб’єкта оціночної діяльності – суб’єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 03.10.2016 року ВП№46263608 направлялася 03.10.2016 року приватному підприємству «Бюро послуг та консультацій».

Так, приватне підприємство «Бюро послуг та консультацій» листом від 03.10.2016 року повідомило начальника Великобагачанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про те, що підприємство виконує рецензування за десять робочих днів при умові оплати коштів в сумі 2000,00 грн.

Згідно журналу вихідної кореспонденції 04.10.2016 року на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «ОВТЗ «Макс-Авто» була направлена інформація по рецензуванню звіту про оцінку майна.

Так, згідно тверджень відповідача, вказана кореспонденція включала в себе постанову про призначення експерта, суб’єкта оціночної діяльності – суб’єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 03.10.2016 року ВП№46263608 та лист начальника Великобагачанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області №2900 про вартість рецензування звіту про оцінку майна (а.с.120).

Додатково суд наголошує, що частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV передбачено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Окрім того, суд наголошує, що позивач міг використати передбачене частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV право на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Так, згідно твердженнями відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «ОВТЗ «Макс-Авто» не оплатило послуги рецензування звіту про оцінку майна, а тому 22.02.2017 року майно боржника передано на реалізацію.

Позивачем вказаного не спростовано, а також не надано доказів проведення рецензування звіту про оцінку його майна самостійно, що свідчить про бездіяльність останнього (не ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та не проведення рецензування звіту про оцінку майна самостійно) з 13.09.2016, а саме протягом шести місяців з дня отримання результатів звіту про оцінку майна.

Згідно тверджень відповідача на виконанні Великобагачанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області знаходилось два виконавчих провадження №46263608 та №46866244 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ОВТЗ» Макс-Авто» (місто Київ, вулиця Перемоги, 89а) заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування в сумі 157382,64 грн. та про стягнення недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування в сумі 117410,22 грн. на користь Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у місто Києві, які зведені в виконавче провадження №482789948 проте жодних підтверджень матеріали справи не містять.

Суд відхиляє посилання позивача, як на одну із підстав для задоволення позову, на те що відповідачем не надано доказів об’єднання виконавчих проваджень №46263608 та №46866244 в зведене виконавче провадження №482789948, оскільки вказана обставина не є предметом судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Отже, враховуючи те, що звіт про оцінку майна не рецензувався та в силу приписів статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» є чинним шість місяців, відповідачем правомірно передано арештоване майно позивача на реалізацію.

Додатково суд наголошує, що реалізація майна позивача відбулася на аукціоні 14.03.2017.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа