Справа № 752/2180/17
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 липня 2017 року м. Київ К/800/23221/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 16 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2017 року у справі за позовом Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в місті Києві, стягувач: ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови про накладення штрафу,

в с т а н о в и в :

Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат звернувся до суду із адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в місті Києві у якому просив визнати неправомірними дії державного виконавця та скасувати постанову від 05.12.2016 року ВП №52571695 про накладення штрафу.

Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 16 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2017 року позов Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат було залишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з наступного.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 17.09.2014 року та додатковою постановою від 25.09.2015 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва, Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Управління по нарахуванню та виплаті Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню виплат про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії було задоволено частково. Зобов'язано, зокрема, Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню виплат здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2, як особі, яка стала інвалідом другої групи внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, одноразову компенсацію за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю, у відповідності до положень ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, з урахуванням проведених виплат.

На виконання судового рішення Голосіївським районним судом м. Києва видано 18.12.2014 року, виконавчий лист № 752/20319/14-а про зобов'язання Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню виплат здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2, як особі, яка стала інвалідом другої групи внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, одноразової компенсації за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю, у відповідності до положень ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, з урахуванням проведених виплат.

Як вбачається з пояснень апелянта, на виконання виконавчого листа № 752/20319/14-а від 18.12.2014 року, з урахуванням рішення Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської РДА в м. Києві про призначення одноразової грошової допомоги від 26.12.2014 року, було здійснено перерахунок одноразової компенсації ОСОБА_2, як особі, яка стала інвалідом другої групи внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та нараховано суму до виплати у розмірі 3765,00 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.04.2015 року змінено спосіб виконання постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 17.09.2014 року та додаткової постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 25.09.2014 року шляхом зазначення про стягнення з Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_2 одноразової компенсації за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю, обраховану у відповідності до положень ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, з урахуванням проведених виплат.

Постановою державного виконавця від 05.12.2016 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП № 52571695 на боржника Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат накладено штраф у розмір 3 200 грн. за невиконання рішення суду та постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» ss="fs168">№ 1404-VIII від 02.06.2016 (далі по тексту - Закон №1404)(в редакції чинні на момент спірних правовідносин) виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (ч.1 ст. 75 Закон №1404).

Проте, боржником - Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, було порушено вимоги ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» при здійсненні перерахунку стягувачу - ОСОБА_2, одноразової компенсації за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю на виконання виконавчого листа № 752/20319/14-а від 18.12.2014 року у ВП № 52571695, а тому, державним виконавцем обґрунтовано та законно винесено оскаржуване рішення про накладення штрафу від 05.12.2016 року, оскільки відсутні правові підстави вважати, що рішення суду, яке набрало законної сили, виконано апелянтом.

Крім того, суди не брали до уваги посилання скаржника на практику Верховного Суду України щодо поважності причин невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів, у зв'язку з відсутністю відповідного фінансового забезпечення, оскільки в даному випадку позивачем не виконане рішення суду, а саме: не перераховано, відповідно до ч.7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції чинній на момент призначення позивачу групи інвалідності), одноразову компенсацію ОСОБА_2, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, чим порушено законні права та інтереси останнього.

У касаційній скарзі Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обгрунтування вимог касаційної скаги зазначає, що в постанові Верховний Суд України від 22.11.2016 у справі №21-1907а16 дійшов висновку, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставини, які зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судами попередніх інстанцій з наданням їм належної правової оцінки. Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що судами неправильно застосовано норми матеріального або процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 16 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2017 року у справі за позовом Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в місті Києві, стягувач: ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови про накладення штрафу.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя М.М. Заїка