Справа № 595/591/17-а
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/6841/17
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Ніколіна В.В., Рибачука А.І.,

при секретарі судового засідання Куціль С.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 3 травня 2017 року у справі за його позовом до Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання виплатити недоплачену грошову допомогу, як учаснику бойових дій, -

ВCТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області (далі УПСЗН) у якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо недоплати позивачу щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік; зобовязати УПСЗН здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2016 рік відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон №3551-XII) у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням проведених виплат; в сумі 4730 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він має право на виплату йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком відповідно до ч.5 ст.12 Закону №3551-XII, однак відповідач протиправно здійснив йому виплату такої допомоги в значно меншому розмірі.

Постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 3 травня 2017 року у справі №595/591/17 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити його вимоги. У поданій апеляційній скарзі покликається на те, що в частині визначення розміру та виплати щорічної грошової допомоги учасникам бойових дій відповідач повинен був керуватися Законом №3551-XII, а не положеннями постанови Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 02.03.2016 №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі Постанова №141), оскільки такою встановлений значно менший розмір разової грошової допомоги, що відповідно суперечить приписам спеціального закону.

УПСЗН в судове засідання не надіслало свого представника, про дату, час і місце розгляду справи було повідомлено належним чином, а тому, апеляційний суд, вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2016 рік була нарахована та виплачена позивачеві у розмірі 920 грн правомірно, відповідно до положень Бюджетного кодексу України (далі БК) та Постанови №141.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення від 08.07.2015 серія АА №546984 (а.с.7).

12.12.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги у відповідності до Закону №3551-XII (а.с.8).

20.12.2016 у відповідь на таке звернення УПСЗН повідомило, що подібна виплата у 2016 році проводиться відповідно до Постанови №141, тому нарахування та виплата разової грошової допомоги як учаснику бойових дій здійснювалася ОСОБА_2 у розмірі 920 грн (а.с.9).

Не погодившись із такою позицією відповідача позивач звернувся до адміністративного суду із зазначеним позовом.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону №3551-XII щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ч.5 ст.12 Закону №3551-XII викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються КМУ в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 наведені норми визнані неконституційними.

Отже, починаючи з 22.05.2008, відновлено дію ч.5 ст.12 Закону №3551-XII, відповідно до якої розмір грошової допомоги учасникам бойових дій мав становити пять мінімальних пенсій за віком.

01.01.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» (далі - Закон №79-VІІІ), яким розділ VI «Прикінцевих та перехідних положень» БК доповнено п.26, згідно якого норми і положення статтей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою №141 встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом №3551-XII, здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: учасникам бойових дій - 920 гривень.

Виходячи з вищенаведеного з 01.01.2015 Законом №79-VІІІ припинені дії норм Закону №3551-XII в частині, яка, зокрема, стосується розміру разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій.

З матеріалів справи видно, що відповідач здійснив позивачу нарахування та виплату разової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році в розмірі визначеному Постановою №141, а саме 920 грн.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч.1 ст.17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

Відтак, відповідач правомірно здійснив позивачу нарахування та виплату разової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році в розмірі визначеному Постановою №141.

При цьому апеляційний суд, вважає за необхідне звернути увагу на те, що судом першої інстанції при постановленні ухвали про призначення справи до судового розгляду від 23 січня 2017 року, а також у вступній та резолютивній частинах оскаржуваного судового рішення було допущено описку, а саме замість відповідача ОСОБА_3 вказано Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську (а.с.18, 33-35 зворот). Натомість в ухвалі про відкриття скороченого провадження від 9 січня 2017 року, а також в інших процесуальних документах зазначено сторону відповідача ОСОБА_3.

Проте, зазначені порушення норм процесуального права не вплинули на правильність вирішення справи, а також не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань (ч.2 ст.200 КАС).

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 3 травня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6

Повний текст виготовлений 13 липня 2017 року.