Справа № 808/1077/17
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року о/об 16 год. 14 хв.Справа № 808/1077/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., розглянувши у місті Запоріжжі адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування: податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач або ФОП ОСОБА_1) до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі - відповідач або ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати: 1) податкове повідомлення-рішення від 24.03.2017 №, яким визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 7842582 грн. 12 коп., у тому числі: 5228388 грн. 08 коп. - за податковими зобов'язаннями; 2614194 грн. 04 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями; 2) податкове повідомлення-рішення від 24.03.2017 №, яким визначено грошове зобов'язання з військового збору у сумі 490161 грн. 39 коп., у тому числі: 392129 грн. 11 коп. - за податковими зобов'язаннями; 98032 грн. 28 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями; 3) податкове повідомлення-рішення від 24.03.2017 №, яким визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 3539671 грн. 50 коп., у тому числі: 2359781 грн. 00 коп. - за податковими зобов'язаннями; 1179890 грн. 50 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями; 4) податкове повідомлення-рішення від 24.03.2017 №, яким зменшено від'ємне значення з податку на додану вартість у сумі 121764 грн. 00 коп.; 5) Вимогу про плату боргу (недоїмки) від 24.03.2017 №Ф-000-2521304 з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 3989 грн. 71коп.; 6) Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 24.03.2017 №000253/1304 за яким донараховано 3989 грн. 71 коп. єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та застосовано штрафну санкцію у сумі 797 грн. 94 коп.

Позивачем у позові (т.1, а.с.17-26) зазначено наступне. 1. Щодо визначення загального оподатковуваного доходу: Розбіжності між відомостями в податковій декларації про доходи та майновий стан за 2015 р. та грошовими коштами, які фактично надійшли на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 у 2015 році, про які йде мова в Акті перевірки, виникли у зв'язку із тим, що у 2015 році на рахунки ФОП ОСОБА_1 були сплачені кошти - заборгованість контрагентів за надані ФОП ОСОБА_1 послуги у 2014 році, які, в свою чергу, були включені до декларації за 2014 рік як отриманий дохід, хоча фактично у 2014 році сплачені не були. Таким чином, фактично жодного заниження загального оподатковуваного доходу за 2015 рік позивачем допущено не було. 2. Щодо визначення документально підтверджених витрат: 2.1. Витрати на придбання будівельних матеріалів: Як зазначено в Акті перевірки, перевіркою встановлено, що протягом періоду, що перевірявся, ФОП ОСОБА_1 до складу витрат віднесено витрати на придбання будівельних матеріалів у сумі 467356,14 грн. На думку органу доходів і зборів придбані будівельні матеріали не були використані у господарській діяльності позивача, що не відповідає фактичним обставинам. Будівельні матеріали придбавалися та у подальшому були використані з метою провадження господарської діяльності позивача та забезпечення належних умов зберігання транспортних засобів і умов роботи працівників офісу. Придбаний будівельний матеріал та металопластикові конструкції відповідно до актів про списання були використані з метою забезпечення провадження господарської діяльності позивача протягом 2015 року, зокрема на благоустрій та облаштування земельної ділянки і будівель, які позивач використовує у своїй діяльності. Акти списання вказаного будівельного матеріалу та металопластикових конструкцій були надані до контролюючого органу під час розгляду заперечень на акт перевірки. 2.2. Витрати на придбання добрива та отрутохімікатів: Як зазначається в Акті перевірки, в ході перевірки встановлено, що протягом періоду, що перевіряється, ФОП ОСОБА_1 до складу витрат віднесено витрати на придбання добрива та отрутохімікатів на загальну суму 4955413,85 грн. Згідно реєстраційних документів одним із видів підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 зазначено вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур i насіння олійних культур. На думку контролюючого органу, ФОП ОСОБА_1 не отримував дохід у 2015 році від провадження такої діяльності як вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур i насіння олійних культур, а тому безпідставно включив до складу витрат у 2015 році суму придбаних добрив та отрутохімікатів на загальну суму 4955413,85 грн. Однак, із зазначеними висновками органу доходів і зборів позивач не погоджується через те, що придбані добрива та отрутохімікати на загальну суму 4955413,85 грн. були використані у діяльності, безпосередньо спрямованій на отримання позивачем доходу, а саме для удобрення земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що перебувають в оренді у ФОП ОСОБА_1 для здійснення діяльності з вирощування зернових культур та з метою протравлення шкідників та хвороб на рослинах протягом 2015 року, про що свідчить Акт про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів технічного захисту рослин за квітень 2015 року, який надавався до перевірки. Для здійснення діяльності з вирощування зернових культур позивачем орендуються земельні ділянки (паї) громадян. Так, у 2015 році ФОП ОСОБА_1 були укладені договори оренди із 36 власниками земельних ділянок (паїв) загальною площею 834,09 га. Запланований дохід від даного виду діяльності у 2015 році позивачем отриманий не був через те, що посіви загинули та постраждали від шкідників: совки зернової, соняшникової, яка прогризла молоді листи, об'їла їх по краям, пошкодила бутони та квіти недозрілих рослин соняшника, гусені, яка пошкодила сходи озимої пшениці та озимого ячменю, та лугового метелика, про що було складено відповідний акт, який надавався до перевірки, однак залишився поза увагою перевіряючих. 2.3. Витрати на придбання автомобільних шин: В ході перевірки встановлено, що протягом 2015 року ФОП ОСОБА_1 до складу витрат віднесено витрати на придбання автомобільних шин на загальну суму 14010809,44 грн. Згідно з відомостями з ЄДР основним видом підприємницької діяльності позивача є діяльність вантажного автомобільного транспорту (код КВЕД 49.41), яка забезпечує основну частину його доходів. Для здійснення вказаної діяльності позивачем безпосередньо використовується значна кількість автомобільного транспорту як власного так і залученого. Придбані у 2015 році автомобільні шини були використані у господарській діяльності позивача як у зв'язку із використанням належного йому автотранспорту, так і у зв'язку з передачею частини придбаних шин ТОВ «Елізет» у відповідності з умовами укладеного договору (з урахуванням додаткових узгоджень). Первинні документи, які безпосередньо підтверджують фактичне використання зазначених шин у господарській діяльності, були надані позивачем до перевірки, але з невідомих причин залишилися поза увагою перевіряючих. Отже, витрати на придбання даних шин були обґрунтовано включені до складу витрат ФОП ОСОБА_1 за 2015 рік, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб. 3. Щодо визначення суми чистого оподатковуваного доходу та податку з доходів фізичних осіб: З урахуванням доводів, наведених у пунктах 1 та 2 цього позову, висновки контролюючого органу, викладені в Акті перевірки, про заниження ФОП ОСОБА_1 суми чистого оподатковуваного доходу за 2015 рік в розмірі 26141940,44 грн. та, відповідно, про заниження податку з доходів фізичних осіб за 2015 рік у сумі - 5228388,08 грн. є необґрунтованими та безпідставними. 4. Щодо визначення суми військового збору від здійснення підприємницької діяльності: На думку контролюючого органу, заниження зобов'язань з військового збору від здійснення підприємницької діяльності за 2015 рік у сумі 392129,11 грн. сталося виключно внаслідок заниження позивачем у 2015 році суми чистого оподатковуваного доходу в розмірі 26141940,44 грн. (26141940,44 грн. - заниження доходу х 1,5 % ставка військового збору = 392129,11 грн.). Однак, з урахуванням доводів, наведених у пунктах 1, 2, 3 цього позову вказаний висновок про заниження позивачем військового збору є необґрунтованим та безпідставним. 5. Щодо податку на додану вартість: Як зазначено у Акті перевірки, перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань з ПДВ за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р. встановлено їх заниження на суму 2388073 грн. Однак, як вже зазначалося у пункті 1 цієї позовної заяви, викладені в Акті перевірки обставини щодо фактичного отримання у 2015 році ФОП ОСОБА_1 коштів від покупців не відповідають дійсності, враховуючи дані банківських виписок, наданих до перевірки. В Акті перевірки дебіторську заборгованість ФОП ОСОБА_1 за 2014 рік визначено невірно та необґрунтовано, що у подальшому потягло за собою невірний розрахунок податкових зобов'язань ФОП ОСОБА_1 з ПДВ. А автомобільні шини і будівельні матеріали, як зазначено у пункті 2.1 та 2.3 цієї позовної заяви, були використані у господарській діяльності позивача у відповідності до вимог Податкового кодексу України, а, відповідно, сплачений при їх придбанні ПДВ було обґрунтовано віднесено позивачем до складу податкового кредиту. Отже, висновок контролюючого органу про заниженням позивачем у 2015 році сум ПДВ є безпідставним. 6. Щодо визначення суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування: на думку контролюючого органу, заниження зобов'язань з єдиного внеску за 2015 рік на суму 3989,71 грн. відбулося внаслідок заниження суми доходу, на яку нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7%, з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, у розмірі - 11497,79 грн. (11497,79 грн. х 34,7 % = 3989,71). Однак, з урахуванням доводів, наведених у пунктах 1, 2, 3 цього позову вказаний висновок про заниження позивачем єдиного внеску є необґрунтованим та безпідставним. 7. Щодо правомірності визначення сум штрафних (фінансових) санкцій: Не дивлячись на те, що жодних ознак повторності визначення контролюючим органом суми податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, військового збору та податку на додану вартість в Акті перевірки, який став підставою для винесення оскаржуваних податковий повідомлень-рішень, не зазначено і такої повторності фактично не існує, контролюючий орган всупереч вимогам п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України визначив позивачу суму штрафних санкцій у розмірі 50%, а не 25% від суми нарахованих податкових зобов'язань.

Позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідачем подано до суду письмові заперечення (т.5, а.с.237-243), згідно з якими стосовно питань, наведених в позовній заяві (адміністративному позові) ФОП ОСОБА_1, відповідач зазначає наступне. 1.За результатами попередньої документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 (Акт перевірки від 07.09.2015 за №171/08-17-17/НОМЕР_1) підтверджено загальний оподатковуваний дохід, отриманий від провадження діяльності за 2014 рік у сумі 68030595,35 грн., в т.ч. отриманий у безготівковій формі в розмірі 67719432,54 грн., у готівковій формі - 311162,81 грн., тобто у вигляді виручки. Крім того, в акті перевірки від 07.09.2015 №171/08-17-17/НОМЕР_1 зазначено, що станом на 01.01.2015 існувала дебіторська заборгованість на суму 10534580,72 грн., у т.ч. ПДВ - 1755763,45 грн. В Запереченнях ФОП ОСОБА_1 зазначено, що в Акті перевірки від 07.09.2015 №171/08-17-17/НОМЕР_1 дебіторська заборгованість проставлена невірно та надано роздруківку доходів, отриманих та задекларованих ним у 2014 році, згідно якого залишок заборгованості по покупцям станом на 01.01.2015 складає 15143876,39 грн. Враховуючи, що Акт перевірки від 07.09.2015 №171/08-17-17/НОМЕР_1 був підписаний ФОП ОСОБА_1 та не оскаржувався в частині визначення структури (форми розрахунків) загального оподатковуваного доходу та визначення дебіторської заборгованості станом на 01.01.2015, підтвердити факт включення до складу загального оподатковуваного доходу за 2014 рік сум, які надійшли на розрахункові рахунки ФОП ОСОБА_1 в 2015 році та не були відображені ним у податковій декларації про доходи та майновий стан за 2015 рік, не можливо. Крім того, до перевірки та до заперечень до Акту перевірки ФОП ОСОБА_1 не надано жодних документів, стосовно підтвердження витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходу, включеного до податкової декларації про доходи та майновий стан за 2014 рік, але фактично отриманого в 2015 році. Таким чином, в порушення п.177.1, п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 занижено суму загального оподаткованого доходу за 2015 рік у розмірі 11782747,53 грн. 2.Перевіркою встановлено, що протягом перевіряємого періоду ФОП ОСОБА_1 до складу витрат віднесено витрати на придбання будівельних матеріалів в сумі 467356,14 грн. Враховуючи, що суб'єкт підприємницької діяльності - ФОП не може бути власником нерухомого або рухомого майна, а придбання, спорудження, будівництво, а, відповідно, і поліпшення такого майна суб'єктом підприємницької діяльності - ФОП може здійснюватись ним виключно як фізичною особою, підприємцем ОСОБА_1 безпідставно віднесено до складу витрат 2015 року витрати по операціям з поліпшення та благоустрою зазначеного майна на суму 467356,14 грн., чим порушено п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України. 3.В ході перевірки встановлено, що протягом перевіряємого періоду ФОП ОСОБА_1 до складу витрат віднесено витрати на придбання добрива та ядохімікатів на загальну суму 4955413,85 грн. Згідно реєстраційних документів одним із видів підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 зазначено вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Згідно наданих до перевірки документів та згідно даних, відображених у декларації про майновий стан та доходи (додаток Ф4 до розділу III податкової декларації) за 2015 рік, ФОП ОСОБА_1 отримував доходи від таких видів підприємницької діяльності як роздрібна торгівля пальним та діяльність вантажного автомобільного транспорту. Таким чином, в ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не отримував дохід у 2015 році від провадження такої діяльності як вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Також, ФОП ОСОБА_1 зазначає, що дохід від даного виду діяльності у 2015 році ним отриманий не був через те, що посіви загинули та постраждали від шкідників, про що було складено відповідний акт - акт №1 від 18.05.2015. За результатами документальної планової виїзної перевірки у ФОП ОСОБА_1 станом на 01.01.2015 залишки ТМЦ, зокрема сільськогосподарської продукції, відсутні. Станом на 31.12.2015 у ФОП ОСОБА_1 наявні залишки сільськогосподарської продукції у кількості 1615,812т на суму 8449859,33 грн. Згідно інформації, наданої ФОП ОСОБА_1, підтверджено наявність залишків сільськогосподарської продукції у кількості 1615,812т станом на 01.01.2016, яка була реалізована в 2016 році на суму 10524741,17 грн. Враховуючи, що дохід від продажу сільськогосподарської продукції, яка була вирощена протягом 2015 року, фактично був отриманий ФОП ОСОБА_1 у 2016 році, платником податків безпідставно включено до складу витрат у 2015 році суму придбаних добрив та ядохімікатів на загальну суму 4955413,85 грн. Таким чином, в порушення п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 безпідставно включено до складу валових витрат перевіреного періоду витрати, на придбання добрива та ядохімікатів, що призвело до завищення показника витрат, задекларованих в декларації про доходи за 2015 pік, на суму 4955413,85 грн. 4.В ході документальної планової виїзної перевірки встановлено, що протягом перевіряємого періоду ФОП ОСОБА_1 до складу витрат віднесено витрати на придбання автомобільних шин на загальну суму 14010809,44 грн. ФОП ОСОБА_1, в порушення п.177.2, пп.177.4.1 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України безпідставно включено до складу витрат на придбання ТМЦ вартість автошин радіусом від R13 до R17,5, які використовуються виключно для встановлення на легкові транспортні засоби, що призвело до завищення витрат, задекларованих в декларації про доходи за 2015 рік, на суму 8936422,92 грн. 5.Враховуючи вищенаведене, ФОП ОСОБА_1 занижено суму чистого оподатковуваного доходу за 2015 рік в розмірі 26141940,44 грн., що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб за 2015 рік у сумі - 5228388,08 грн. 6.Внаслідок вищезазначених порушень, ФОП ОСОБА_1 в порушення п.16-1 підрозділу 10 розділу XX, п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України занижено суму військового збору від здійснення підприємницької діяльності за 2015 рік в розмірі 392129,11 грн. 7.Стосовно заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість відповідач зазначає, що фактично потягом 2015 року ФОП ОСОБА_1 було отримано кошти від покупців всього в сумі 99302447,15 грн., в т.ч. 82819646,26 грн. (без урахування ПДВ), ПДВ 16563929,25 грн. ФОП ОСОБА_1 протягом 2015 року було отримано на банківський рахунок кошти в сумі 3003939 грн., ПДВ 600787,80 грн. у вигляді оплати товарів, послуг, що підлягають постачанню, але фактично не поставлені. Зазначені кошти не були включені ФОП ОСОБА_1 до складу податкових зобов'язань з податку на додану вартість за 2015 рік, що є порушенням п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України та призвело до заниження суми податкових зобов'язань з ПДВ за 2015 рік в розмірі 600787,80 грн. Враховуючи, що протягом перевіряємого періоду основним видом господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 є надання послуг з вантажного перевезення автомобільним транспортом, а також те, що до перевірки не надані документи стосовно використання у господарській діяльності легкових автомобілів, на які можливо було б встановити автошинии радіусом R13, R14, R15, R16, R17,5 та відсутність зазначених автошин у залишках ТМЦ станом на 31.12.2015, ФОП ОСОБА_1 в порушення п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України занижено суму податкових зобов'язань з ПДВ у розмірі 1787285 грн. Таким чином, в порушення п.187.1 ст.187, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 занижено суму податкових зобов'язань в розмірі 2388073 грн. 8.Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 встановлено його завищення на суму 93472 грн. Враховуючи те, що суб'єкт підприємницької діяльності - ФОП не може бути власником нерухомого або рухомого майна, а придбання, спорудження, будівництво, а, відповідно, і поліпшення такого майна суб'єктом підприємницької діяльності - ФОП, який зареєстрований платником ПДВ, може здійснюватись ним виключно як фізичною особою, то право на податковий кредит за операціями з поліпшення та благоустрою зазначеного майна не виникає. Таким чином, в порушення п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 завищено суму податкового кредиту в сумі 93472 грн. Згідно п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. Таким чином в порушення пункту п.187.1 ст.187, п.198.3, п.198.5 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України та в результаті допущених порушень податкового законодавства, що відображено в п.2.4.1, 2.4.2 розділу 2 Акта перевірки встановлено: заниження податку на додану вартість за 2015 рік, що підлягає сплаті до бюджету, в сумі 2359781 грн., в т.ч. за січень 2015 року - 50557 грн., березень 2015 року - 31063 грн., квітень 2015 року - 12967 грн., травень 2015 року - 33996 грн., червень 2015 року - 341552 грн., липень 2015 року - 94093 грн., серпень 2015 року - 153483 грн., вересень 2015 року - 211396 грн., жовтень 2015 року - 1061609 грн., листопад 2015 року - 220757 грн., грудень 2015 року - 148308 грн.; завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд.24 декларації) за лютий 2015 року на суму 121764 грн. 9.В порушення п.2 ч.1 ст.7, ч.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» ФОП ОСОБА_1 занижено суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7%, з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, у розмірі - 11497,79 грн. В результаті заниження суми, на яку нараховується єдиний внесок в порушення п.2 ч.1 ст.7, ч.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» ФОП ОСОБА_1 занижено належний до сплати в бюджет єдиний внесок за ставкою 34,7%, у розмірі - 3989,71 грн. 10.Перевірка ФОП ОСОБА_1 щодо повноти обчислення та своєчасності внесення до бюджету податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності протягом 1095 днів (з 01 січня 2011 року), коли встановлені порушення з даного питання, проводиться не вперше. Враховуючи вищенаведене, штрафні санкції з податку на доходи фізичних осіб та податку на додану вартість у розмірі 50 % застосовані до ФОП ОСОБА_1 згідно чинного законодавства,

Відповідач проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд з'ясував наступне.

У період з 27.01.2017 по 02.02.2017 ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску за період з 01.01.2015 по 31.12.2015. За результатами перевірки складено Акт №2/08-01-13-04/НОМЕР_1 від 09.02.2017 (т.1, а.с.71-95).

У висновку Акту перевірки №2/08-01-13-04/НОМЕР_1 від 09.02.2017 зазначено наступне: «Документальною плановою виїзною перевіркою встановлені порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1: 1. пунктів 177.1, 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України …, в результаті чого занижена сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету за 2015р. на 5228388,08 грн. 2. пункту 2 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» …, в результаті чого занижена сума єдиного внеску за 2015 рік у розмірі 3989,71 грн. 3. пункту 187.1 статті 187, пунктів 198.3, 198.5 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України …, в результаті чого: - занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за 2015р., в сумі 2359781 грн., в т.ч. за січень 2015р. - 50557 грн., березень 2015р. - 31063 грн., квітень 2015р. - 12967 грн., травень 2015р. - 33996 грн., червень 2015р. - 341552 грн., липень 2015р. - 94093 грн., серпень 2015р. - 153483 грн., вересень 2015р. - 211396 грн., жовтень 2015р. - 1061609 грн., листопад 2015р. - 220757 грн., грудень 2015р. - 148308 грн.; - завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд.24 декларації) за лютий 2015р. на суму 121764 грн. 4. підпункту 1.4 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, пунктів 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України …, в результаті чого занижено суму військового збору від здійснення підприємницької діяльності за 2015р. в розмірі 392129,11 грн. …».

Дана документальна позапланова перевірка була проведена відповідачем у зв'язку з надходженням заперечення позивача на Акт Мелітопольської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області від 30.12.2016 за №1950/08-32-13-03/НОМЕР_1 «Про результати документальної планової виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р., виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р.» (т.1, а.с.38-57).

Результатом розгляду відповідачем Акту перевірки №2/08-01-13-04/НОМЕР_1 від 09.02.2017 стало прийняття 24.03.2017 відносно ФОП ОСОБА_1:

1) податкового повідомлення-рішення №, яким визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 7842582 грн. 12 коп., у тому числі: 5228388 грн. 08 коп. - за податковими зобов'язаннями; 2614194 грн. 04 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1, а.с.27).

2) податкового повідомлення-рішення №, яким визначено грошове зобов'язання з військового збору у сумі 490161 грн. 39 коп., у тому числі: 392129 грн. 11 коп. - за податковими зобов'язаннями; 98032 грн. 28 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1, а.с.29).

3) податкового повідомлення-рішення №, яким визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 3539671 грн. 50 коп., у тому числі: 2359781 грн. 00 коп. - за податковими зобов'язаннями; 1179890 грн. 50 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1, а.с.31).

4) податкового повідомлення-рішення №, яким зменшено від'ємне значення з податку на додану вартість у сумі 121764 грн. 00 коп. (т.1, а.с.34).

5) Рішення №000253/1304 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, за яким донараховано 3989 грн. 71 коп. єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та застосовано штрафну санкцію у сумі 797 грн. 94 коп. (т.1, а.с.36).

6) Вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-000-2521304, якою вимагається сплатити недоїмку з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 3989 грн. 71 коп. (т.1, а.с.35).

Судом досліджено Розрахунки штрафних санкцій по Акту перевірки №2/08-01-13-04/НОМЕР_1 від 09.02.2017 (т.1, а.с.28, 30, 32-33, 37).

З'ясовано, що ГУ ДФС у Запорізькій області застосовано ставку, передбачену п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України, у розмірі 50% від донарахованої суми: по податку на доходи фізичних осіб за податковим повідомленням-рішенням № від 24.03.2017; по податку на додану вартість за податковим повідомленням-рішенням № від 24.03.2017.

Згідно з п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідачем не надано до суду жодного доказу повторного (протягом 1095 днів) вчинення ФОП ОСОБА_1 дій, передбачених п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України.

І. Як зазначено у п.177.1 ст.177 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п.177.3 ст.177 Податкового кодексу України для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

У п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать: 177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат; 177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством; 177.4.3. суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; 177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

1. В Акті перевірки №2/08-01-13-04/НОМЕР_1 від 09.02.2017 зазначено наступне: «… Перевіркою правильності визначення загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності за 2015 рік відображеного в розділі ІІІ податкової декларації про майновий стан і доходи та додатку Ф4 до розділу ІІІ податкової декларації, на підставі наданих до планової документальної перевірки первинних документів, а саме: накладних, рахунків, банківських документів та інших розрахункових документів, які підтверджують факт сплати за надані транспортні послуги, встановлено заниження загального оподаткованого доходу за 2015р. на суму 11782747,53 грн. … Згідно податкової декларації про доходи та майновий стан за 2015р. ФОП ОСОБА_1 отримано дохід в сумі 71036898,73 грн., в т.ч.: - 67606,97 грн. від роздрібної торгівлі пальним, - 709695291,76 грн. від діяльності вантажного автомобільного транспорту. В ході перевірки первинних документів, наданих під час проведення документальної планової виїзної перевірки, а саме банківських виписок та звітів РРО, встановлено, що фактично потягом 2015р. ФОП ОСОБА_1 було отримано кошти від покупців всього в сумі 99302447,15 грн., в т.ч. 82819646,26 грн. (без урахування ПДВ), ПДВ 16563929,25 грн., в т.ч.: - 82752039,29 грн., ПДВ 16550407,85 грн. у безготівкову вигляді на розрахункові рахунки, відкриті у … банках …; - 67606,97 грн., ПДВ 13521,39 грн. готівкою через РРО … в Запереченнях ФОП ОСОБА_1 зазначено, що розбіжності між відомостями, зазначеними в податковій декларації про доходи та майновий стан за 2015 рік, та грошовими коштами, які фактично надійшли на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 у 2015 році виникли у зв'язку з тим, що у 2015 році на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 були сплачені кошти - заборгованість контрагентів за надані ФОП ОСОБА_1 послуги у 2014 році, які в свою чергу були включені до декларації за 2014 рік у якості отриманого доходу, хоча фактично у 2014 році сплачені не були. За результатами попередньої документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013р. по 31.12.2014р. (акт перевірки від 07.09.2015р. №171/08-17-17/НОМЕР_1) підтверджено загальний оподатковуваний дохід, отриманий від провадження діяльності за 2014 рік, у сумі 68030595,35 грн., в т.ч. отриманий у безготівковій формі в розмірі 67719432,54 грн., у готівковій формі - 311162,81 грн., тобто у вигляді виручки. Крім того, в акті перевірки від 07.09.2015р. №171/08-17-17/НОМЕР_1 зазначено, що станом на 01.01.15р. існувала дебіторська заборгованість на суму 10534580,72 грн., у т.ч. ПДВ - 1755763,45 грн. В Запереченнях ФОП ОСОБА_1 зазначено, що в акті перевірки від 07.09.2015р. №171/08-17-17/НОМЕР_1 дебіторська заборгованість проставлена невірно, та надано роздруківку доходів, отриманих та задекларованих ним у 2014р., згідно якого залишок заборгованості по покупцям станом на 01.01.2015р. складає 15143876,39 грн. Враховуючи, що акт перевірки від 07.09.2015р. №171/08-17-17/НОМЕР_1 був підписаний ФОП ОСОБА_1 та не оскаржувався в частині визначення структури (форми розрахунків) загального оподатковуваного доходу та визначення дебіторської заборгованості станом на 01.01.2015р., підтвердити факт включення до складу загального оподатковуваного доходу за 2014 рік сум, які надійшли на розрахункові рахунки ФОП ОСОБА_1 в 2015 році та не були відображені ним у податковій декларації про доходи та майновий стан за 2015р., не можливо ... Таким чином, в порушення пункту 177.1, 177.2 статті 177 Податкового кодексу України … ФОП ОСОБА_1 занижено суму загального оподаткованого доходу за 2015р. у розмірі 11782747,53 грн. …» (т.1, а.с.76-78).

Судом досліджено: Податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік з додатком та доказами їх отримання контролюючим органом (т.1, а.с.96-101); Податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік з додатком та доказом їх отримання контролюючим органом (т.1, а.с.102-107).

Суд не приймає довід відповідача, що «акт перевірки від 07.09.2015р. №171/08-17-17/НОМЕР_1 був підписаний ФОП ОСОБА_1 та не оскаржувався в частині визначення структури (форми розрахунків) загального оподатковуваного доходу та визначення дебіторської заборгованості станом на 01.01.2015р.», оскільки Акт перевірки від 07.09.2015р. №171/08-17-17/НОМЕР_1 не є рішенням у розумінні п.1 ч.2 ст.17 КАС України, яке може бути оскаржено до адміністративного суду.

Таким чином, відповідач під час перевірки (за результатами якої складено Акт №2/08-01-13-04/НОМЕР_1 від 09.02.2017) повинен був прийняти від позивача документи щодо дебіторської заборгованості та надати їм належну юридичну та бухгалтерську оцінку.

На думку суду, дане питання відповідач повинен був дослідити більш детально та глибше.

Відповідач документально не довів вирахування загального оподатковуваного доходу у сумі 82819646 грн. 26 коп.

При цьому, якщо брати до уваги суми зазначені в Акті №2/08-01-13-04/НОМЕР_1 від 09.02.2017 (т.1, а.с.77), то сума 82819646 грн. 26 коп. вирахувана відповідачем не вірно, оскільки при вирахуванні з суми 99302447 грн. 15 коп. (отримані кошти з ПДВ) суми ПДВ 16563929 грн. 25 коп. (ПДВ) різниця дорівнює суму 82738517 грн. 90 коп. (кошти без урахування ПДВ), а не 82819646 грн. 26 коп.

У «Бухгалтерській довідці про доходи, задекларовані та фактично отримані ФОП ОСОБА_1 у 2014-2015 роках» зазначено наступне: «… Згідно з даними бухгалтерського обліку ФОП ОСОБА_1 у 2014 році було реалізовано товарів (робіт, послуг) на загальну суму 68030595,35 грн. без ПДВ (ПДВ 13606119,07 грн.), яка була відображена у податковій декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_1 за 2014 р. як доход від провадження господарської діяльності (колонка 3 розділу І додатку 5 до податкової декларації). При цьому, фактично у 2014 році за реалізовані товари (роботи, послуги) на поточні рахунки та в касу ФОП ОСОБА_1 надійшла оплата від контрагентів у сумі 55366510,78 грн. без ПДВ (ПДВ 11073302,16 грн.). Таким чином, дебіторська заборгованість контрагентів за 2014 рік перед ФОП ОСОБА_1 на 01.01.2015 р. склала - 12664084,57 грн. без ПДВ. У 2015 році ФОП ОСОБА_1 було отримано дохід від підприємницької діяльності у сумі 71036898,73 грн. без ПДВ (ПДВ 14207379,75 грн.), що відображено у податковій декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_1 за 2015 рік (колонка 3 розділу І додатку Ф4). При цьому, на поточні рахунки та у касу ФОП ОСОБА_1 у 2015 році були отримані кошти у загальній сумі 82960897,25 грн. без урахування ПДВ (ПДВ 16592179,45 грн.). Із зазначеної суми 12664084,57 грн. без ПДВ - це кошти, сплачені на погашення дебіторської заборгованості за 2014 р., які були включені до складу податкової декларації про майновий стан і доходи і оподатковані ФОП ОСОБА_1 у 2014 році. Таким чином, заниження сум отриманих доходів у 2015 році ФОП ОСОБА_1 допущено не було. Перевищення задекларованих доходів над фактично отриманими коштами за 2014 -2015 р.р. склало 740086,05 грн. …» (т.1, а.с.165).

Судом досліджено документи додані позивачем до вказаної Бухгалтерської довідки: Таблиця «Доходи, відображені у податковій декларації та фактично отримані ФОП ОСОБА_1 у 2014-2015 роках» (т.1, а.с.166); Розшифровка надходження на р/рахунок грошових коштів по ФОП ОСОБА_1 (т.1, а.с.167); Надходження готівкових коштів до каси через РРО(АЗС) за 2015 рік по ФОП ОСОБА_1 (т.1, а.с.168); Таблиця «Доходи отримані та задекларовані у 2014р. по ФОП ОСОБА_1 та оплачені у 2015р.» (т.1, а.с.169-171); Розшифровка оплати за 2014р. по ФОП ОСОБА_1 (т.1, а.с.172-173); Реєстри виданих та отриманих податкових накладних за січень-грудень 2014 року (т.1, а.с.174-232); податкові накладні за 2014 рік, видані ФОП ОСОБА_1 на адресу інших суб'єктів господарювання (т.2, а.с.1-89); Податкові декларації з податку на додану вартість за січень-грудень 2014 року з додатками та доказами отримання їх контролюючим органом (т.2, а.с.130-266); Податкові декларації з податку на додану вартість за січень-грудень 2015 року з додатками та доказами отримання їх контролюючим органом (т.3, а.с.1-154); Реєстри виданих та отриманих податкових накладних за січень-грудень 2015 року (т.3, а.с.155-246; т.4, а.с.1-91).

Також судом досліджено банківські виписки, які свідчать про зміни в активах позивача (т.4, а.с.93-262).

Суми наведені у «Бухгалтерській довідці про доходи, задекларовані та фактично отримані ФОП ОСОБА_1 у 2014-2015 роках» кореспондуються з сумами зазначеними у наведеній податковій звітності та вказаних первинних документах.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що відповідачем не доведено заниження позивачем загального оподаткованого доходу за 2015 рік у сумі 11782747 грн. 53 коп. у порушення п.177.1, п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України.

2. В Акті перевірки №2/08-01-13-04/НОМЕР_1 від 09.02.2017 зазначено наступне: «… Перевіркою встановлено, що протягом перевіряємого періоду ФОП ОСОБА_1 до складу витрат віднесено витрати на придбання будівельних матеріалів в сумі 467356,14 грн., а саме: - цемент на суму 4416,66 грн., ПДВ 883,33 грн., придбаний у ТОВ «Мелбудальянс» (), - цемент на суму 144111,64 грн., ПДВ 28822,33 грн., придбаний у ТОВ «Мелбудресурс» (), - металочерепиця на суму 110973,68 грн., ПДВ 20194,74 грн., придбана у ТОВ «Профбудтермінали» (код ЄДРПУ36711690), - металопластикові конструкції на суму 207854,16 грн., ПДВ 41570,83 грн., придбані у ТОВ «Дендігруп» () в кількості 31 компект та псули в кількості 40 шт. Згідно письмових пояснень ФОП ОСОБА_1 цемент було використано на благоустрій території, де здійснюється господарська діяльність ФОП ОСОБА_1 - АДРЕСА_1. Роботи по благоустрою та установки металопластикових конструкцій були зроблені власними силами … В Запереченнях, наданих ФОП ОСОБА_1 до Мелітопольської ОДПІ, зазначено, що вказані матеріали були використані з метою провадження господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 та надано копії наступних документів: - акти на списання металопластикових конструкцій, згідно яких металопластикові конструкції, придбані у ТОВ «Дендігруп», підлягають списанню та встановленню на будівлю механізованої майстерні …, - акти на списання цементу …, згідно яких цемент, придбаний у ТОВ «Мелбудальянс» та ТОВ «Мелбудресурс», був використаний для благоустрою території (договір оренди землі №06 від 13.07.2010р.) … Також, до Заперечень надано копії документів, згідно яких будівля механізованої майстерні та земельна ділянка перебуває у власності ОСОБА_1 як фізичної особи-громадянина: - договір дарування нежитлової будівлі від 22.01.2010р., згідно якого громадянин ОСОБА_1 прийняв у дар нежитлову будівлю, будівлю механізованої майстерні, розташовану за адресою АДРЕСА_1, - договір оренди землі №06 від 13.07.2010р., згідно якого ОСОБА_1 прийняв в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 1,1333га. … Пунктом 177.4 статті 177 ПКУ чітко визначений перелік витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів фізичної особи - підприємця від здійснення господарської діяльності на загальній системі. У вказаному переліку витрати на благоустрій території не зазначені. Крім того, враховуючи, що суб'єкт підприємницької діяльності - ФОП не може бути власником нерухомого або рухомого майна, а придбання, спорудження, будівництво, а, відповідно, і поліпшення такого майна суб'єктом підприємницької діяльності - ФОП може здійснюватись ним виключно як фізичною особою, підприємцем ОСОБА_1 безпідставно віднесено до складу витрат 2015 року витрати по операціям з поліпшення та благоустрою зазначеного майна на суму 467356,14 грн., чим порушено пункти 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України ...» (т.1, а.с.79-80).

Судом досліджено документи надані позивачем в обґрунтування позовних вимог: Таблиця «Придбання матеріалів у розрізі контрагентів за 2015 рік по ФОП ОСОБА_1» (т.5, а.с.115); Договір купівлі-продажу №ДГ-310303 від 31.03.2015, укладений між ТОВ «Дендігруп» (продавець) та ФОП ОСОБА_1 (покупець) (т.5, а.с.117); Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно ТОВ «Дендігруп» (т.5, а.с.118-119); Витяг з реєстру платників податку на додану вартість стосовно ТОВ «Дендігруп» (т.5, а.с.120); Витяг з ЄДРПОУ стосовно ТОВ «Дендігруп» (т.5, а.с.121); податкові накладні, видаткові накладні, акти прийому-передачі, рахунки-фактури, оформлені ТОВ «Дендігруп» (т.5, а.с.122-145); податкові накладні, видаткову накладну, рахунок-фактуру, оформлені ТОВ «Професійні будівельні термінали» (т.5, а.с.147-151); Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Професійні будівельні термінали» (т.2, а.с.129); податкові накладні, видаткові накладні, рахунки на оплату, оформлені ТОВ «Мелбудальянс» (т.5, а.с.153-164); Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Мелбудальянс» (т.2, а.с.128); Договір поставки №МБР/12 від 04.05.2015, укладений між ТОВ «Мелбудресурс» (постачальник) та ФОП ОСОБА_1 (покупець), з додатковою угодою та додатком (т.5, а.с.166-170); Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно ТОВ «Мелбудресурс» (т.5, а.с.170); Витяг з реєстру платників податку на додану вартість стосовно ТОВ «Мелбудресурс» (т.5, а.с.171); податкові накладні, видаткові накладні, рахунки на оплату, оформлені ТОВ «Мелбудресурс» (т.5, а.с.172-218); Акти на списання матеріальних цінностей (т.1, а.с.111-127).

Згідно з ч.1 ст.320 Цивільного кодексу України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Суб'єкти господарювання реалізують свою господарську компетенцію на основі права власності, права господарського відання, права оперативного управління відповідно до визначення цієї компетенції у цьому Кодексі та інших законах (ч.4 ст.55 Господарського кодексу України).

Основу правового режиму майна суб'єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління. Господарська діяльність може здійснюватися також на основі інших речових прав (права володіння, права користування тощо), передбачених Цивільним кодексом України (ч.1 ст.139 Господарського кодексу України).

Майновий стан суб'єкта господарювання визначається сукупністю належних йому майнових прав та майнових зобов'язань, що відображається у бухгалтерському обліку його господарської діяльності відповідно до вимог закону (ч.1 ст.145 Господарського кодексу України).

Суб'єкти господарювання зобов'язані на основі даних бухгалтерського обліку складати фінансову звітність за формами, передбаченими законодавством, проводити інвентаризацію належного їм майна для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та звітності, надавати фінансову звітність відповідно до вимог закону та їх установчих документів (ч.6 ст.145 Господарського кодексу України).

Згідно з п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Судом з'ясовано, що будівельні матеріали були використані ФОП ОСОБА_1 на поліпшення, благоустрій території та будівлі механізованої майстерні, де здійснюється господарська діяльність ФОП ОСОБА_1 Дана територія та будівля механізованої майстерні використовується позивачем для здійснення господарської діяльності, отримання доходу.

Протилежного відповідач не довів.

Згідно з пп.177.4.4 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, зокрема, належать: витрати на ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 обґрунтовано віднесено до складу витрат 2015 року витрати по операціям з поліпшення та благоустрою зазначеного майна на суму 467356 грн. 14 коп. та не порушено п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України.

3. В Акті перевірки №2/08-01-13-04/НОМЕР_1 від 09.02.2017 зазначено наступне: «…В ході перевірки встановлено, що протягом перевіряємого періоду ФОП ОСОБА_1 до складу витрат віднесено витрати на придбання добрива та ядохімікатів на загальну суму 4955413,85 грн. Згідно реєстраційних документів одним із видів підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 зазначено вирощування зернових культур (крiм рису), бобових культур i насiння олiйних культур. Згідно наданих до перевірки документів та згідно даних, відображених у декларації про майновий стан та доходи (додаток Ф4 до розділу ІІІ податкової декларації) за 2015 рік, ФОП ОСОБА_1 отримував доходи від таких видів підприємницької діяльності як роздрібна торгівля пальним та діяльність вантажного автомобільного транспорту. Таким чином, в ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не отримував дохід у 2015 році від провадження такої діяльності як вирощування зернових культур (крiм рису), бобових культур i насіння олiйних культур. В Запереченнях ФОП ОСОБА_1 зазначено, що придбані добрива та ядохімікати на загальну суму 4955413,85 грн. були списані з метою використання та удобрення земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що перебувають в оренді у ФОП ОСОБА_1 з метою здійснення діяльності з вирощування зернових культур (крiм рису), бобових культур i насіння олiйних культур та з метою протравлення шкідників та хвороб на рослинах протягом 2015 року та надано копії актів про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин, згідно яких було списано добрива та ядохімікати на загальну суму 2046764,01 грн. … Також, ФОП ОСОБА_1 в Запереченнях зазначає, що дохід від даного виду діяльності у 2015 році ним отриманий не був через те, що посіви загинули та постраждали від шкідників, про що було складено відповідний акт - акт №1 від 18.05.2015р. За результатами документальної планової виїзної перевірки у ФОП ОСОБА_1 станом на 01.01.2015р. залишки ТМЦ, зокрема сільськогосподарської продукції, відсутні. Станом на 31.12.2015р. у ФОП ОСОБА_1 наявні залишки сільськогосподарської продукції у кількості 1615,812т на суму 8449859,33 грн. Згідно інформації, наданої до заперечень, ФОП ОСОБА_1 підтверджено наявність залишків сільськогосподарської продукції у кількості 1615,812т станом на 01.01.2016р., яка була реалізована в 2016 році на суму 10524741,17 грн. … Враховуючи, що дохід від продажу сільськогосподарської продукції, яка була вирощена протягом 2015 року, фактично був отриманий ФОП ОСОБА_1 у 2016р., платником податків безпідставно включено до складу витрат у 2015р. суму придбаних добрив та ядохімікатів на загальну суму 4955413,85 грн. Таким чином, в порушення пунктів 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу ФОП ОСОБА_1 безпідставно включено до складу валових витрат перевіреного періоду витрати, на придбання добрива та ядохімікатів, що призвело до завищення показника витрат, задекларованих в декларації про доходи за 2015 р., на суму 4955413,85 грн. …» (т.1, а.с.80-81).

Судом досліджено документи надані позивачем в обґрунтування позовних вимог: Договори оренди земельних ділянок з додатковими угодами, згідно з якими ФОП ОСОБА_1 були передані земельні ділянки у строкове платне користування для ведення особистого селянського господарства (т.5, а.с.1-114); Акти про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин (т.1, а.с.129-135); Акт обстеження та списання загиблих посівів у ФОП ОСОБА_1 від 18.05.2015 (підписаний, у тому числі, й депутатом Нововасилівською селищною радою ОСОБА_5) (т.1, а.с.136).

Судом з'ясовано, що у ФОП ОСОБА_1 перебувають в оренді земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства (870 га) та ним було придбано добрив та ядохімікатів на загальну суму 4955413 грн. 85 коп., що відповідачем не заперечується.

Завдяки придбаним добривам та ядохімікатам у сумі 4955413 грн. 85 коп. позивачем була реалізована сільськогосподарська продукція у кількості 1615,814т у 2016 році на суму 10524741 грн. 17 коп. Дані обставини відповідачем не спростовуються.

Таким чином, придбання та використання позивачем добрив та ядохімікатів пов'язані з його господарською діяльністю, отриманням доходу.

Нормативно відповідачем не доведена не можливість включення позивачем до складу витрат у 2015 році суми придбаних добрив та ядохімікатів - 4955413 грн. 85 коп.

З урахуванням зазначеного, ФОП ОСОБА_1 обґрунтовано, без порушення п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, включено до складу валових витрат перевіреного періоду витрати на придбання добрива та ядохімікатів і це не призводить до завищення показника витрат, задекларованого у декларації про доходи за 2015 рік, на суму 4955413 грн. 85 коп.

4. В Акті перевірки №2/08-01-13-04/НОМЕР_1 від 09.02.2017 зазначено наступне: «… В ході документальної планової виїзної перевірки встановлено, що протягом перевіряємого періоду ФОП ОСОБА_1 до складу витрат віднесено витрати на придбання автомобільних шин на загальну суму 14010809,44 грн. До планової документальної перевірки ФОП ОСОБА_1 надані акти списання, які складені в присутності водіїв та підписані гол. механіком, слюсарем, інженером по техніці безпеки, згідно яких протягом 2015р. було проведено заміну автошин на суму 5540416,53 грн. Документи щодо підтвердження фактів використання куплених автомобільних шин у господарській діяльності ФОП ОСОБА_1 на суму 8470392,91 грн., до перевірки не надані. Згідно наданих ФОП ОСОБА_1 пояснень зазначені автомобільні шини були встановлені на залучений транспорт, наданий ТОВ «Елізет» ... Мелітопольською ОДПІ було отримано податкову інформацію Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області №5481/7/10-06-14-03/39735756 від 15.07.2016р. по ТОВ «ЕЛІЗЕТ» (код за ) щодо документального підтвердження господарських відносин з підприємствами-постачальниками та підприємствами-покупцями, їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.01.2015р. по 10.06.2016р. Відповідно зазначеної податкової інформації ТОВ «ЕЛІЗЕТ» не знаходиться за юридичною адресою - Київська обл., м.Бориспіль, вул.Січнева, буд.1. На підставі вищевикладеного Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області складено Акт від 08.07.2016р. №19/10-06-14-03/39735756 про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕЛІЗЕТ» (код за ) в зв'язку з відсутністю підприємства та його посадових осіб за податковою адресою. Проведеним Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області аналізом встановлено, що у ТОВ «ЕЛІЗЕТ» в період з 01.01.2015р. по 10.06.2016р. відсутні докази залучення персоналу на підставі цивільно-правових договорів та основні фонди, активи, виробничі потужності, транспортні засоби, які необхідні для проведення відповідної фінансово-господарської діяльності та здійснення реалізації різноманітних товарів/послуг на адресу контрагентів-покупців ... Крім того до управління аудиту Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області надійшла Ухвала від слідчого судді Жовтневого районного м.Маріуполя Донецької області ОСОБА_6, погодженого з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Донецької області ОСОБА_7, поданого в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 від 16.07.2015р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.2 ст.205, ч.3 ст.209 КК України. Таким чином у ТОВ «Елізет» відсутні фізичні та технічні можливості для надання послуг по перевезенню автомобільним транспортом, зазначені операції є нереальними та проведені з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту по ланцюгу постачання, зокрема ФОП ОСОБА_1 … Враховуючи вищенаведене, ФОП ОСОБА_1, в порушення пункту 177.2, підпункту 177.4.1. пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України безпідставно включено до складу витрат на придбання ТМЦ вартість автошин радіусом від R13 до R17,5, які використовуються виключно для встановлення на легкові транспортні засоби, що призвело до завищення витрат, задекларованих в декларації про доходи за 2015р., на суму 8936422,92 грн. …» (т.1, а.с.81-83).

Судом досліджено Договір №0107/15 на надання послуг з перевезення автомобільним транспортом від 01.07.2015, укладений між ТОВ «Елізет» (перевізник) та ФОП ОСОБА_1 (замовник), з додатковими угодами (т.1, а.с.137).

У листі ТОВ «Елізет» від 06.07.2015 за вих.№10/15 на адресу ФОП ОСОБА_1 зазначено наступне: «… 01.07.2015р. між TOB «ЕЛІЗЕТ» та ФОП ОСОБА_1 було укладено Договір №0107/15 (надалі - Договір), відповідно до якого TOB «ЕЛІЗЕТ» зобов'язалося приймати на підставі Вашої заявки до перевезення транспортними засобами товари та доставляти їх до пункту призначення. При цьому, Ви зобов'язалися за свій рахунок в разі необхідності придбати гумові шини, запасні частини необхідні для належної експлуатації автомобільного транспорту (власного або залученого), який використовується TOB «ЕЛІЗЕТ» для надання послуг за Договором. Однак, на даний час TOB «ЕЛІЗЕТ» має у наявності шини для вантажних автомобілів у кількості, яка перевищує потребу нашого підприємства. Натомість для здійснення нашої комерційної діяльності ми маємо потребу у автомобільних шинах від R13 до R19,5. У зв'язку з вищевикладеним, просимо Вас розглянути питання щодо можливості проведення обміну шин, наявних у нашого підприємства, на шини менших розмірів відповідної вартості. Орієнтовна потреба нашого підприємства у шинах R13 - R.19,5 на 2015 рік складає … на суму, приблизно 9000000 грн. …» (т.2, а.с.90).

У листі ФОП ОСОБА_1 від 09.07.2015 за вих.№09/07/15 на адресу ТОВ «Елізет» зазначено наступне: «… На Ваш лист від 06 липня 2015р. №10/15 повідомляю, що я маю можливість поставити TOB «ЕЛІЗЕТ» у 2015 році автомобільні шини від R13 до R19,5 у необхідній Вашому підприємству кількості в обмін на шини більших розмірів (від R20 до R22,5) відповідної вартості …» (т.2, а.с.91).

Судом досліджено Акт від 30.12.2015, складений між ТОВ «Елізет» та ФОП ОСОБА_1, в якому зазначено наступне: «… 1.На виконання умов Договору від 01.07.2015р. №0107/15, укладеного між ТОВ «EJII3ET» та ФОП ОСОБА_1 (надалі - Договір), TOB «ЕЛІЗЕТ» протягом 2015 року було використано автомобільні шини, запасні частини, зазначені у додатку №1 до цього Акту, на загальну суму 8470392,77 грн. 2.Протягом 2015 року ФОП ОСОБА_1 було передано TOB «ЕЛІЗЕТ» автомобільні шини (R13, R14, R15, R16, R17,5, R18, R19, R19,5), запасні частини зазначені у додатку 2 до цього Акту, на загальну суму 8936422,92 грн. 3.TOB «ЕЛІЗЕТ» протягом 2015 року було передано ФОП ОСОБА_1 автомобільні шини (R20, R22.5), зазначені у додатку 3 до цього Акту, на загальну суму 466030,15 грн. 4.Сторони підтверджують, що умови Договору у 2015р. виконані сторонами належним чином. 5.Грошових зобов'язань, пов'язаних із передачею зазначених у цьому Акті автомобільних шин сторони одна перед одною не мають. Додатки: 1.Перелік автомобільних шин, використаних TOB «ЕЛІЗЕТ» на виконання умов Договору від 01.07.2015р. №0107/15. 2.Перелік автомобільних шин, переданих ФОП ОСОБА_1 TOB «ЕЛІЗЕТ» у 2015р. 3.Перелік автомобільних шин, переданих TOB «ЕЛІЗЕТ» ФОП ОСОБА_1 у 2015р. ПІДПИСИ СТОРІН …» (т.2, а.с.92).

Судом досліджено додатки до вказаного Акту від 30.12.2015: Перелік автомобільних шин, використаних TOB «ЕЛІЗЕТ» на виконання умов Договору від 01.07.2015р. №0107/15 (т.2, а.с.93-109); Перелік автомобільних шин, переданих ФОП ОСОБА_1 TOB «ЕЛІЗЕТ» у 2015р. (т.2, а.с.110-126); Перелік автомобільних шин, переданих TOB «ЕЛІЗЕТ» ФОП ОСОБА_1 у 2015р. (т.2, а.с.127).

Суд вважає, що відповідачем при проведенні перевірки, за результатами якої складено Акт перевірки №2/08-01-13-04/НОМЕР_1 від 09.02.2017, не надано належну юридичну та бухгалтерську оцінку зазначеним вище документам: листу ТОВ «Елізет» від 06.07.2015 за вих.№10/15; листу ФОП ОСОБА_1 від 09.07.2015 за вих.№09/07/15; Акту від 30.12.2015 з додатками.

При цьому, під час перевірки, за результатами якої складено Акт перевірки №1950/08-32-13-03/НОМЕР_1, у перевіряючих вказаних зауважень не виникло.

Відповідачем не надано до суду: податкову інформацію Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області №5481/7/10-06-14-03/39735756 від 15.07.2016 по ТОВ «ЕЛІЗЕТ»; Акт від 08.07.2016 за №19/10-06-14-03/39735756 про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕЛІЗЕТ»; результати розслідування кримінального провадження №0000064 від 16.07.2015.

Судом з'ясовано, що господарська діяльність позивача пов'язана з сферою транспортних послуг та у позивача наявні транспортні засоби.

Таким чином, придбання позивачем автомобільних шин пов'язане з його господарською діяльністю.

За матеріалами справи не знаходить свого підтвердження факт включення позивачем до складу витрат на придбання ТМЦ вартості автошин радіусом від R13 до R17,5, які використовуються виключно для встановлення на легкові транспортні засоби.

Звідси, позивачем не завищено витрати, задекларовані у декларації про доходи за 2015 рік, на суму 8936422 грн. 92 коп. та не порушено п.177.2, пп.177.4.1 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України.

Підсумовуючи наведене вище суд зазначає таке.

В Акті перевірки №2/08-01-13-04/НОМЕР_1 від 09.02.2017 зазначено наступне: «… Внаслідок порушень ФОП ОСОБА_1 пунктів 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми чистого оподатковуваного доходу за 2015 рік в розмірі 26141940,44 грн., за результатами перевірки встановлено заниження податку з доходів фізичних осіб за 2015р. у сумі - 5228388,08 грн. …» (т.1, а.с.84).

Суд вважає, що відповідачем не доведено заниження позивачем податку з доходів фізичних осіб за 2015 рік у сумі 5228388 грн. 08 коп. та порушення позивачем п.177.1, п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України.

За відсутності порушень податкового законодавства відсутніми є і підстави до вжиття відповідачем заходів, передбачених п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України.

Звідси, нарахування податкового зобов'язання, застосування відповідачем штрафної (фінансової) санкцій до позивача по податку на доходи з фізичних осіб є необґрунтованим.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення № є протиправним та підлягає скасуванню у повному обсязі.

ІІ. Згідно з абз.1 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до пп.1.1 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Як зазначено у п.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

У п.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України зазначено, що ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Згідно з п.1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

В Акті перевірки №2/08-01-13-04/НОМЕР_1 від 09.02.2017 зазначено наступне: «… Перевіркою правильності визначення суми військового збору від здійснення підприємницької діяльності встановлено його заниження за 2015р. на загальну суму 392129,11 грн., яке виникло внаслідок порушень податкового законодавства, що відображено в підпунктах 2.1.1 та 2.1.2. пункту 2.1. розділу 2 акта перевірки ... Таким чином, в порушення пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, пунктів 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України … ФОП ОСОБА_1 занижено суму військового збору від здійснення підприємницької діяльності за 2015р. в розмірі 392129,11 грн. …» (т.1, а.с.85-86).

З урахуванням матеріалів справи, відповідачем не доведено заниження позивачем військового збору, який необхідно сплатити до бюджету за 2015 рік, у сумі 392129 грн. 11 коп., як то зазначено в Акті перевірки №2/08-01-13-04/НОМЕР_1 від 09.02.2017.

Звідси, є протиправним застосування відповідачем до позивача штрафної (фінансової) санкції у сумі 98032 грн. 28 коп.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення № від 24.03.2017 є протиправним та підлягає скасуванню у повному обсязі.

ІІІ. У п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України зазначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб'єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу); б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов'язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних. З метою застосування цього пункту податкові зобов'язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Як зазначено у п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

В Акті перевірки №2/08-01-13-04/НОМЕР_1 від 09.02.2017 зазначено наступне: «… За період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. ФОП ОСОБА_1 задекларовано податкових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 14207378 грн. … Перевіркою відображених у рядку 1 декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою, крім імпорту товарів» показників за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. у загальній сумі 14207378 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій з перевезення вантажним автомобільним транспортом та роздрібної торгівлі паливом. Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. в сумі 14207378 грн. на підставі таких документів як податкових декларацій з податку на додану вартість, розрахунків коригування сум податку на додану вартість, розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), реєстрів виданих податкових накладних, видаткових та податкових накладних на послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом та роздрібної торгівлі паливом, руху коштів на банківському рахунку та звітів РРО встановлено наступне. Фактично потягом 2015р. ФОП ОСОБА_1 було отримано кошти від покупців всього в сумі 99302447,15 грн., в т.ч. 82819646,26 грн. (без урахування ПДВ), ПДВ 16563929,25 грн., в т.ч.: - 82752039,29 грн., ПДВ 16550407,85 грн. у безготівкову вигляді на розрахункові рахунки, відкриті у … банках …; - 67606,97 грн., ПДВ13521,39 грн. готівкою через РРО ... Згідно податкових декларацій з ПДВ за січень-грудень 2015р., первинних документів та єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що протягом 2015р. ФОП ОСОБА_1 були виписані податкові накладні на здійснення автоперевезень та реалізацію пального на загальну суму 71036890 грн., ПДВ 14207378 грн. … За результатами попередньої документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013р. по 31.12.2014р. (акт перевірки від 07.09.2015р. №171/08-17-17/НОМЕР_1) станом на 01.01.2015р. існувала дебіторська заборгованість на суму 10534580,72 грн., у т.ч. ПДВ - 1755763,45 грн., тобто, перша подія - надання послуг ФОП ОСОБА_1 була здійснена в 2014р. та, відповідно, включена до податкових зобов'язань 2014р. В Запереченнях ФОП ОСОБА_1 зазначено, що в акті перевірки від 07.09.2015р. №171/08-17-17/НОМЕР_1 дебіторська заборгованість проставлена невірно, та надано роздруківку доходів, отриманих та задекларованих ним у 2014р., згідно якого залишок заборгованості по покупцям станом на 01.01.2015р. складає 15143876,39 грн. Акт перевірки від 07.09.2015р. №171/08-17-17/НОМЕР_1 був підписаний ФОП ОСОБА_1 та не оскаржувався в частині визначення дебіторської заборгованості станом на 01.01.2015р., таким чином дебіторська заборгованість станом на 01.01.2015р. складає 10534580,72 грн., у т.ч. ПДВ - 1755763,45 грн. Враховуючи вищенаведене, ФОП ОСОБА_1 протягом 2015р. було отримано на банківський рахунок кошти в сумі 3003939 грн., ПДВ 600787,8 грн. у вигляді оплати товарів, послуг, що підлягають постачанню, але фактично не поставлені (ПДВ 600787,8 = 16563929,25 - 14207378 - 1755763,45). Зазначені кошти не були включені ФОП ОСОБА_1 до складу податкових зобов'язань з податку на додану вартість за 2015р., що є порушенням п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України та призвело до заниження суми податкових зобов'язань з ПДВ за 2015р. в розмірі 600787,8 грн. В ході документальної планової виїзної перевірки встановлено, що протягом перевіряємого періоду ФОП ОСОБА_1 до складу податкового кредиту віднесені суми ПДВ, сплачені при придбанні автомобільних шин у розмірі 2802161,89 грн. … Враховуючи, що протягом перевіряємого періоду основним видом господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 є надання послуг з вантажного перевезення автомобiльним транспортом, а також те, що до перевірки не надані документи стосовно використання у господарській діяльності легкових автомобілів, на які можливо було б встановити автошини радіусом R13, R14, R15, R16, R17,5 та відсутність зазначених автошин у залишках ТМЦ станом на 31.12.2015р., ФОП ОСОБА_1 в порушення 198.5 статті 198 Податкового кодексу України занижено суму податкових зобов'язань з ПДВ у розмірі 1787285 грн., в т.ч. за січень 2015р. - 50363,62 грн., лютий 2015р. - 121546,61 грн., березень 2015р. - 30589,84 грн., липень 2015р. - 101420,43 грн., серпень 2015р. - 190215,87 грн., вересень 2015р. - 172011,20 грн., жовтень 2015р. - 754728,01 грн., листопад 2015р. - 218289,84 грн., грудень 2015р. - 148119,26 грн. Таким чином, в порушення пункту 187.1 статті 187, пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 занижено суму податкових зобов'язань в розмірі 2388073 грн., в т.ч. за січень 2015р. - 50364 грн., лютий 2015р. - 121547 грн., березень 2015р. - 30590 грн., травень 2015р. - 14799 грн., червень 2015р. - 427638 грн., липень 2015р. - 243104 грн., серпень 2015р. - 190216 грн., вересень 2015р. - 188678 грн., жовтень 2015р. - 754728 грн., листопад 2015р. - 218290 грн., грудень 2015р. - 148119 грн. … За період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. самозайнятою особою ОСОБА_1 задекларовано податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 14245424 гривень ... Перевіркою відображених у рядку 10.1 декларацій «Придбання (виготовлення,будівництво, спорудження, створення) з податком на додану вартість на митній території України товарів/послуг та необоротних активів з метою їх використання виключно у межах господарської діяльності платника податку для здійснення, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та нульовою ставкою» показників за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. у загальній сумі 14245424 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив декларування податкового кредиту за угодами з придбання транспортно-експедиційних послуг, запчастин, шин, дизпалива, бензину, будматеріалів тощо ... Враховуючи те, що суб'єкт підприємницької діяльності - ФОП не може бути власником нерухомого або рухомого майна, а придбання, спорудження, будівництво, а, відповідно, і поліпшення такого майна суб'єктом підприємницької діяльності - ФОП, який зареєстрований платником ПДВ, може здійснюватись ним виключно як фізичною особою, то право на податковий кредит за операціями з поліпшення та благоустрою зазначеного майна не виникає. Таким чином, в порушення пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 завищено суму податкового кредиту в розмірі 93471,23 грн., в т.ч. за січень 2015р. - 193 грн., лютий 2015р. - 217 грн., березень 2015р. - 473 грн., квітень 2015р. - 12967 грн., травень 2015р. - 19197 грн., червень 2015р. - 3305 грн., липень 2015р. - 15689 грн., серпень 2015р. - 6067 грн., вересень 2015р. - 17692 грн., жовтень 2015р. - 15016 грн., листопад 2015р. - 2467 грн., грудень 2015р. - 189 грн. … Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. встановлено його заниження всього у сумі 2481544 грн., в т.ч. за січень 2015р. - 50557 грн., лютий 2015р. - 121764 грн., березень 2015р. - 31063 грн., квітень 2015р. - 12967 грн., травень 2015р. - 33996 грн., червень 2015р. - 430943 грн., липень 2015р. - 258793 грн., серпень 2015р. - 196283 грн., вересень 2015р. - 206370 грн., жовтень 2015р. - 769744 грн., листопад 2015р. - 220757 грн., грудень 2015р. - 148308 грн. в результаті допущених порушень податкового законодавства, що відображено в п.2.4.1 та п.2.4.2 розділу 2 акта перевірки ... Таким чином в порушення пункту п.187.1 ст.187, п.198.3, п.198.5 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України … та в результаті допущених порушень податкового законодавства, що відображено в п.2.4.1, 2.4.2 розділу 2 акта перевірки встановлено: - заниження податку на додану вартість за 2015р., що підлягає сплаті до бюджету, в сумі 2359781 грн., в т.ч. за січень 2015 року - 50557 грн., березень 2015 року - 31063 грн., квітень 2015 року - 12967 грн., травень 2015 року - 33996 грн., червень 2015 року - 341552 грн., липень 2015 року - 94093 грн., серпень 2015 року - 153483 грн., вересень 2015 року - 211396 грн., жовтень 2015 року - 1061609 грн., листопад 2015 року - 220757 грн., грудень 2015 року - 148308 грн.; - завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд.24 декларації) за лютий 2015р. на суму 121764 грн. …» (т.1, а.с.87-94).

Судом з'ясовано, що обставинам, які стали підставою для висновку відповідача щодо порушення позивачем п.187.1 ст.187, п.198.3, п.198.5 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, судом надана оцінки вище, при дослідженні судом підстав для визначення відповідачем позивачу податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб.

З урахуванням зазначеного, нарахування податкового зобов'язання, застосування відповідачем штрафної (фінансової) санкції до позивача по податку на додану вартість, зменшення позивачу від'ємного значення по податку на додану вартість є безпідставним та необґрунтованим.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення від 24.03.2017 за № та за № є протиправними та підлягають скасуванню у повному обсязі.

IV. У п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток). У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

В Акті перевірки №2/08-01-13-04/НОМЕР_1 від 09.02.2017 зазначено наступне: «… Перевіркою відображення сум, визначених фізичною особою-підприємцем, на який нараховується єдиний внесок встановлено: За даними перевірки, з урахуванням встановлених порушень, викладених в підпунктах 2.1.1 та 2.1.2 пункту 2.1 розділу 2 акта перевірки, ФОП ОСОБА_1 занижено чистий оподатковуваний дохід у перевіряємому періоді у розмірі - 26141940 грн. 44 коп. … В порушення пункту 2 частини 1 статті 7, частини 2 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» … ФОП ОСОБА_1 занижено суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7%, з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, у розмірі - 11497,79 грн. … В результаті заниження суми, на яку нараховується єдиний внесок в порушення пункту 2 частини 1 статті 7, частини 2 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» … ФОП ОСОБА_1 занижено належний до сплати в бюджет єдиний внесок у розмірі 34,7%, у розмірі - 3989,71 грн. …» (т.1, а.с.86-87).

Судом досліджено: Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2015 рік з доказом отримання контролюючим органом (т.1, а.с.108)

Оскільки, з урахуванням зазначеного вище, відповідачем не доведено заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу за 2015 рік у сумі 26141940 грн. 44 коп., то, відповідно, позивачем не занижений до сплати у бюджет єдиний внесок у розмірі 34,7%, у сумі - 3989 грн. 71 коп.

Таким чином, відповідачем необґрунтовано винесено відносно позивача: Рішення №000253/1304 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, за яким донараховано 3989 грн. 71 коп. єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та застосовано штрафну санкцію у сумі 797 грн. 94 коп.; Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-000-2521304, якою вимагається сплатити недоїмку з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 3989 грн. 71 коп.

Судом прийнято до уваги, що Рішенням Державної фіскальної служби України від 18.05.2017 за №6494/П/99-99-11-02-02-25 про результати розгляду скарги скасовано Рішення №000253/1304 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 24.03.2017 та Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-000-2521304 від 24.03.2017 через винесення їх відповідачем не за встановленою формою (т.5, а.с.222-224).

Також, у Рішенні Державної фіскальної служби України від 18.05.2017 за №6494/П/99-99-11-02-02-25 про результати розгляду скарги зазначено наступне: «… скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в частині оскарження вищезазначених документів - задовольнити частково. ГУ ДФС у Запорізькій області винести та направити нові вимогу та рішення, відповідно до вимог чинного законодавства …» (т.5, а.с.224).

На день судового засідання - 22.06.2017, ГУ ДФС у Запорізькій області не винесено відносно позивача вимогу та рішення, відповідно до вимог чинного законодавства.

Іншого сторони не довели.

Таким чином, оскільки оскаржувані позивачем у судовому порядку Рішення №000253/1304 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 24.03.2017 та Вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-000-2521304 від 24.03.2017 скасовані Державною фіскальною службою України в адміністративному порядку, то підстав для скасування даного Рішення та Вимоги у суду не має.

Звідси, у цій частині позовних вимог позивачу повинно бути відмовлено.

V. Відповідачем не надано до суду доказів визнання судом недійсними правочинів (договорів), наведених вище та досліджених судом.

Відповідно до пп.20.1.30 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюванних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов'язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами.

Доказів реалізації відповідачем пп.20.1.30 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України щодо визнання недійсними правочинів (договорів), наведених вище, до суду - не надано.

Докази притягнення ФОП ОСОБА_1 та службових осіб ТОВ «Елізет», ТОВ «Мелбудальянс», ТОВ «Мелбудресурс», ТОВ «Профбудтермінали», ТОВ «Дендігруп», до кримінальної відповідальності саме щодо взаємовідносин, викладених в Акті перевірки №2/08-01-13-04/НОМЕР_1 від 09.02.2017, відповідач до суду не надав.

У постанові Верховного Суду України від 05.03.2012 (справа №21-421а11) міститься правовий висновок, відповідно до якого податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Аналогічний правовий висновок викладений і колегіями суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 22.09.2015 по справам №21-887а15 та №21-1359а15, де зазначено, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відтак, сама наявність кримінального провадження за №0000064 від 16.07.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.2 ст.205, ч.3 ст.209 Кримінального кодексу України - не є беззаперечним аргументом для визнання операцій ФОП ОСОБА_1 з ТОВ «Елізет» фіктивними (на чому наполягає відповідач), а лише потребує додаткової перевірки наявності чи відсутності дефектності (з правової точки зору) наданих позивачем документів у підтвердження чи то спростування відповідних фактів.

Крім того, відповідачем не надано до суду доказів відсутності змін в активах ФОП ОСОБА_1 за його операціями з ТОВ «Елізет», ТОВ «Мелбудальянс», ТОВ «Мелбудресурс», ТОВ «Профбудтермінали», ТОВ «Дендігруп».

Відповідачем не надано до суду доказів перевірки використання під час господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 товарів/послуг, одержаних від ТОВ «Елізет», ТОВ «Мелбудальянс», ТОВ «Мелбудресурс», ТОВ «Профбудтермінали», ТОВ «Дендігруп».

Позивачем надано до суду документи щодо використання товарів/послуг, одержаних від ТОВ «Елізет», ТОВ «Мелбудальянс», ТОВ «Мелбудресурс», ТОВ «Профбудтермінали», ТОВ «Дендігруп», у своїй господарській діяльності.

Суд вважає, що позивачем доведено наявність у позивача ділової мети при взаємовідносинах з ТОВ «Елізет», ТОВ «Мелбудальянс», ТОВ «Мелбудресурс», ТОВ «Профбудтермінали», ТОВ «Дендігруп».

Позивач не повинен нести відповідальність за протиправні дії своїх контрагентів (які навіть не доведені відповідачем) при відсутності у нього умислу на вчинення таких дій. Наявність у позивача умислу на вчинення протиправних дій при отриманні товарів/послуг від ТОВ «Елізет», ТОВ «Мелбудальянс», ТОВ «Мелбудресурс», ТОВ «Профбудтермінали», ТОВ «Дендігруп» відповідачем - не доведено.

Аналогічна правова позиція викладена і у п.38 рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» (2007 рік, заява №803/02), а саме: «… коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань».

VІ. Відповідно до ст.2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Одним із основних принципів на яких ґрунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, відповідно до ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є принцип превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Згідно з ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як, зокрема, зазначено колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 31.03.2015 по справі №21-15а15: «… для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської діяльності, визначальною ознакою якої є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. За відсутності ж факту придбання товарів (робіт, послуг) відповідні суми не можуть включатись до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів …».

Аналогічна правова позиція викладена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 06.12.2016 по справі №21-1440а16.

Як зазначено у ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Згідно з п.1.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі - «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку»), записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів.

Відповідно до п.2.1 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Надані позивачем до суду докази, документи у сукупності підтверджують реальне здійснення господарських операцій.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платниками податків вносяться відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Як з'ясовано судом, позивач веде облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань.

З наведеного позивачем у позові, документів наданих ним до суду вбачається використання позивачем товарів/послуг, отриманих від контрагентів, у своїй господарській діяльності.

Отже, досліджені судом первинні документи, регістри бухгалтерського обліку та фінансової звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів підтверджують здійснення господарських операцій позивача з контрагентами.

Тобто, документально підтверджено формування позивачем витрат, податкового кредиту з податку на додану вартість по операціям з контрагентами за періоди, оподаткування яких становить предмет спору у справі, а також використання позивачем товарів/послуг отриманих від контрагентів у своїй діяльності.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суб'єктом владних повноважень у справі є ГУ ДФС у Запорізькій області, то саме з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, документально підтверджені, у сумі 8000 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №, прийняте 24.03.2017 Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, яким Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 7842582 грн. 12 коп., у тому числі: 5228388 грн. 08 коп. - за податковими зобов'язаннями; 2614194 грн. 04 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №, прийняте 24.03.2017 Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, яким Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 визначено грошове зобов'язання з військового збору у сумі 490161 грн. 39 коп., у тому числі: 392129 грн. 11 коп. - за податковими зобов'язаннями; 98032 грн. 28 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №, прийняте 24.03.2017 Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, яким Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 3539671 грн. 50 коп., у тому числі: 2359781 грн. 00 коп. - за податковими зобов'язаннями; 1179890 грн. 50 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №, прийняте 24.03.2017 Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, яким Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 зменшено від'ємне значення з податку на додану вартість у сумі 121764 грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Присудити на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області судові витрати у сумі 8000 грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 23.06.2017.

Суддя О.О. Прасов