Справа № 810/3886/16
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2017-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 року 810/3886/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Басай О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив "Побутмаш" до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Братислава", про визнання протиправним і скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Обслуговуючий кооператив "Гаражний кооператив "Побутмаш" (далі - позивач, ОК "ГК "Побутмаш") з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича (далі - відповідач), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Братислава", в якому просить визнати протиправним і скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29061780 від 01.04.2016 (оспорюване рішення).

В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що оспорюване рішення прийняте відповідачем в порушення вимог пункту 8-1 частини 2 статті 10, частини 1 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також інших нормативно правових актів України, що призвело до порушення прав та інтересів ОК "ГК "Побутмаш", тому просить суд задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача вказав, що при проведенні спірної реєстрації відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені йому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та іншим чинним законодавством України, тому вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Братислава", заперечень проти позову, клопотань чи заяв до суду не подавало.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.02.2017 вирішено розгляд даної адміністративної справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 06.03.2006, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. за реєстровим номером 836, ТОВ "Аларіт Україна" продало нерухоме майно (11 будівель загальною площею 604,20 кв.м. - гаражі, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Раскової Марини, буд. 4) Товариству з обмеженою відповідальністю "Побутмаш" (правонаступником якого є OK "ГК "Побутмаш"), що в свою чергу здійснило державну реєстрацію прав на нерухоме майно в Київському міському БТІ 14.02.2007 року із записом в реєстрову книгу №130п-10 за реєстровим №7712-п.

В червні 2007 року до господарського суду м. Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Братислава" з позовом до Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" про визнання права власності на 11 будівель загальною площею 604,20 кв.м. - гаражі, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Раскової Марини, 52/1 та зобов'язання відповідача зареєструвати право власності на вказане нерухоме майно за товариством з обмеженою відповідальністю "Братислава".

Рішенням господарського суду м. Києва у справі №30/284 від 22.06.2007 вказаний позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОК "ГК "Побутмаш" 12.01.2016 подав апеляційну скаргу на рішення господарського суду м. Києва у справі №30/284 від 22.06.2007, а також просив відновити строк на апеляційне оскарження вказаного рішення.

Однак, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2016, залишеної без змін постановою Вищого господарського суду України від 27.04.2016, ОК "ГК "Побутмаш" у задоволенні клопотання про відновлення строку для подання апеляційної скарги відмовлено, а апеляційну скаргу ОК "ГК "Побутмаш" на рішення господарського суду м. Києва у справі №30/284 від 22.06.2007 повернуто скаржнику.

У 2011 році до господарського суду Київської області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Братіслава" з позовом до обслуговуючого кооперативу "Гаражний кооператив "Побутмаш" та товариства з обмеженою відповідальністю "Аларіт Україна" за участю третьої особи - Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" про визнання недійсним договору купівлі-продажу гаражів від 06.03.2006 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Аларіт Україна" та товариством з обмеженою відповідальністю "Побутмаш", та зобов'язання Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" скасувати запис про державну реєстрацію права власності (за реєстровим номером 7712-п, номер запису в реєстровій книзі 130п-10) товариства з обмеженою відповідальністю "Побутмаш" на нерухоме майно - гаражі.

Рішенням господарського суду Київської області у справі №18/082-09/15 від 15.02.2011, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2011, позов задоволено в повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.09.2011 касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Аларіт Україна" задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2011 та рішення господарського суду Київської області від 15.02.2011 у справі №18/082-09/15 в частині зобов'язання Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" скасувати запис про державну реєстрацію права власності за реєстровим номером 7712-п, номер запису в реєстровій книзі 130п-10) товариства з обмеженою відповідальністю "Побутмаш" на нерухоме майно - гаражі, скасовано та припинено у цій частині провадження у справі, в решті, постанову та рішення у даній справі залишено без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

01 квітня 2016 року о 14:11:04 державним реєстратором - приватним нотаріусом Ковальчуком Сергієм Павловичем було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 29061780 та зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Братіслава" право власності на 11 нежитлових будівель загальною площею 430,3 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Сверстюка Євгена (Раскової Марини), будинок 52/1. Номер запису про право власності - 13983402.

Відповідно до Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №72390696 від 07.11.2016 підстава виникнення права власності у ТОВ "Братислава" - рішення Господарського суду м. Києва від 22.06.2007 року по справі №30/284, а підстава внесення запису до Державного реєстру прав, який здійснено 28.03.2016 - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 29061780 від 01.04.2016 14:11:04.

ОК "ГК "Побутмаш", вважаючи, що оспорюване рішення відповідача про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно за ТОВ "Братислава" є незаконним, звернулось з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами спору, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно пункту 1 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщених на території України, та обтяжень таких прав регулюються Законом України від 01.07.2004 №1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" (далі - Закон №1952-IV), Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 (далі - Порядок №868), Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141 (далі - Порядок №1141) та іншими нормативно правовими актами України.

Згідно з статтею 2 Закону №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

За приписами частини другої статті 9 Закону №1952-IV, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Статтею 15 Закону №1952-IV визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з частиною четвертою статті 15 Закону №1952-IV, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Положеннями пункту 81 частини другої статті 9 Закону №1952-IV встановлено, що під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Із заявою про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно третьою особою було подано до відповідача інформаційну довідку від 10.03.2015 НЖ-2015№477, видану Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, з якої судом встановлено, що згідно з даними Бюро, 11 нежитлових приміщень загальною площею 430,30 кв.м по вул. Раскової Марини, 52/1, на праві власності зареєстровано за ТОВ "Братислава" на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 22.06.2007 у справі №30/284, зареєстрованого КП "КМБТІ та РПВ на ОНМ" 12.07.2007, в книзі 27з-240 за реєстровим №1238-з. Вказані обставини свідчать про дотримання державним реєстратором при винесенні оспорюваного рішення вимог пункту 81 частини другої статті 9 та статті 15 Закону №1952-IV.

Таким чином, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про існування не скасованого державного реєстраційного запису про право власності позивача на нерухоме майно (запис Київського міського БТІ від 14.02.2007 в реєстровій книзі №130п-10 за реєстровим №7712-п), доказом чого вважає постанову Вищого господарського суду України від 27.09.2011 у справі №18/082-09/15, якою провадження було припинено у частині вимог про зобов'язання БТІ скасувати державний запис про право власності на нерухоме майно за ТОВ "Побутмаш" через відсутність між БТІ та ТОВ "Братислава" спору щодо права власності на майно.

Ураховуючи зазначене, а також те, що з 14.02.2007 право власності на нерухоме майно зареєстровано за позивачем (запис Київського міського БТІ в реєстровій книзі №130п-10 за реєстровим №7712-п) до 12.07.2007 (право власності зареєстровано за ТОВ "Братислава" на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 22.06.2007, запис КП "КМБТІ та РПВ на ОНМ" в книзі 27з-240 за реєстровим №1238-з), суд вважає необґрунтованими доводи позивача, що на момент винесення рішення Господарського суду м. Києва від 22.06.2007 по справі №30/284 право власності на нерухоме майно вже належало Товариству з обмеженою відповідальністю "Аларіт України" на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24.06.2005 (запис Київського міського БТІ від 14.02.2006 в реєстровій книзі №130п-10 за реєстровим №7712-п).

Частиною другою статті 26 Закону №1952-IV встановлено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1952-IV, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Згідно з частиною третьою пункту 19 Порядку №1141, після внесення державним реєстратором запису про речове право на нерухоме майно, обтяження такого права до Державного реєстру прав такому запису присвоюється номер, який є його ідентифікатором.

Відповідно до частини четвертої пункту 19 Порядку №1141, дата і час державної реєстрації виникнення, переходу, припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, їх обтяжень, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна фіксуються автоматично та відповідають даті і часу реєстрації заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або заяви про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна у базі даних про реєстрацію заяв і запитів, відповідно до якої заявлено державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, їх обтяжень, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Таким чином, зазначені позивачем доводи як підстава для скасування оспорюваного рішення про те, що внесений державним реєстратором до Державного реєстру прав запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ТОВ "Братислава" передує винесенню самого оспорюваного рішення, суд вважає необгрунтованими, оскільки з вказаного рішення судом було встановлено, що дата та час подання заяви ТОВ "Братислава" про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме 28.03.2016 17:48:12 відповідає автоматично зафіксованій даті та часу внесення запису (28.03.2016 17:48:12, номер запису 13983402).

Згідно з статтею 71 КАС, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем належними доказами доведено правомірність прийняття оспорюваного рішення, а тому, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Басай О.В.