Справа № 809/773/17
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2017 р. Справа № 809/773/17

м. Івано-Франківськ

судді Кафарського В.В.,

за участю секретаря Федів А.В.,

позивача: ОСОБА_1,

представників позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання неправомірним та скасування наказів №139 о/с від 13.04.2017, №370 від 11.04.2017, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та грошової компенсації за 10 діб невикористаної відпуски,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд із адміністративним позовом до Департаменту захисту економіки Національної поліції України (далі відповідач) про визнання неправомірним та скасування наказів №139 о/с від 13.04.2017, №370 від 11.04.2017, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та грошової компенсації за 10 діб невикористаної відпуски.

Позов мотивовано тим, що позивача, 13.04.2017 згідно наказу №139 о/с було звільнено у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. Підставою звільнення слугував наказ №370 від 11.04.2017 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з Національної поліції України. Дане звільнення та підставу звільнення ОСОБА_1 вважає незаконними, оскільки зазначені в наказі підстави для його звільнення не відповідають вимогам чинного законодавства, а застосоване до позивача покарання є заходом дисциплінарного впливу, що є передчасним і не могло бути застосовано у даному випадку. Тому наказ про його звільнення підлягає скасуванню, а він підлягає поновленню на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач та представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів викладених в позовній заяві. Додатково суду вказали на те, що грошову компенсацію за 10 днів невикористаної відпустки відповідач сплатив, тому від вимоги про зобовязання відповідача нарахувати і виплатити позивачу грошову компенсацію за 10 днів невикористаної відпустки відмовились. Зазначили, що до ОСОБА_1 протиправно обрано такий вид покарання як звільнення, а тому просили позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 165). Подав 08.06.2017 через канцелярію суду письмове заперечення проти адміністративного позову за № 7617/39-2017 від 07.06.2017, в якому позов не визнав, заперечив проти його задоволення, вважає наведенні в ньому вимоги безпідставними та необґрунтованими (а.с. 112-119). Дане заперечення мотивоване тим, що Департамент захисту економіки Національної поліції України, видаючи оскаржувані накази №139 о/с від 13.04.2017 та №370 від 11.04.2017, діяв на підставі, в межах повноважень та у встановлений законом строк. Просив розгляд справи проводити без участі представника Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

За таких обставин, на підставі приписів статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив здійснити розгляд даної адміністративної справи за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача та представників позивача, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Підполковник поліції ОСОБА_1 з 29.08.1998 по 06.11.2015 перебував на службі в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по 13.04.2017 на службі в Національній поліції. З 07.11.2015 обіймав посаду оперуповноваженого відділу управління захисту економіки в Івано-Франківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в невиході 08 грудня 2016 року на службу без поважних причин та перебуванні 21 вересня 2016 року на робочому місці з явними ознаками алкогольного сп'яніння, порушення вимог п. 1 ч. 1 статті 18 та статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 4 та 7 статті 40 Кодексу законів про працю України, керуючись статтями 2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-ГУ, підполковник поліції ОСОБА_1, старший оперуповноваженого управління захисту економіки в Івано-Франківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України наказом №370 від 11.04.2017 притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с. 15).

Наказом по особову складу Департаменту захисту економіки Національної поліції України №139 о/с від 13.04.2017 на підставі пункту 6 (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції (а.с. 16).

Суд зазначає, що правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 вказаного Закону, поліцейський зобовязаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч. 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію»).

Статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено текст присяги поліцейського, відповідно до якого поліцейський присягає, зокрема, дотримуватись Конституції та законів України.

Пунктами 4 і 7 статті 40 Кодексу законів про працю України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках:

4) прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

7) появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння.

Відповідно до ст. 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут), затвердженого законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, дисциплінарний проступок невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно абз. 1,2 ст. 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету.

Згідно ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування в органах внутрішніх справ України врегульований Інструкцією (далі Інструкція), затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.03.2013 за № 230, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541/23073.

Як встановлено в судовому засіданні, підставою для прийняття відповідачем рішення про звільнення позивача зі служби Національної поліції України, стали матеріали службових розслідувань по факту порушення підполковником поліції ОСОБА_1, старшим оперуповноваженим УЗЕ в Івано-Франківській області службової дисципліни.

Так, службове розслідування відносно підполковника поліції ОСОБА_4 за фактом порушення ним службової дисципліни, а саме, перебування на робочому місці з ознаками алкогольного сп'яніння, призначено на підставі наказу начальника Департаменту полковника поліції ОСОБА_5 від 13.10.2016 № 568 «Про призначення та проведення службового розслідування» (а.с. 55).

Результати службового розслідування, проведеного на підставі вказаного наказу, оформлено у вигляді висновку від 11.11.2016, затвердженого заступником начальника Департаменту підполковником поліції ОСОБА_6 (а.с. 56-59)

У висновках даного службового розслідування зазначено, що ОСОБА_1 21.09.2016 прибув на роботу із запізненням о 10:16 год., що зафіксовано системою відеонагляду «Spotfer». Близько 10:30 год. заступник начальника відділу управління захисту економіки Управління майор поліції ОСОБА_7 виявив, що підполковник поліції ОСОБА_1 з характерним запахом алкоголю спить у службовому кабінеті за своїм робочим столом, про що відразу доповів т.в.о. начальника управління захисту економіки Управління підполковнику поліції ОСОБА_8 та начальникові сектору Управління майору поліції ОСОБА_9

Коли вони всі разом зайшли до службового кабінету ОСОБА_1 то відчули різкий запах алкоголю, зафіксували на відео, як останній спить за робочим столом. Після цього розбудивши ОСОБА_4, вони разом поїхали на медичний огляд.

Цього ж дня, близько 15:20 год. вони прибули до Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру, лікарем було проведено медичний огляд ОСОБА_1 та видано довідку № 329 про те, що останній перебуває у стані алкогольного сп'яніння 1,91 проміле (звор. сторона а.с. 156).

О 16:30 год. медичний огляд ОСОБА_4 був закінчений та вони всі разом, на службовому автомобілі поїхали до Управління, однак, по дорозі ОСОБА_4 повідомив, що йому погано, вийшов із автомобіля та втік.

3 21.09.2016 ОСОБА_1 на роботу не виходив та повідомив, що знаходиться на лікуванні. Однак, 27.09.2016 ОСОБА_4 передав результат токсилогічного дослідження від 27.09.2016 №1569 Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру, що в його крові, яка була нібито відібрана 21.09.2016, алкоголю не виявлено.

З метою перевірки вказаних обставин т.в.о. начальника управління захисту економіки в Івано-Франківській області підполковник поліції ОСОБА_8 звернувся із запитом від 11.10.2016 № 8608/39-108/02-2016 до Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру (а.с. 154). На вказаний запит головним лікарем Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_10 надано відповідь про те, що результат токсилогічного дослідження від 27.09.2016 № 1569 щодо обстеження крові ОСОБА_4 видана помилково, оскільки відбір біоматеріалу у зазначеного громадянина був здійснений на наступний день, а саме: 22.09.2016 о 08.00 год. (а.с. 155).

Вказане спростовує доводи позивача про те, що 21.09.2016 о 16:50 год. він самостійно звернувся до Івано-Франківського ОНД і здав біоматеріал (кров) для проведення лабораторного дослідження з метою встановлення наявності у ОСОБА_1 стану алкогольного спяніння, як наслідок в його зразках крові не знайдено слідів алкоголю, адже згідно відповіді головного лікаря Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_10 від 11.10.2016 № 01-7/769, відбір біоматеріалу у ОСОБА_1 був здійснений 22.09.2016 о 08:00 год.

Окрім того, судом встановлено, що 13.03.2017 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшли матеріали про те, що працівниками управління захисту економіки в Івано-Франківській області встановлено факти невиходу на службу позивача без поважних причин, а також самовільне виправлення дати в довідці про тимчасову непрацездатність.

За вказаним фактом порушення позивачем службової дисципліни призначено службове розслідуванім відносно підполковника поліції ОСОБА_1 на підставі наказу начальника Департаменту полковника поліції ОСОБА_5 від 16.03.2017 за № 265 «Про призначення та проведення службового розслідування» (а.с. 50).

Результати службового розслідування, проведеного на підставі вказаного наказу, оформлено у вигляді висновку від 06.04.2017, затвердженого заступником Голови Національної поліції України начальником Департаменту захисту економіки генералом поліції третього рангу ОСОБА_5 10.04.2017 (а.с. 51-53).

У висновках даного службового розслідування зазначено, що ОСОБА_4 з 22.09.2016 на роботу не виходить та повідомляє, що він знаходиться на лікарняному, однак надати лікарняні листи відмовлявся.

Після неодноразових нагадувань керівництвом Управління захисту економіки 09.03.2017 підполковник поліції ОСОБА_4 приніс до відділу забезпечення діяльності УЗЕ в Івано-Франківській області лікарняні листи в кількості 12 шт.

Під час перевірки зазначених вище лікарняних листів встановлено, що довідка від 22.12.2016 № 683, яка видана Івано-Франківською центральною міською клінічною лікарнею ОСОБА_1 про тимчасову непрацездатність, містить ознаки підроблення, а саме, виправлено дату початку лікування з 09.12.2016 на 08.12.2016, що свідчить про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці 08.12.2016 (а.с. 162).

09.03.2017 управлінням захисту економіки в Івано-Франківській області надано запит до Івано-Франківської центральної міської клінічної лікарні з метою перевірки, з якого часу ОСОБА_1 перебував на лікуванні в даній установі (а.с. 157).

10.03.2017 Івано-Франківська центральна міська клінічна лікарня надала відповідь, в якій зазначила, що громадянин ОСОБА_1 насправді лікувався в їхньому закладі з 09.12.2016 по 22.12.2016 (довідка № 683 (а.с. 159)), що свідчить про його відсутність 08.12.2016 на робочому місці без поважних причин.

Дана відповідь спростовує доводи позивача про те, що 08.12.2016 він звертався до лікувального закладу з приводу отримання ним травми.

Згідно поданого представником відповідача заперечення на адміністративний позов (а.с. 112-119), а також результатів проведення службового розслідування щодо позивача від 06.04.2017 вбачається, що на виконання приписів абзацу 5 статті 14 Дисциплінарного статуту від порушника трудової дисципліни зажадали надання письмового пояснення. Майором поліції ОСОБА_11 неодноразово були здійснені дзвінки на його мобільний телефон, але позивач в категоричній формі відмовлявся з'являтися до приміщення Управління захисту економіки для надання пояснень, адресу лікувального закладу, де він лікувався, не називав. При неодноразовому відвідуванні працівниками Управління захисту економіки місць фактичного проживання та реєстрації ОСОБА_1 у різні часи доби, останній постійно був відсутній.

28.03.2017 на адреси проживання ОСОБА_4, працівниками УЗЕ в Івано-Франківській області були надіслані рекомендовані листи з повідомленням про явку до 31.03.2017 до приміщення Управління захисту економіки для ознайомлення його з наказом Департаменту захисту економіки від 16.03.2017 № 265 «Про призначення та проведення службового розслідування» та надання пояснень за фактом порушення ним службової дисципліни. Однак, підполковник поліції ОСОБА_4 до Управління захисту економіки не з'явився та про причину неявки не повідомив, хоча відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, лист УЗЕ в Івано-Франківській області вручено 30.03.2017, що підтверджується підписом, проставленому на повідомлені (а.с. 48-49).

Таким чином, за результатами проведення службових розслідувань щодо ОСОБА_1, у його діях (перебування позивача на службі у стані алкогольного сп'яніння 21.09.2016, нез'явлення на роботі з поважних причин 08.12.2016 та виправлення дати в довідці про тимчасову непрацездатність) встановлено порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 та ст. 46 Закону України «Про національну поліцію», пунктів 4 та 7 ст. 40 Кодексу законів про працю України, грубе порушення вимог статті 7 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, унаслідок чого, наказом Департаменту від 13.04.2017 № 139 о/с оперуповноваженого відділу управління захисту економіки в Івано-Франківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_4 з 13.04.2017 звільнено з займаної посади за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, як усне зауваження, зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну посадову відповідність, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обовязків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Аналіз матеріалів службових розслідувань по факту порушення позивачем службової дисципліни свідчить про те, що при визначенні дисциплінарного стягнення позивачу звільнення з посади, відповідач вважав, що проступок позивача відноситься до важких, про що, зокрема, свідчить підроблення документу шляхом внесення виправлень у довідку Івано-Франківської міської клінічної лікарні від 22.12. 2016 за № 683; перебування на робочому місці позивача у стані алкогольного спяніння, що підіриває авторитет всієї системи органів Національної поліції України.

Крім того, враховувалася посередня характеристика позивача, його низькі ділові та моральні якості та вчинення ним дисциплінарних проступків у минулому, за що позивач систематично притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворих доган, доган, зауважень, попереджень про неповну службову відповідність, що підтверджується його послужним списком в розділі « 14. Стягнення» (а.с. 36-44).

Суд вважає, що застосований до позивача крайній захід дисциплінарного впливу звільнення з посади визначений відповідачем з врахуванням всіх обставин проступку, характеризуючих даних позивача, а також його відношення до вчиненого та є співмірним правопорушенню.

Відповідно до частин 6 і 8 статті 14 Дисциплінарного статуту про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Строки притягнення порушника трудової дисципліни до дисциплінарної відповідальності врегульовано статтею 16 Дисциплінарного статуту. Даною нормою визначено, що дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що відносно позивача велися службові розслідування, строк їх проведення в період, протягом якого до особи мало було застосовано дисциплінарне стягнення, не включається.

Таким чином, за результатами службових розслідувань, у діях позивача встановлено порушення вимог закону, внаслідок чого, наказом Департаменту від 13.04.2017 № 139 а/с оперуповноваженого відділу управління захисту економіки в Івано-Франківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_4 з 13.04.2017 звільнено з займаної посади за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» в межах місячного строку, встановленого абзацом 2 статті 16 Дисциплінарного статуту та з дотриманням вимог абзацу 3 цієї статті.

Відповідач витяг з наказу від 13.04.2017 № 139 а/с, а також наказ №370 від 11.04.2017 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності направив позивачу супровідним листом від 13.04.2017 за № 3786/39-108/01-2017, і одночасно просив терміново прибути до відділу забезпечення діяльності УЗЕ в Івано-Франківській області для здійснення розрахунку. Даний лист позивач отримав особисто, що підтверджується наявною у матеріалах справи інформацією про відстеження пересилання поштових відправлень, яка міститься на офіційному веб-сайті ПАТ «Укрпошта» (а.с. 18).

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог позивача, і як наслідок про відмову в задоволенні адміністративного позову.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Кафарський В.В.

Постанова складена в повному обсязі 10.07.2017.