Справа № 484/470/17
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 484/470/17

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Маржина Т.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про зобов'язання відновити з 01.06.2015 року виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2017 року ОСОБА_1, звернувшись до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з адміністративним позовом до Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області, просив суд зобов'язати відповідача відновити виплату пенсії з 01 червня 2015 року.

Постановою від 06 квітня 2017 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Первомайський районний суд Миколаївської області задовольнив адміністративний позов в повному обсязі зобов'язав відповідача відновити з 01 червня 2015 року виплату пенсії позивачу, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з постановою суду Первомайське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, оскільки пенсійний орган діяв у відповідності до вимог чинного законодавства. Також апелянт посилається на пропуск позивачем строку звернення до суду.

ОСОБА_1 надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, з посиланням на дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову - без змін.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що позивач перебуває на пенсійному обліку з 23.08.2007 року та отримує пенсію за вислугу років відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 року № 1058 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що підтверджено інформацією пенсійної справи позивача.

Також суд першої інстанції встановив, що відповідно до записів трудової книжки та матеріалів пенсійної справи позивача, з 01.03.2007 року і на час розгляду справи позивач працює на посаді головного редактора комунального підприємства редакції газети «Прибузький вісник» Первомайської районної ради.

З посиланням на приписи ст. 12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 02.03.2015 року № 213-VIII, ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058, ст. 12, ст. 16 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність припинення позивачу виплати пенсії з 01 квітня 2015 року.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 02.03.2015 року № 213-VIII, у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Суд першої інстанції зауважив, що оскільки зазначений у пункті 5 розділу III Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 02.03.2015 року № 213-VIII, закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 року не прийнятий, то з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення, тобто пенсії за цим Законом не призначаються. Таким чином, з того часу особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, посилаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», не прийняв до уваги весь його зміст.

Таким чином, суд першої інстанції встановив, що з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим, підстави для невиплати позивачу пенсії відпали, і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу пенсії відсутні.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що наказом Первомайської районної ради Миколаївської області № 4 від 23.02.2007 року, ОСОБА_1 призначений з на посаду головного редактора комунального підприємства «Прибузький вісник» з 01 березня 2007 року. (а.с. 7).

Відповідно до матеріалів справи - довідки комунального підприємства редакції газети «Прибузький вісник» від 14.03.2017 року № 16 (а.с. 54) ОСОБА_1 з 01.03.2007 року по теперішній час працює головним редактором комунального підприємства редакції газети «Прибузький вісник».

27.01.2017 року, ОСОБА_1 звернувся до Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області із заявою, в якій просив повідомити його про рішення та надати копію такого рішення, яким з 01.04.2015 року, йому припинена виплата пенсії (а.с. 8)

08 лютого 2017 року Первомайське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області надало відповідь (а.с. 9-10), в якій повідомило, що позивачу з 23 серпня 2007 року призначена пенсія за вислугу років відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в порядку та на умовах передбачених Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року.

Також у відповіді повідомлено, що оскільки ОСОБА_1 працює на посаді, яка надає право на призначення пенсії в порядку та на умовах передбачених Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, йому в період з 01 квітня по 31 грудня 2015 року припинена виплата пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII. Зазначено і про те, що після звільнення заявника з роботи виплата пенсії буде відновлена.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», в редакції чинній на час призначення пенсії - 23.08.2007 року) При нарахуванні пенсії журналісту державного або комунального засобу масової інформації застосовуються норми, методика та порядок нарахування пенсії державному службовцю.

Таким чином, при нарахування пенсії позивача застосовуються норми, методика та порядок нарахування пенсії державному службовцю визначені пенсійним законодавством.

З 01 квітня 2015 року набрали чинності зміни внесені до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, відповідно до п. 5 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII. Зазначені зміни встановлювали те, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, не виплачуються.

Також передбачено, що з 1 січня 2016 року пенсія, призначена відповідно до статті ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії в порядку і на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, Законами України «Про статус народного депутата України», Про прокуратуру», «Про наукову і науково-технічну діяльність», виплачується у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року поновлюється.

В подальшому тимчасове обмеження, встановлене в ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, було продовжено на строк спочатку до 31 грудня 2016 року а в подальшому до 31 грудня 2017 року, відповідно до змін внесених Законами України від 24.12.2015 року № 911- VIII, та від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII. Так само і строк поновлення виплати пенсі 01 січня 2016 року, встановлений частиною 5 ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, був спочатку змінений на 01 січня 2017 року, а в подальшому на 01 січня 2018 року, відповідно до Законів України від 24.12.2015 року № 911- VIII, та від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, та від

10 грудня 2015 року прийнятий Закон України «Про державну службу» № 889-VIII, який в повному обсязі набрав чинності з 01 травня 2016 року, та статтею 90 якого встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 р., визнаний таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. Приписи ст. 37 Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 року стосуються пенсійного забезпечення (права на призначення пенсії).

Також апеляційний суд зазначає, що пунктом 5 розділу ІІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, встановлено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

При цьому положення пункту 5 розділу III зазначеного закону визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), лише в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08.06.2016 року.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства, встановлені фактичні обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку про правильність припинення виплати позивачу пенсії з 01 квітня 2015 року, та поновлення виплати пенсії з 01 травня 2016 року, (з часу коли втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 року) (а.с. 88).

При цьому апеляційний суд зазначає про помилковість посилання як позивача, так і суду першої інстанції на пункт 5 розділу ІІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, в частині скасування з 01 червня 2015 року норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до, окрім іншого, Закону України «Про державну службу», що пов'язано що неприйняттям до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах.

Саме по собі зазначення в пункті 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, про те, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до, окрім іншого, Закону України «Про державну службу», не є підставою вважати, що норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення державних службовців вже є скасованими з 01 червня 2015 року, оскільки скасування норм закону має відбуватись із чітким зазначенням норми закону яка скасовується - стаття, частина.

При цьому апеляційний суд відхиляє дідоводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, оскільки із заявою про поновлення виплати пенсії з 01 червня 2015 року, позивач звернувся до пенсійного органу 27 січня 2017 року, проте йому було відмовлено у задоволені цієї заяви, що обумовило, звернення позивача до суду за захистом порушеного, на його думку, права, відновити яке він і просив в адміністративному позові.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції допустив помилкове застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, апеляційна скарга має бути задоволена, оскаржена постанова - скасована та ухвалена нова постанова про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 69-71, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. ст. 207, 211, 212, ч. 5ст. 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області задовольнити.

Постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про зобов'язання відновити з 01.06.2015 року виплату пенсії.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець