Справа № 462/864/17
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/7432/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Рибачука А. І.,Старунського Д. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 06 червня 2017 року у справі № 462/864/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позивачка просила визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова від 23.12.2016 №205/В-9 про відмову врахувати при перерахунку пенсії державного службовця суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, зазначені у довідці Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області від 02.12.2016 №11-40/56, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування;

зобов'язати відповідача здійснити з 02 вересня 2013 року перерахунок призначеної їй пенсії в розмірі 80% від суми заробітної плати, з врахуванням усіх виплат, з яких сплачено внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в т.ч. сум матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, та сум індексації заробітної плати.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 06 червня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова щодо відмови у перерахуванні пенсії державного службовця ОСОБА_1 згідно Закону України «Про державну службу».

Зобов'язано відповідача здійснити позивачці з 1 грудня 2016 року перерахунок пенсії в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивачки судовий збір у розмірі 1280 грн.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова, яке в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким позивачці в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань не є складовими заробітної плати державного службовця, а тому не можуть враховуватись при здійсненні перерахунку пенсії. Зазначає, що вказані допомоги є одноразовими виплатами, які надаються на розсуд керівника в межах встановленого фонду оплати праці. Матеріальна допомога, що надавалась позивачці, не мала системного характеру, а тому не може бути врахована при перерахунку пенсії.

Оскільки клопотань від осіб, які беруть участь у справі та які належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, про розгляд справи за їх участю не поступило, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних в ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 з 02 вересня 2013 року призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 80% від суми заробітної плати.

02.12.2016 Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області за № 11-40/56 позивачці видано довідку про складові заробітної плати, в яку включено відомості щодо нарахованої матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі 26 402,79 грн, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у сумі 13 483,17 грн, грошової винагороди - 2253,11 грн, індексації заробітної плати - 4601,71 грн. В довідці зазначено, що на всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

На підставі вказаної довідки в грудні 2016 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати.

Відповідач листом від 23.12.2016 №205/В-9 позивачці у перерахунку пенсії відмовив.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація входять до системи оплати праці державного службовця, а, отже, відповідачем безпідставно не включено до розрахунку пенсії позивачки ці види виплат.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції в повній мірі погодитися не може з огляду на таке.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» №108/95-ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з п.2.2 Розділу 2 «Фонд оплати праці» Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 N 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за N 114/8713, фонд додаткової заробітної плати включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Відповідно до п.п.2.3.3. п.2.3 Розділу 2 «Фонд оплати праці» цієї ж Інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників належить до інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час призначення позивачці пенсії, далі Закон №3723-XII), передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону №3723-XII державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Частиною 1 статті 35 Закону №3723-XII передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, інші додаткові виплати входять до системи оплати праці державного службовця.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-XII, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина перша статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати, згідно з підпунктом 2.2.7 пункту 2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати.

Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, оскільки є додатковою заробітною платою.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії, однак із змісту статті 40 цього Закону видно, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Отже, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація та інші додаткові виплати входять до системи оплати праці державного службовця.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 14.05.2013 в справі № 21-125а13, від 28.05.2013 у справі №21-97а13, від 04.03.2014 у справі № 21-3а14.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії, з включенням до складу заробітної плати для обчислення пенсії позивачки суми виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації згідно довідки №11-40/56 від 02.12.2016.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував положення ч. 1 та ч. 2 ст. 99 КАС України, згідно яких адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як видно з матеріалів справи, позивачка звернулася до суду з позовом 15.02.2017 (згідно поштового відбитку на конверті).

Враховуючи зазначене, позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 02.09.2013 по 14.08.2016 слід залишити без розгляду у зв'язку з пропущенням шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ст. 99 КАС України.

Оскільки ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України з заявою про перерахунок пенсії із врахуванням складових заробітної плати 02.12.2016, додавши довідку про розмір складових заробітної плати, тому позовні вимоги належить задовольнити з моменту подання такої заяви - 02.12.2016, а не з 01.12.2016, як помилково вирішено судом першої інстанції. Юридичний обов'язок відповідача перерахувати пенсію позивачці виник після отримання відповідної заяви та довідки, тобто з 02.12.2016.

Враховуючи дату звернення позивачки з заявою про перерахунок пенсії, в задоволенні позовних вимог за період з 15.08.2016 по 01.12.2016 слід відмовити.

За правилами частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, якщо адміністративний позов задоволено частково судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог (частина 3 статті 94 КАС України).

При подачі позовної заяви позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1280 грн, що підтверджується квитанцією № 67 від 16.02.2017.

Враховуючи те, що позов задоволено частково, апеляційний суд приходить до висновку, що підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова (код - 41250271, вул. Городоцька, 172, м. Львів, 79022) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 640 грн (шістсот сорок гривень).

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про задоволення позову частково.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова задовольнити частково.

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 06 червня 2017 року у справі № 462/864/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова від 23 грудня 2016 року №205/В-9 щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з включенням до заробітку для обчислення пенсії виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати.

Зобов'язати Залізничне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 в розмірі 80% від суми заробітної плати, з врахуванням до заробітку для обчислення пенсії сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, з яких сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 02 грудня 2016 року відповідно до довідки Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області від 02.12.2016 №11-40/56, з врахуванням фактично виплачених сум.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії за період з 02 вересня 2013 року по 14 серпня 2016 року залишити без розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Залізничного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова (код - 41250271, вул. Городоцька, 172, м. Львів, 79022) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 640 грн (шістсот сорок гривень).

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді А. І. Рибачук
Д. М. Старунський