Справа № 420/695/17
Суддя: Стеценко О. С.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 12.07.2017
ЄУ № 420/695/17
Провадження №2-а/420/32/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Стеценко О.С.

за участю секретаря Іванової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новопсков справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Марківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить скасувати рішення Марківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 20 квітня 2017 року про відмову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобовязати Марківське обєднане управління Пенсійного фонду України Луганської області призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком на пільгових умовах за пунктом п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 31.01.2017.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що рішенням Марківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 20.04.2017 йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно Списку № 2 відповідно пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 2 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Підставою для відмови відповідач зазначає відсутність записів в трудовій книжці щодо проведення атестації робочих місць та відсутність довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, скріплена печаткою підприємства зареєстрованого або перереєстрованого на території Украйни. Позивач вважає, що вказані дії відповідача відносно нього щодо відмови у призначенні йому пенсії на пільгових умовах є незаконними. У період з 09.07.1984 по 26.06.2002 позивач працював у Ворошиловградському лінійно-виробничому управлінні магістральних газопроводів, яке з 01.10.1998 перейменовано на Луганське лінійне-виробниче управління магістральних газопроводів УМГ «Донбастрансгаз», на посаді машиніста технологічних компресорів, зайнятий обслуговуванням газових компресорів, та ця посада передбачена підрозділом 33 розділу XXXIII Списку № 2 виробництв, професій, посад і показників на роботах зі шкідливими важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, яка була чинна на період роботи позивача.

Відсутність записів в трудовій книжці щодо проведення атестації робочих місць, на які посилається відповідач в оскаржуваному рішенні, спростовується його трудовою книжкою, в якій у записі під № 11 зазначено російською мовою : «Подтверждено право на получение льготной пенсии по Списку № 2 «Машинист технологических компрессоров» Пр. № 124 от 21.07.1999 УМГ «Донбастрансгаз», а також Наказом УМГ «Донбастрансгаз» № 124 від 21.07.1999 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» та Наказом УМГ «Донбастрансгаз» № 180 від 26.06.2001 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці». Надана позивачем до УПФУ довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за № 1/02-455 від 28.05.2015, яка підтверджує наявність трудового стажу позивача з 09.07.1984 по 26.06.2002, тобто 17 років 11 місяців 17 днів, на посаді машиніста технологічних компресорів, зайнятий обслуговуванням газових компресорів, яка відноситься до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, відповідає вимогам чинного законодавства, та скріплена печаткою підприємства - Луганського лінійно-виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ «Донбастрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» із зазначенням юридичної адреси: 92301, Луганська область, смт. Новопсков, вул. К. Маркса, 268, також спростовує оскаржуване рішення відповідача.

Представник відповідача до суду надала заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що зарахувати вказаний стаж до пільгового на посаді машиніста технологічних компресорів на Ворошиловградському лінійно виробничому управлінні, яке 01.10.1998 було перейменовано на Луганське лінійно-виробниче управління магістральних газопроводів неможливо, оскільки первинні документи, що підтверджують пільговий стаж, залишились за попереднім місцем роботи ОСОБА_1 в м. Луганськ, який на даний час знаходиться на непідконтрольній Україні території. Станом на 20.04.2017 до управління не надійшла стосовно ОСОБА_1 довідка про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній скріплену печаткою підприємства зареєстрованого або перереєстрованого на території України. Заявником надано довідку за підписом керівника підприємства розташованого в м. Луганськ, що суперечить вимогам чинного законодавства, так як будь-який документ, виданий органом або особами розташованими на територіях, які тимчасово не контролюються українською владою, не підлягають реєстрації та виконанню. Відповідно до п.4.2 розділу IV «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій» відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (зі змінами), затвердженого Постановою правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005, управління не має можливості здійснити зустрічну перевірку первинних документів, на підставі яких видано вищезазначену довідку. А тому, враховуючи вищезазначене, стаж на пільгових умовах ОСОБА_1 відсутній, що суперечить вимогам пункту б ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення, п.2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Позивач до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник позивача до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторін.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, матеріали пенсійної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 народився 09.01.1962 в м. Луганськ (паспорт громадянина України, серії ЕМ №361625, виданий 06.10.1999 Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області) і після досягнення 55 років 31.01.2017 звернувся до відповідача за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивачу рішенням від 20.04.2017 в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» було відмовлено, оскільки в трудовій книжці відсутні записи щодо проведення атестації робочих місць, а також первинні документи, що підтверджують пільговий стаж, залишились за попереднім місцем роботи позивача в м. Луганськ, який на даний час знаходиться на непідконтрольній Україні території. Позивачем надано довідку від 28.05.2015 №1/02-455 за підписом керівника підприємства, розташованого в м. Луганськ, що суперечить вимогам чинного законодавства, так як будь-який документ, виданий органом або особами розташованими на територіях, які тимчасово не контролюються українською владою, не підлягають реєстрації та виконанню.

Згідно з п.16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 (далі - Закон №1058) положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, а п.2 ст. 24 Закону №1058 передбачає, що страховий стаж за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку обчислюється на підставі документів та у порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим законом.

Особам (чоловікам), які працювали до введення в дію Закону №1058 на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше чинним законодавством відповідно до п. "б" ст. 13, ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії за віком на пільгових умовах призначаються за умови, якщо вони були зайняті повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників і мають повний стаж роботи (25 років), з них не менше 12 років 6 місяців на роботах з шкідливими і важкими умовами праці.

Зокрема, правом на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно розділу ХХХІІІ Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994, користуються машиністи технологічних компресорів, зайняті обслуговуванням газових компресорів. Аналогічна інформація міститься у Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 10 від 26.01.1991.

При цьому, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи, що передбачено Порядком застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Мінпраці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умови праці після 21.08.1992.

Як вбачається з трудової книжки серії БТ-І №5035128 на ім'я ОСОБА_1, останній з 09.07.1984 по 27.06.2002 працював у Ворошиловградському лінійно-виробничому управлінні магістральних газопроводів, яке з 01.10.1998 перейменовано на Луганське лінійне-виробниче управління магістральних газопроводів УМГ «Донбастрансгаз», на посаді машиніста технологічних компресорів. Відповідно до запису №11 підтверджується його право на отримання пільгової пенсії за Списком №2 «Машиніст технологічних компресорів» на підставі наказу №24 від 21.07.1999. Загальний трудовий стаж понад 35 років.

Відповідно до наказу Ворошиловградського лінійно-виробничого управлінні магістральних газопроводів№222к від 05.09.1983, позивач ОСОБА_1 з 09.07.1984 був переведений машиністом технологічних компресорів 5 розряду.

Згідно наказу Дочірнього підприємства «Донбасстрансгаз» АТ «Укргазпром» № 42 від 27.03.1995 було затверджено список професій робітників підприємства, які мають право на пенсію за списком №2, серед яких є посада машиніст технологічних компресорів.

Відповідно до наказів УМГ «Донбасстрансгаз» ДК «Укртрансгаз» №124 від 21.07.1999 та №180 від 26.06.2001, за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці було підтверджено право на пільгову пенсію за Списком №2 робітникам, зокрема, за професією машиніст технологічних компресорів, зайнятий обслуговуванням газових компресорів.

З листа Управління праці та зайнятості населення Луганської обласної державної адміністрації від 12.12.2000 № 69/05-1528 вбачається, що атестація робочих місць за умовами праці, затверджена Наказом УМГ «Донбастрансгаз» № 124 від 21.07.1999, виконана у відповідності з вимогами Методичних рекомендацій щодо її проведення, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 01.09.1992 № 4.

Виходячи з положень ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637, передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні належні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (п. 20 вищевказаного Порядку).

Таким чином наявність у позивача трудової книжки, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію на пільгових умовах, відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не спростовує наявності у працівника пільгового стажу роботи, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах.

Крім того, матеріалами справи підтверджено проведення атестації робочого місця, зокрема, посади машиніст технологічних компресорів, зайнятий обслуговуванням газових компресорів.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи представника відповідача про те, що довідка про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній видана за підписом керівника підприємства, розташованого в м. Луганськ,яке на даний час знаходиться на непідконтрольній Україні території, спростовується вказаною довідкою № 1/02-455 від 28.05.2015, з якої вбачається, що вона видана в смт. Новопсков Луганської області, яке хоча і є зоною, в якій проходить антитерористична операція, однак знаходиться на контрольованій українською владою території.

Крім того, в матеріалах справи та в матеріалах пенсійної справи відсутні докази того, що керівник підприємства знаходиться на непідконтрольній Україні території.

До того ж, обовязок сприяти, надавати консультації, витребовувати документи при призначенні пенсії покладається на органи пенсійного фонду (ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 44, п.п. 11, 13 ч. 2 ст. 64 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»).

Навіть припустивши, що підприємство, яке видало довідку № 1/02-455 від 28.05.2015, знаходиться в м. Луганськ, також не може бути підставою для відмови в призначенні пенсії з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 26, 27, 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів кожен чинний договір є обов'язковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватись; учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору; договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі об'єкта і цілей договору та з урахуванням будь-яких відповідних норм міжнародного права, які застосовуються у відносинах між учасниками.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142). При цьому, за логікою Міжнародного суду ООН і ЄСПЛ, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Враховуючи те, що позивач з 01.02.1984 по 27.06.2002 працював у Ворошиловградському лінійно-виробничому управлінні магістральних газопроводів, яке з 01.10.1998 перейменовано на Луганське лінійне-виробниче управління магістральних газопроводів УМГ «Донбастрансгаз», на посаді машиніста технологічних компресорів, зайнятого обслуговуванням газових компресорів, та надано письмові докази на підтвердження його роботи машиністом технологічних компресорів, а стаж його роботи дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та становить більше 17 років, суд дійшов висновку про неправомірність відмови відповідача у призначенні пільгової пенсії відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Таким чином, виходячи з наведеного, наявні всі умови для призначення позивачу спірної пенсії, а тому його вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Оскільки відповідач відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне присудити ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір, сплачений за подання позову у сумі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 86, 94, 97, 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Марківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, задовольнити.

Скасувати рішення Марківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 20 квітня 2017 року про відмову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобовязати Марківське обєднане управління Пенсійного фонду України Луганської області призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком на пільгових умовах за пунктом п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 31.01.2017.

Присудити ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір, сплачений за подання позову у сумі 640 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України. Якщо було подано апеляційну скаргу, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: О.С. Стеценко