Справа № 200/16094/16-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/200/628/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 року Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.,

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №7 батальйону 3 УПП в м. Дніпропетровську рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

20 вереснся 2016 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до інспектора роти №7 батальйону 3 УПП в м. Дніпропетровську рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 07 липня 2016 року близько 17:20 години, інспектором 7 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції у м. Дніпропегровску рядовим поліції ОСОБА_3 було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.3 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн.

Позивач вважає, що постанова є незаконною, такою, що винесена передчасно та підлягає скасуванню з наступних підстав. 07 липня 2016 року близько 17 години біля будинку 16 по вул. Короленко у м. Дніпро, до неї звернулись особи, які керувати автомобілем із розпізнавальними знаками Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції у м. Дніпропетровську, було пояснено, що звернулись у зв'язку із порушенням правил дорожнього руху, а саме порушення правил зупинки у місцях, де буде неможливим зустрічний роз'їзд або обїзд транспортного засобу, що зупинився, чим позивач порушила п. 15.9.3 (Ж) правила дорожнього руху. На що вона надала письмові пояснення, що бажає скористатися правовою допомогою, що передбачено Конституцією України, КпАП України та рішенням Конституційного суду, та надати більш точні пояснення після отримання правової допомоги. Однак жодні клопотання позивача не були взяті до уваги інспектором поліції,а тому позивач просив скасувати постанову серії ДР № 108031 по справі про адміністративне правопорушення від 07.07.2016 року та закрити провадження по адміністративній справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву у якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАСУ суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів у відсутність відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена у вищестоящій орган, (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міжміський суд, у порядку визначеному КАС України з особливостями, встановленими КУпАП.

На підставі ст. 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження адміністративних актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування знаходження) позивача.

Таким чином, порушень територіальної підсудності не встановлено, оскільки позивач мешкає у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська.

Суд встановив, що 07 липня 2016 року близько 17:20 години, інспектором 7 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції у м. Дніпропегровску рядовим поліції ОСОБА_3 було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.3 КУпАГІ та накладено штраф у розмірі 510 грн.

Вирішуючи питання про наявність ознак вказаного адміністративного правопорушення та винність позивача у його скоєнні, суд виходив з наступного.

Позивач заперечує порушення ним правил дорожнього руху.

Інших доказів, окрім постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності в розумінні ст.251 КУпАП, які свідчили про наявність в його діях адміністративного правопорушення, винність у його вчиненні, суду не надано.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні чи вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Але незважаючи на ці приписи статей інспектор передчасно прийшов до висновку про наявність вини позивача у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, позбавивши його права надати свої пояснення та заперечення по його суті.

Складаючи постанову про адміністративне правопорушення відносно позивача, інспектор патрульної поліції не надав належної оцінки доводам позивача, не взяв до уваги пояснення позивача та клопотання щодо реалізації її конституційних прав.

Частиною 3 ст.122 КУпАП встановлено наступний склад адміністративного правопорушення, а саме перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 50 кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, міліції, що рухається з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у .ому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Так, згідно п. 15.9.Ж Правил дорожнього руху України зупинка забороняється у місцях, де буде неможливим зустрічний розїзд або обїзд транспортного засобу, що зупинився.

За твердженнями позивача, вулиця Короленко у м. Дніпропетровську від свого початку (перехрестя із пр. ОСОБА_4) і до перехрестя із вул. Чкалова (ОСОБА_5) має односторонній напрямок руху. Будинок №16 по вул. Короленко у м. Дніпропетровську, розташований між перехрестями вул. Комсомольська (Старокозацька) та вул. Чкалова, тобто на території, де односторонній рух, що вже зазначає, що на даному відрізку шляху неможливо здійснити зустрічний розїзд, у зв'язку із односторонністю напрямку руху. Обїзд транспортного засобу забезпечено шляхом того, що автомобіль припарковано у спеціально відведеному для цього місці (відмежованому бордюром), і не ускладнює рух пішоходів і проїзд оперативних чи спеціальних транспортних засобів, а саме, виконано вимоги п.26.2.Б ПДР.

Вирішуючи питання про винність ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, суд враховує викладені позивачем пояснення та відсутність жодних переконливих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення.

Окрім постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в розумінні ст. 251 КУпАП, які свідчили про наявність в її діях адміністративного правопорушення, винність у його вчиненні, суду відповідачем не було надано.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішення, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаєшся на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином Законом встановлено презумпцію винності субєкта владних повноважень по зазначеній категорії адміністративних справ.

При таких обставинах суд вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 288 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: - постанову іншого органу ( посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящій орган ( вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Що стосується позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то вони задоволенню не підлягають з огляду на те, що суд не наділений повноваженнями вирішувати справу про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, а отже й не наділений повноваженнями закривати провадження у цій справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158,159,163,167 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора роти №7 батальйону 3 УПП в м. Дніпропетровську рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову серії ДР №108031 від 07.07.2016 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 скасувати.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Женеску Е.В.