Справа № 804/9486/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2016 р. Справа № 804/9486/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Чаплигіної А.А.,
представника позивача: ОСОБА_1
представника відповідача: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування позову, з урахуванням додаткових пояснень, зазначалося, що контролюючим органом в акті перевірки №1099/173/НОМЕР_1 від 24.11.2014р. зроблено висновок про порушення позивачем в ході здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з нерезидентами «KAMIENIARSTWO» Zenon Kiszkiel (Польща) та Фірма ТОВ «ГОЛЦ СТАР» (Вірменія) вимог Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», що виявилося у порушенні термінів розрахунків в сфері зовнішньоекономічної діяльності (далі ЗЕД), у звязку із чим за кожний день прострочення відповідачем нараховано пеню у розмірі 03,% від суми неодержаної позивачем виручки в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Разом з тим, контролюючим органом помилково визначено суму заборгованості по взаємовідносинам з Фірма ТОВ «ГОЛЦ СТАР» (Вірменія) у розмірі 9836,65 доларів США, та, як наслідок, невірно нараховано пеню, оскільки фактична заборгованість по взаємовідносинам з цим контрагентом складає 3306,05 доларів США, що підтверджується відповідними документами. Щодо взаємовідносин з «KAMIENIARSTWO» Zenon Kiszkiel (Польща), то у даному випадку відповідачем нараховано пеню з порушенням строку давності, встановленого ст.250 ГК України, норми якої застосовуються до порядку нарахування цієї пені, адже, вона по своїй суті є адміністративно-господарською санкцією.
У судовому засіданні представник позивача підтримав предявлений адміністративний позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив повністю його задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні також заперечував проти задоволення адміністративного позову у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі ФОП ОСОБА_3В.) перебуває на обліку в Криворізькій південній обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі Криворізька південна ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області) як платник податків.
На підставі наказу Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 29.10.2014р. №960 працівниками відповідача було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового законодавства та законодавства про ЄСВ за період з 01.01.2012р. по 01.10.2013р., валютного законодавства по експортним поставкам товарно-матеріальних цінностей за період з 01.01.2012р. по 01.10.2014р.
За результатами проведеної перевірки складено акт №1099/173/НОМЕР_1 від 24.11.2014р., яким, зокрема, зафіксовано встановлене під час перевірки допущення позивачем порушення приписів статті 1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (далі - Закон №185), в частині порушення законодавчо встановлених термінів надходження валютної виручки від нерезидентів «KAMIENIARSTWO» Zenon Kiszkiel (Польща) та Фірма ТОВ «ГОЛЦ СТАР» (Вірменія).
При цьому перевіркою встановлено порушення законодавчо встановленого терміну повернення валютної виручки в Україну по контракту №0108/13 від 01.08.2013р. з нерезидентом «KAMIENIARSTWO» Zenon Kiszkiel (Польща) по ВМД:
- №7455 від 30.08.2013р. на суму 1406,7 доларів США, кількість днів прострочення 361, за період з 29.11.2013р. по 24.11.2014р.;
- №7699 від 06.09.2013р. на суму 2079,9 доларів США, кількість днів прострочення 354, за період з 05.12.2013р. по 24.11.2014р.;
- №7700 від 06.0009.2013р. на суму 2153,7 доларів США, кількість днів прострочення 354, за період з 05.12.2013р. по 24.11.2014р.;
- №7701 від 06.09.2013р. на суму 1735,1 доларів США, кількість днів прострочення 354, за період з 05.12.2013р. по 24.11.2014р.
Крім того, перевіркою встановлено порушення законодавчо встановленого терміну повернення валютної виручки в Україну по контракту № 1508/13 від 15.08.2013р. з нерезидентом Фірма ТОВ «ГОЛЦ СТАР» (Вірменія) по ВМД:
- №1108 від 17.03.2014р. на суму 3381,7 доларів США, кількість днів прострочення 132, за період з 16.06.2014р. по 24.11.2014р.;
- №3505 від 16.07.2014р. на суму 6454,9 доларів США, кількість днів прострочення 40, за період з 15.10.2014р. по 24.11.2014р.
Таким чином, загальна сума пені, що має бути застосована до позивача, становить 101403,90грн.
Вважаючи вищевказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач оскаржив його в адміністративному порядку.
Так, первинну скаргу позивача рішенням ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 11.03.2015р. №2001/10/04-36-10-07-09 залишено без задоволення.
Розглядаючи позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування вищевказаного податкового повідомлення-рішення, суд зважає на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» №185/94-ВР від 23.09.1994р. (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.
Згідно з ч.4 ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» №185/94-ВР від 23.09.1994р. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.
Так, постановою Правління Національного банку України від 16.11.2012р. №475 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті» у термін на 6 місяців (до 19.05.2013р.) змінено строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені у статтях 1 і 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», та встановлено, що ці розрахунки здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.
В подальшому Національний банк України своїми постановами від 14.05.2013р. №163, від 14.11.2013р. №453, від 12.05.2014р. №270 та від 20.08.2014р. №515 також установив, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів.
При цьому ч.1 ст.4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» встановлено, що порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).
Пунктами 2.2 та 2.3 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої Постановою Національного банку України №136 від 24.03.1999р., передбачено, що відлік законодавчо встановленого строку розрахунків банк починає з наступного календарного дня після дня оформлення МД або підписання акта (іншого документа). Банк знімає експортну операцію резидента з контролю після зарахування виручки за цією операцією на поточний рахунок останнього.
Як свідчать матеріали справи, основним видом діяльності ФОП ОСОБА_3 відповідно до коду ВЕД 23.70 є різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю. Позивач є виробником гранітних блоків Токівського походження, які ФОП ОСОБА_3 у періоді, що перевірявся, продавав на експорт нерезидентам на підставі наступних зовнішньоекономічних контрактів:
- №0108/13 від 01.08.2013р. з нерезидентом «KAMIENIARSTWO» Zenon Kiszkiel (Польща);
- №1508/13 від 15.08.2013р. з нерезидентом Фірма ТОВ «ГОЛЦ СТАР» (Вірменія).
Предметом зазначених контрактів є купівля-продаж гранітних блоків Токівського родовища.
Відповідно до умов контрактів, блоки гранітні поставляються транспортабельними партіями на умовах FCA (Інкотермс 2000) п. Токівський. Покупець продавцю відправляє 100% передоплату прямим банківським переказом з рахунка покупця на рахунок продавця. Оплата здійснюється на валютний рахунок продавця в КФ КБ «Приватбанк».
Таким чином, перевіркою встановлено факт заборгованості за експортним контрактом №1508/13 від 15.08.2013р. нерезидента Фірма ТОВ «ГОЛЦ СТАР» перед ФОП ОСОБА_3 у сумі 9836,65 дол. США, та, як наслідок, порушення позивачем законодавчо встановлених термінів повернення валютної виручки в Україну по ВМД, а саме: №1108 від 17.03.2014р. на суму 3381,7 дол. США, кількість днів прострочення - 132, за період з 16.06.2014р. по 24.11.2014р.; № 3505 від 16.07.2014р. на суму 6454,9 дол. США, кількість днів прострочення - 40, за період з 15.10. 2014р. по 24.11.2014р.; № 6218 від 18.10.2013р. на суму 3090,05 дол. США, кількість днів прострочення - 173, за період з 16.01.2014р. по 09.07.2014р.
Таким чином, загальна заборгованість позивача по взаємовідносинам з Фірмою ТОВ «ГОЛЦ СТАР» складає 3306,05 доларів США. (9836,65 дол. США - 6530,30 дол. США), що фактично визнано сторонами під час судового розгляду справи.
Наявність заборгованості у сумі 3306, доларів США позивачем не заперечується.
Щодо взаємовідносин позивача з нерезидентом «KAMIENIARSTWO» Zenon Kiszkiel (Польща) суд зазначає наступне.
- №7455 від 30.08.2013р. на суму 1406,7 дол. США, кількість днів прострочення: 361, за період з 29.11.2013р. по 24.11.2014р.;
- №699 від 06.09.2013р. на суму 2079,9 дол. США, кількість днів прострочення: 354, за період 3 05.12.2013р. по 24.11.2014;
- №7700 від 06.09.2013р. на суму 2153,7 дол. США, кількість днів прострочення: 354 за період з 05.12.2013р. по 24.11.2014р.;
- №7701 від 06.09.2013р. на суму 1735,1 дол. США, кількість днів прострочення: 354, за період з 05.12.2013р. по 24.11.2014р.
При цьому у судовому засіданні позивачем фактично визнано наявність означеної вище заборгованість та, відповідно, факт порушення у цьому випадку законодавчо встановлених термінів повернення валютної виручки в Україну.
Відповідно до статті 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідації його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.
Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.
Згідно зі ст. 239 Господарського кодексу України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов'язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб'єкта господарювання; скасування державної реєстрації та ліквідація суб'єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.
Виходячи із змісту частини 1 статті 238 Господарського кодексу України, санкції, передбачені за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, є адміністративно-господарськими санкціями.
Відповідно до ч.1 ст. 250 Господарського кодексу України аміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.
Пеня, стягнення якої передбачено ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» за порушення резидентом термінів, визначених у статтях 1 та 2 цього Закону, підпадає під законодавче визначення адміністративно-господарських санкцій та є такою санкцією за своєю юридичною сутністю (статті 239, 241 Господарського кодексу України), оскільки вона є заходом майнового характеру, який застосовується органом державної влади за порушення субєктом господарювання встановлених законодавчим актом правил здійснення господарської діяльності та спрямована на припинення правопорушення і ліквідації його наслідків, тобто підпадає під критерії визначення адміністративно-господарської санкції, встановлені статтею 238 Господарського кодексу України.
А відтак, стягнення зазначеного штрафу, як застосування до субєкта господарювання адміністративно-господарської санкції, тобто притягнення до відповідальності за вчинене правопорушення в сфері господарської діяльності, можливе в межах строків, встановлених статтею 250 зазначеного Кодексу, тобто не пізніше шести місяців з дня виявлення порушення і не пізніше року з дня його вчинення.
Строки застосування адміністративно-господарських санкцій, встановлені статтею 250 Господарського кодексу України, яких зобов'язаний дотримуватися уповноважений орган державної влади при виявленні факту порушення суб'єктом господарювання встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, зокрема порушення правил здійснення розрахунків в іноземній валюті, у зв'язку з чим міг прийняти рішення про застосування пені виключно протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.
Так, ч.1 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_5