Справа № 810/5479/15
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року № 810/5479/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" до Реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, державного реєстратора Реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області Іванюти П.С., Кагарлицького районного управління юстиції Київської області треті особи: приватне сільськогосподарське підприємство «Мирівське», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26 про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

23 листопада 2015 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» (далі - позивач) з позовом до Реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області (далі - відповідач 1), державного реєстратора Реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області Іванюти П.С. (далі - відповідач 2), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Приватного сільськогосподарського підприємства «Мирівське» (далі - третя особа) про:

1) визнання протиправними дії відповідача 1 щодо реєстрації договорів оренди земельних ділянок за наступними рішеннями:

- № 13007945 від 14 травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1;

- № 13007955 від 14 травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2;

- № 13633577 від 7 червня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3;

- № 11875335 від 24 березня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4;

- № 11876841 від 25 березня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_5;

- № 11876499 від 25 березня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_6;

- № 13639583 від 7 червня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_7;

- № 13007878 від 13травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_8;

- № 13633581 від 7 червня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_9;

- № 11875103 від 24 березня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_10;

- № 11876588 від 25 березня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_11;

- № 11877308 від 25 березня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_12;

- № 11877167 від 25 березня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_13;

- № 11877033 від 25.03.2014 щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_14;

- № 11876704 від 25 березня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_15;

- № 13007913 від 14 травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_16;

- № 13007929 від 14 травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_17;

- № 13007939 від 14 травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_18;

- № 13633582 від 7 червня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_19;

- № 13633575 від 7 червня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_20;

- № 13633576 від 7 червня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_21;

- № 13007836 від 13 травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_22;

- № 13007859 від 13 травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_23;

- № 13633580 від 7 червня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_24;

- № 11875385 від 24 березня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_25;

- № 13007957 від 14 травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_26.

2) зобов'язати відповідача 1 скасувати реєстрацію договорів оренди земельних ділянок, проведену за вказаними рішеннями.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2015 р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2016 р., позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2016 р. постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2015 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2016 р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

11 квітня 2016 р. згідно з автоматизованим розподілом справ адміністративну справу № 2а-6427/10/1070 було передано для розгляду судді Виноградовій О.І.

На виконання вимог ухвали Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2016 р. було залучено в якості співвідповідача Кагарлицьке районне управління юстиції Київської області та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем 2 було незаконно вчинено дії щодо державної реєстрації права оренди земельних ділянок, що розмішені на території Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області за третьою особою - ПСП "Мирівське", на підстав договорів, які були укладені між власниками відповідних земельних ділянок (третіми особами) та підприємством, оскільки вказані земельні ділянки раніше були передані в оренду позивачу. Стверджував, що у 2007 році між позивачем та власниками відповідних земельних ділянок (третіми особами) були укладені договори оренди земельних ділянок строком на 10 років, які були зареєстровані у Кагарлицькому районному відділі Київської регіональної філії Державного підприємства «Центр ДЗК», та які продовжували свою дію на момент реєстрації за третьою особою - ПСП "Мирівське" прав оренди цих самих земельних ділянок. На думку позивача, вказана обставина свідчить про протиправність дій відповідача 1, оскільки відповідачем 2 не були вчинені необхідні дії по направленню запитів до відповідних органів для вчинення необхідних дії для направлення записів до відповідних органів для встановлення наявності вже зареєстрованих речових прав на земельні ділянки.

Відповідачі, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином, у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили (т. 4 а.с. 76б, 76 г, 76 д, 85-87, т. 5 а.с. 167-169, 195-196, т. 6 а.с. 33-41, 192-194 , т. 7 а.с. 129, 150-151, 158).

Представник третіх осіб у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Стверджував, що між ПСП "Мирівське" та третіми особами власниками земельних ділянок було укладено ряд договорів, фактично після закінчення строку дії договорів між позивачем та названими особами.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд ухвалив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

Як убачається з матеріалів справи, у 2007 р. між позивачем та фізичними особами власниками земельних ділянок (третіми особами у даній адміністративній справі) були укладені договори оренди земельних ділянок, як розташовані на території Мирівської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Зокрема, 1 січня 2007 р. були укладені наступні договори оренди земельних ділянок:

- № 94-КФ з ОСОБА_2, за умовами якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1), загальною площею 2, 51 га. (т. 1 а.с. 28);

- № 37-КФ з ОСОБА_3, за умовами якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_2), загальною площею 2, 51 га. (т. 1 а.с. 32);

- № 92-КФ з ОСОБА_4, відповідно до якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_3), загальною площею 2, 51 га. (т. 1 а.с. 40);

- № 117-КФ з ОСОБА_5, за умовами якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_4), загальною площею 2, 67 га. (т. 1 а.с. 46);

- № 175-КФ з ОСОБА_6, відповідно до якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_5), загальною площею 2, 60 га. (т. 1 а.с. 52);

- № 6711-КФ з ОСОБА_6, відповідно до якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_6), загальною площею 1, 60 га. (т. 1 а.с. 58);

- № 714-КФ з ОСОБА_7, відповідно до якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_7), загальною площею 2, 50 га. (т. 1 а.с. 66);

- № 146-КФ з ОСОБА_8, за умовами якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_8), загальною площею 2, 51 га. (т. 1 а.с. 72);

- № 17-КФ з ОСОБА_9, відповідно до якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_9), загальною площею 2, 58 га. (т. 1 а.с. 78);

- № 76-КФ з ОСОБА_10, за умовами якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_10), загальною площею 2, 50 га. (т. 1 а.с. 85);

- № 46-КФ з ОСОБА_11, відповідно до якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_11), загальною площею 5, 01 га. (т. 1 а.с. 91);

- № 36-КФ з ОСОБА_12, відповідно до якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_12), загальною площею 2, 50 га. (т. 1 а.с. 96);

- № 34-КФ з ОСОБА_13, відповідно до якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_13), загальною площею 2, 50 га. (т. 1 а.с. 101);

- № 69-КФ з ОСОБА_14, відповідно до якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_14), загальною площею 2, 50 га. (т. 1 а.с. 106);

- № 47-КФ з ОСОБА_15, за умовами якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_15), загальною площею 2, 49 га. (т. 1 а.с. 111);

- № 704-КФ з ОСОБА_16, відповідно до якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_16), загальною площею 2, 4853 га. (т. 1 а.с. 116);

- № 98-КФ з ОСОБА_17, відповідно до якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_17), загальною площею 2, 49 га. (т. 1 а.с. 122);

- № 99-КФ з ОСОБА_18, відповідно до якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_18), загальною площею 2, 49 га. (т. 1 а.с. 128);

- № 97-КФ з ОСОБА_19, у відповідності до якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_19), загальною площею 2, 51 га. (т. 1 а.с. 134);

- № 96-КФ з ОСОБА_20, за умовами якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_20), загальною площею 2, 51 га. (т. 1 а.с. 140);

- № 170-КФ з ОСОБА_21, відповідно до якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_21), загальною площею 2, 69 га. (т. 1 а.с. 146);

- № 129-КФ з ОСОБА_22, відповідно до якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_22), загальною площею 2, 51 га. (т. 1 а.с. 151);

- № 717-КФ з ОСОБА_27, відповідно до якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_23), загальною площею 2, 9760 га. (т. 1 а.с. 156);

- № 74-КФ з ОСОБА_28, відповідно до якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_24), загальною площею 2, 49 га. (т. 1 а.с. 161);

- № 45-КФ з ОСОБА_25, відповідно до якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_25), загальною площею 2, 88 га. (т. 1 а.с. 166-167);

- № 8-КФ з ОСОБА_26 (кадастровий номер НОМЕР_26), відповідно до якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку, загальною площею 2, 51 га. (т. 1 а.с. 172).

Згідно з п. 3.1 вказаних договорів термін дії відповідних договорів становить 10 років від дати їхньої державної реєстрації в установленому законом порядку.

Відповідно до п. 12.4 договорів встановлено, що вказані договори набирають чинності з моменту державної реєстрації.

У 2007 році вказані договори оренди земельних ділянок були зареєстровані Кагарлицьким районним відділенням Кагарлицької районної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що було внесено відповідні записи до Книги записів реєстрації договорів оренди землі.

У подальшому третіми особами власниками земельних ділянок укладені договори з третьою особою ПСП "Мирівське".

Так, відповідно до інформації з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 25 листопада 2015 р. за № 48329394, № 48329588, № 48329849, № 48329943, № 48330072, № 48330283, № 48330638, № 48331077, № 48331364, № 48331579, № 48331883, № 48332116, № 48332247, № 48332331, № 48332473, № 48332589, № 48332667, № 48332759, № 48332903, № 48333046, № 48333205, № 48333398, № 48333569, № 48333739, № 48333932, № 483334087 відповідачем 2 були прийняті наступні рішення про державну реєстрацію за третьою особою ПСП «Мирівське» права оренди земельних ділянок:

- № 13007945 від 14 травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1;

- № 13007955 від 14 травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2;

- № 13633577 від 7 червня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3;

- № 11875335 від 24 березня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4;

- № 11876841 від 25 березня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_5;

- № 11876499 від 25 березня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_6;

- № 13639583 від 7 червня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_7;

- № 13007878 від 13травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_8;

- № 13633581 від 7 червня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_9;

- № 11875103 від 24 березня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_10;

- № 11876588 від 25 березня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_11;

- № 11877308 від 25 березня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_12;

- № 11877167 від 25 березня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_13;

- № 11877033 від 25.03.2014 щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_14;

- № 11876704 від 25 березня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_15;

- № 13007913 від 14 травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_16;

- № 13007929 від 14 травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_17;

- № 13007939 від 14 травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_18;

- № 13633582 від 7 червня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_19;

- № 13633575 від 7 червня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_20;

- № 13633576 від 7 червня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_21;

- № 13007836 від 13 травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_22;

- № 13007859 від 13 травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_23;

- № 13633580 від 7 червня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_24;

- № 11875385 від 24 березня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_25;

- № 13007957 від 14 травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_26.

У зв'язку з тим, що позивач вважає такі рішення відповідача 2 протиправними, ним було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Земельним кодексом України (далі - ЗК України) (в редакції,чинній на дату виникнення спірних правовідносин), Законом України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 р. № 161-XIV (далі - Закон № 161-XIV).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом (ч. 8 ст. 93 ЗК України).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно з вимогами ст. 6 Закону № 161-XIV орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ч. 3 ст. 6 Закону № 161-XIV).

Як убачається з ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до вимог ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з вимогами абз. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 р. № 1952-IV (далі - Закон № 1952) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Закону № 1952 у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх змінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Як убачається з ч. 1 ст. 15 Закону № 1952, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їхні обтяження.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 15 Закону № 1952 орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 15 Закону № 1952 державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Отже, п. 1 ч. 1 ст. 15 Закону № 1952 на державного ресторатора покладено обов'язок здійснювати перевірку поданих до державної реєстрації документів.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону №1952 державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Тобто до кола повноважень державного реєстратора входить дослідження документів на предмет їх відповідності вимогам законодавства, визначення факту виникнення в заявника речового права на нерухоме майно або ж його обтяження, а також встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно. Крім того, саме зазначені положення Закону встановлюють межі дослідження наведених юридичних фактів. Цими межами і є подані документи та права, які з них виникають.

Межею встановлення юридичних фактів щодо речових прав на нерухоме майно або їх обтяжень, які виникли внаслідок правочину, є сам правочин. Державний реєстратор має провести аналіз змісту та форми документів, оскільки, по-перше, для державної реєстрації може подаватися підроблений документ, а тому відповідальність перед законним власником за проведення державної реєстрації прав на підставі такого документа може нести держава в особі державного реєстратора; по-друге, при складанні документа особа, яка здійснювала його підготовку, може допустити технічну помилку в імені суб'єкта, адресі об'єкта або в інших відомостях, у зв'язку з чим зміст цього документа буде містити протиріччя.

Отже, державний реєстратор у силу свого правового статусу не може сліпо слідкувати документам тих органів, які їх видали. За нього несе відповідальність держава, а тому він повинен робити все в межах своєї компетенції для надання учасникам обороту нерухомості державні гарантії охорони та захисту їх прав на нерухомість. Ця обставина, у свою чергу, має позитивно впливати на весь оборот об'єктів нерухомого майна й захищеність прав його учасників, оскільки мінімізує ризики державної реєстрації прав на нерухоме майно або їх обтяжень з помилками.

Наведене відповідає засадам державної реєстрації прав, закріпленим ст. 3 Закону №1952, зокрема, ч. 2 цієї норми, яка обумовлює, що держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Отже, державний реєстратор прав на нерухоме майно є суб'єктом встановлення юридичних фактів, за посередництвом яких у учасників цивільних правовідносин виникають, змінюються або припиняються речові права на нерухоме майно та/або їх обтяження. Коло юридичних фактів, які підлягають встановленню, а також юридичний інструментарій (засоби, способи, підходи), що може використовуватися державним реєстратором для встановлення юридичних фактів, передбачаються нормами чинного цивільного законодавства та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. N 868. Особливістю процесу встановлення юридичних фактів державним реєстратором прав на нерухоме майно є те, що предметом його дослідження, а тому і основним джерелом інформації, є задокументовані відомості, оскільки участь заявника в процесі реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень обмежується подачею та отриманням документів, а також можливістю отримання інформації про хід розгляду заяви.

Така правова позиція викладена, зокрема, в Роз'ясненні Міністерства юстиції України від 7 липня 2012 р. «Державний реєстратор прав на нерухоме майно як суб'єкт встановлення юридичних фактів у цивільному праві».

Як убачається з ч. 2 ст. 24 Закону № 1952, за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Так, зокрема відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 Закон № 1952 у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

При цьому, згідно із вимогами п. 8-1 ч. 2 ст. 9 Закону №1952 державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 р., запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства, чинного на момент реєстрації таких прав, проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 29 вересня 2015 р. у справі 802/37191 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 52620797), яка підлягає обов'язковому врахуванню у спірних правовідносинах на підставі ч. 2 ст. 161 та ч. 1 ст. 244-2 КАС України.

Як роз'яснила Державна реєстраційна служба України у своєму листі № 2951/05-15-13 від 6 серпня 2013 р. "Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними набувачами", з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 1 січня 2013 р., зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).

Аналогічним чином державним реєстратором має здійснюватися перевірка фактів наявності або відсутності зареєстрованих договорів оренди земельних ділянок, заяви про державну реєстрацію права оренди яких подаються до реєстраційної служби.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст.125 ЗК України в редакції 2007 року (на дату укладення позивачем договорів оренди земельних ділянок) право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 126 ЗК України в редакції 2007 р. право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про оренду землі» (в редакції 2007 р.) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Як убачається з ст. 20 Закону України «Про оренду землі» в редакції 2007 р., укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Таким чином, станом на дату укладення позивачем договорів оренди земельних ділянок з фізичними особами-власниками, тобто станом на 2007 р., державній реєстрації підлягало не право, а документ (договір оренди), проте, відповідне право оренди виникало лише після проведення державної реєстрації договору.

Порядок проведення державної реєстрації договору оренди землі станом на 2007 р. був визначений Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженим Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №174 від 2 липня 2003 р. (далі - Порядок № 174).

Згідно з вимогами п. 4.2 Порядку № 174 державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації.

Відповідно до вимог п. 4.5 Порядку № 174 державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі у книзі реєстрації здійснює оператор (реєстратор), у межах повноважень якого є земельна ділянка.

Як убачається з п. 1.2 Порядку № 174, оператори державного реєстру земель (далі - оператори) - структурні підрозділи Центру ДЗК, що проводять приймання, перевірку та систематизацію реєстраційних карток земельних ділянок, здійснюють видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) землі, ведуть книгу реєстрації, формують Поземельну книгу та не мають прямого доступу до бази даних АС ДЗК.

Реєстратори державного реєстру земель (далі - реєстратори) - структурні підрозділи Центру ДЗК, які мають доступ та вносять відомості до бази даних АС ДЗК, ведуть Поземельну книгу, здійснюють видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) землі, а також ведуть книгу реєстрації.

Крім того, відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1088 «Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру», передбачено, що до створення Державного реєстру прав на землю та нерухоме майно, Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах проводить реєстрацію земельних ділянок та прав на них шляхом внесення записів про реєстрацію земельних ділянок та прав на них до бази даних державного реєстру земель, а комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації вносять дані про об'єкти нерухомого майна, що об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, та права на них до бази даних державного реєстру прав власності на нерухоме майно; адміністратором бази даних державного реєстру земель є Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті земельних ресурсах.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2016 р. у даній адміністративній справі, з-поміж іншого, зазначено, що:

- судами не досліджувалися оригінали договорів оренди земельних ділянок, а на копіях наданих суду договорів оренди відсутні підписи орендодавців, підписи в цих копіях не співпадають з підписами орендарів в їх паспортах;

- не з'ясовано чи укладався між позивачем та ОСОБА_7 договір оренди від 1 січня 2017 р. № 714-КФ, який не був підписаний ОСОБА_7

- судами першої та апеляційної інстанцій не залучено до участі в справі в якості третіх осіб власників земельних ділянок - орендодавців, проте прийняте судами рішення впливає на їх права, свободи та законні інтереси;

- не досліджувався оригінал журналу реєстрації договорів оренди, не допитані в якості свідків особи, які вносили записи в цей журнал;

- Постановою Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року №17 було ліквідовано Державну реєстраційну службу України, завдання і функції з реалізації державної політики з речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень покладено на Міністерство юстиції України, тому в якості співвідповідача до розгляду необхідно було залучити Кагарлицьке районне управління юстиції у Київській області (т. 3 а.с. 81-90).

На виконання наведених приписів судом було:

- ухвалою від 12 квітня 2016 р. залучено в якості співвідповідача Кагарлицьке районне управління юстиції у Київській області (т. 4 а.с. 3-4);

- ухвалою від 12 квітня 2016 р. було залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2; ОСОБА_3; ОСОБА_4 ОСОБА_29; ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8;ОСОБА_14;ОСОБА_30; ОСОБА_11; ОСОБА_12;ОСОБА_20;ОСОБА_14;ОСОБА_15;ОСОБА_16;ОСОБА_31; ОСОБА_18; ОСОБА_19;ОСОБА_20;ОСОБА_21;ОСОБА_18;ОСОБА_27;ОСОБА_28;ОСОБА_25;ОСОБА_32 (т. 4 а.с. 3-4);

- ухвалою від 7 червня 2016 р. витребувано: оригінал журналу реєстрації договорів оренди за 2007 р. для огляду в судовому засіданні 23 червня 2016 р.; належним чином завірену копію журналу реєстрації договорів оренди за 2007 р. для долучення до матеріалів справи; належним чином завірені копії паспортів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26; інформацію про осіб, які вносили записи в названий журнал: ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35 (т. 4 а.с. 198-199).

Крім того, у судовому засіданні 14 липня 2016 р. було досліджено оригінал Книги записів реєстрації договорів оренди землі (Том 1, Розділ 4 АА 000409) та долучено до матеріалів справи її копію (т. 5 а.с. 94-124).

Як убачається з вказаної Книги, вищевказані договори оренди земельних ділянок були зареєстровані Кагарлицьким районним відділенням Кагарлицької районної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що до вказаної книги було внесено відповідні записи за № 09 від 19 березня 2007 р., № 18 від 19 березня 2007 р., № 35 від 20 березня 2007 р., № 37 від 20 березня 2007 р., № 38 від 23 березня 2007 р., № 46 від 20 березня 2007 р., № 47 від 20 березня 2007 р., № 48 від 20 березня 2007 р., № 070 від 20 березня 2007 р., № 75 від 23 березня 2007 р., № 77 від 20.03.2007, № 93 від 20.03.2007, № 95 від 20.03.2007, № 97 від 20.03.2007, № 98 від 20.03.2007, № 00 від 20 березня 2007 р., № 18 від 22 березня 2007 р., № 130 від 22 березня 2007 р., № 47 від 23 березня 2007 р., № 69 від 26 березня 2007 р., № 73 від 26 березня 2007 р., № 16 від 16 квітня 2007 р., № 29 від 14 листопада 2007 р., № 30 від 14 листопада 2007 р. та № 31 від 14 листопада 2007 р. (т. 5 а.с. 94-124).

Підпис державного реєстратора містився на кожній сторінці Книги, на якій містився запис про реєстрацію відповідних договорів (т. 5 а.с. 96-123).

Наведене свідчить, що вказані договори оренди земельних ділянок від 1 січня 2007 р., які були укладенні між позивачем та фізичними особами власниками земельних ділянок третіми особами у даній адміністративній справі, зареєстровані Центром державного земельного кадастру, що потягло за собою виникнення у позивача права оренди відповідних земельних ділянок.

Стосовно допиту осіб, які вносили дані до Книги, судом встановлено таке.

Згідно з листом Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі Київської області від 13 липня 2016 р. № 9-1011-0.2-1261/2-16, назване управління такої інформації надати не змогло, у зв'язку з її відсутністю (т. 6 а.с. 125).

Водночас, згідно з клопотання ПСП "Мирівське" від 6 червня 2016 р. вх. № 9151/16 про допит в якості свідків, такими особами були ОСОБА_34, ОСОБА_33, ОСОБА_35

Проте, дане клопотання протокольною ухвалою суду було залишено без розгляду, оскільки воно не містило жодної адреси свідків та жодного документа для можливості їх виклику в судове засідання (т. 4 а.с. 191-193).

Крім того, ухвалою від 12 квітня 2016 р. було витребувано від позивача оригінали договорів оренди земельних ділянок (т. 4 а.с. 3-4).

Позивачем названі оригінали суду надано не було.

Водночас, при розгляді справи, судом було встановлено, що у судовому засіданні 10 грудня 2015 р. судом вже були оглянуті оригінали договорів оренди земельних ділянок від 1 січня 2007р. та встановлена їх відповідність копіям, наявним у справі (т. 2 а.с. 170-171). При вирішенні справи судом враховано, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 3 Закону № 1952 права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Отже, враховуючи, що чинне станом на 2007 р. законодавство не передбачало обов'язкової реєстрації права оренди земельної ділянки у зв'язку з реєстрацією лише договорів оренди, відповідні права позивача на строкове платне користування земельними ділянками на підставі договорів оренди, укладених ним 1 січня 2007 р. з власниками земельних ділянок, визнаються дійсними до закінчення строку дії договорів.

Враховуючи вищевказане та той факт, що укладені між позивачем та фізичними особами власниками земельних ділянок (третіми особами у даній адміністративній справі) договори оренди земельних ділянок від 1 січня 2007 р. були укладені строком на 10 років, який обчислюються з дати їхньої державної реєстрації, суд дійшов висновку про те, що на дату здійснення відповідачем 2 державної реєстрації права оренди на ці земельні ділянки за ПСП «Мирівське», вищезазначені договори продовжували діяти, що свідчить про існування права оренди цих земельних ділянок у іншої особи та є перешкодою для здійснення реєстраційних дій.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідачем 2 в порушення вимог чинного законодавства, під час здійснення державної реєстрації права оренди землі за ПСП «Мирівське» у березні, травні та червні 2014 р., не були належним чином встановлені факти наявності права оренди на відповідні земельні ділянки за іншими особами, що в свою чергу, призвело до повторної реєстрації права оренди одних і тих самих земельних ділянок за різними суб'єктами господарювання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідачем 2 було порушено процедуру здійснення державної реєстрації права оренди, яка передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 868, що призвело до прийняття відповідачем протиправних рішень про державну реєстрацію права оренди за ПСП «Мирівське» земельних ділянок кадастрові номери: НОМЕР_1; НОМЕР_2; НОМЕР_4; НОМЕР_5; НОМЕР_6; НОМЕР_8; НОМЕР_9; НОМЕР_10; НОМЕР_12; НОМЕР_13; НОМЕР_14; НОМЕР_15; НОМЕР_16; НОМЕР_18; НОМЕР_19; НОМЕР_20; НОМЕР_21; НОМЕР_22; НОМЕР_24; НОМЕР_25; НОМЕР_26.

До того ж при вирішенні справи судом враховано, що позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача 1 щодо реєстрації договорів оренди земельних ділянок за ПСП «Мирівське».

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дії державного реєстратора щодо державної реєстрації прав вчиняються у формі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З урахуванням цього, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача в межах даного позову є саме скасування частини рішень державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок за ПСП «Мирівське», оскільки визнання протиправними дій відповідача не призводить до відновлення порушених прав позивача.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування реєстрації договорів № 94-КФ, № 37-КФ, № 117-КФ, № 175-КФ, № 6711-КФ, № 146-КФ, № 17-КФ, № 76-КФ, № 36-КФ, № 34-КФ, № 69-КФ, № 47-КФ, № 704-КФ, № 98-КФ, № 99-КФ, № 97-КФ, № 96-КФ, № 170-КФ, № 129-КФ, № 74-КФ, № 45-КФ, № 8-КФ є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування реєстрації договорів № 714-КФ, № 46-КФ, № 92-КФ, № 717-КФ, судом встановлено таке.

Як вже зазначалося, між позивачем та ОСОБА_23, ОСОБА_4, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 було укладено ряд договорів оренди.

Зокрема:

- № 714-КФ з ОСОБА_7, відповідно до якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_7), загальною площею 2, 50 га. (т. 1 а.с. 66);

- № 46-КФ з ОСОБА_11, відповідно до якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_11), загальною площею 5, 01 га. (т. 1 а.с. 91);

- № 92-КФ з ОСОБА_4, відповідно до якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_3), загальною площею 2, 51 га. (т. 1 а.с. 40);

- № 717-КФ з ОСОБА_23, відповідно до якого позивачу було передано в оплатне строкове користування земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_23), загальною площею 2, 9760 га. (т. 1 а.с. 156);

При вирішенні справи судом враховано, що перелічені особи оскаржили у судовому порядку перелічені договори оренди.

Так:

- ухвалою Кагарлицького районного суду від 9 березня 2016 р. відкрито провадження у справі № 368/2143/15-ц за позовом ОСОБА_23 до позивача про визнання договору припиненим (т. 6 а.с. 55-62);

- ухвалою Кагарлицького районного суду від 11 грудня 2015 р. відкрито провадження у справі № 368/2144/15-ц за позовом ОСОБА_4 до позивача про визнання договору припиненим (т. 6 а.с. 65-70);

- ухвалою Кагарлицького районного суду від 10 грудня 2015 р. відкрито провадження у справі № 368/2142/15-ц за позовом ОСОБА_11 до позивача про визнання договору припиненим (т. 6 а.с. 73-78);

- ухвалою Кагарлицького районного суду від 8 грудня 2015 р. відкрито провадження у справі № 368/2091/15-ц за позовом ОСОБА_7 до позивача про визнання договору припиненим (т. 6 а.с. 81-86).

Названі ухвали та позовні заяви в названих цивільних справах свідчать, що ОСОБА_23, ОСОБА_4, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 були дійсно укладені договори оренди №№, проте, названі особи уклали їх строком на 7 років, а після закінчення цього строку, уклали договори оренди з ПСП "Мирівське".

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем 2 було правомірно здійснено реєстрацію договорів оренди № 714-КФ, № 46-КФ, № 92-КФ, № 717-КФ, укладених між ОСОБА_23, ОСОБА_4, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 та ПСП "Мирівське", а отже, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про зобов'язання відповідача 1 скасувати реєстрацію договорів оренди земельних ділянок, суд зазначає наступне.

Незважаючи на формулювання позивачем вимог про спонукання відповідача скасувати реєстрацію договорів оренди земельних ділянок, укладених ПСП "Мирівське" з фізичними особами власниками, вказану вимогу, виходячи з її змісту та направлення, слід розцінювати як вимогу про зобов`язання відповідача скасувати реєстрацію права оренди земельних ділянок за третьою особою.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 Закону № 1952 державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

При цьому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 26 Закону № 1952 у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Процедура прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури регулюється Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 12 грудня 2011 р. № 3502/5 (надалі-Порядок № 3502/5).

Згідно з вимогами п. 1.4-1.5 Порядку № 3502/2 внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав здійснюються в день прийняття заяви органом державної реєстрації прав або нотаріусом.

Документи, що подаються для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, повинні відповідати вимогам, встановленим законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до вимог п. 2.1 Порядку № 3502/2 для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

Як убачається з п. 2.6 Порядку № 3502/2, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Згідно з вимогами п. 2.9 Порядку № 3502/2 під час розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор перевіряє наявність підстав для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав.

Відповідно до вимог п. 2.10 Порядку № 3502/2 за результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав.

Наведене свідчить, що підставою для підставою для внесення записів про скасування державної реєстрації права оренди ПСП «Мирівське» на земельні ділянки, передані в оренду позивачу в 2007 р., має бути виключно судове рішення про скасування рішень відповідача 2.

Фактично, відповідна дія може бути вчинена державним реєстратором реєстраційної служби лише на підставі рішення суду у цій справі, після набрання законної сили якого позивач набуває статусу заінтересованої особи, відповідно до положень Порядку № 3502/2, а тому до цього часу відповідні вимоги позивача носять характер превентивного захисту, що не відповідає положенням статті 2 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, відповідні порушення мають існувати до моменту звернення позивача до суду.

З урахування вищевказаного, суд дійшов висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині зобов'язання відповідача 1 скасувати державну реєстрацію права оренди земельних ділянок, які були укладені між відповідними фізичними особами та ПСП «Мирівське», у зв'язку з їх передчасністю.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області Іванюти Павла Сергійовича про державну реєстрацію за приватним сільськогосподарським підприємством "Мирівське" права оренди земельних ділянок:

- № 13007945 від 14 травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1;

- № 13007955 від 14 травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2;

- № 11875335 від 24 березня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4;

- № 11876841 від 25 березня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_5;

- № 11876499 від 25 березня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_6;

- № 13007878 від 13травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_8;

- № 13633581 від 7 червня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_9;

- № 11875103 від 24 березня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_10;

- № 11877167 від 25 березня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_13;

- № 11877033 від 25.03.2014 щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_14;

- № 11876704 від 25 березня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_15;

- № 13007913 від 14 травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_16;

- № 13007929 від 14 травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_17;

- № 13007939 від 14 травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_18;

- № 13633582 від 7 червня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_19;

- № 13633575 від 7 червня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_20;

- № 13633576 від 7 червня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_21;

- № 13007836 від 13 травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_22;

- № 13007859 від 13 травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_23;

- № 13633580 від 7 червня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_24;

- № 11875385 від 24 березня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_25;

- № 13007957 від 14 травня 2014 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_26.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.