Справа № 804/2379/17
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

804/2379/17

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2017 року

справа № 804/2379/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Мельника В.В. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням ДП «Кривбасшахтозакриття» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила постанову суду скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що суд першої інстанції не забезпечив всебічний та повний розгляд матеріалів справи, належним чином не дослідив, не встановив та не надав юридичну оцінку дійсним правам і обов’язкам сторін, що призвело до передчасних та необґрунтованих висновків.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ДП «Кривбасшахтозакриття» підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник податкового органу просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що податковим органом документальну невиїзну перевірку з питання порушення правил сплати (перерахування) податку на додану вартість за період 11.10.2013 року – 31.12.2014 року ДП «Кривбасшахтозакриття».

За результатами перевірки складено акт від 19.10.2016 року №649/12-01/32975178, яким встановлено з боку позивача порушення строків сплати сум податкових зобов’язань з податку на додану вартість, зазначених підприємством у податкових деклараціях з ПДВ, визначених пунктом 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України, та відстрочених (розстрочених) за рішенням суду, з урахуванням норм пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України. Відповідальність платника за порушення правил сплати (перерахування) податку на додану вартість передбачена пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки від 19.10.2016 року №649/12-01/32975178 Криворізькою південною ОДПІ прийняті та направлені позивачу податкові повідомлення-рішення форми «Ш» від 01.11.2016 року:

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до ГУ ДФС у Дніпропетровській області, рішеннями якого від 06.01.2017 року №144/10/04-36-10-01-09:

За результатами розгляду скарги позивача в адміністративному порядку ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийняті та направлені позивачу податкові повідомлення-рішення форми «Ш» від 08.02.2017 року:

В подальшому, за результатами адміністративного оскарження вказані податкові повідомлення-рішення були залишені без змін.

Актом перевірки, зокрема, встановлено порушення строків сплати сум податкових зобов’язань з податку на додану вартість, що виникли на підставі:

1. сум, задекларованих у податкових деклараціях з ПДВ:

2. сум, відстрочених (розстрочених) за наступними рішеннями суду:

- ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2011 року по справі №2а-6307/10/0470 з граничними термінами сплати податкового зобов’язання: 20.06.2010 року, 19.07.2010 року, дата сплати: 08.11.2013 року, 12.12.2013 року, 05.01.2013 року;

- постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.04.2011 року по справі №2а/0470/3351/11 з граничними термінами сплати податкового зобов’язання: 18.10.2010 року, 19.09.2010 року, 12.09.2010 року, 20.09.2010 року, 01.12.2010 року, 08.12.2010 року, 09.12.2010 року, 12.12.2010 року, 15.12.2010 року, 19.12.2010 року, дата сплати: 08.11.2013 року, 27.12.2013 року, 15.01.2014 року, 22.01.2014 року, 10.02.2014 року, 10.03.2014 року, 10.04.2013 року, 08.05.2014 року, 11.06.2014 року, 10.07.2014 року, 13.08.2014 року, 06.10.2014 року, 08.12.2014 року, 12.12.2014 року;

- постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2012 року по справі №2а/0470/1640/12 з граничними термінами сплати податкового зобов’язання: 02.01.2012 року, 10.01.2012 року, 30.01.2012 року, дата сплати: 22.01.2014 року, 19.02.2014 року, 21.02.2014 року, 19.03.2014 року, 19.04.2014 року, 19.05.2014 року, 21.05.2014 року, 19.06.2014 року, 22.07.2014 року, 19.08.2014 року, 19.08.2014 року, 06.10.2014 року, 24.12.2014 року;

- постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2013 року по справі №804/2846/13-а з граничними термінами сплати податкового зобов’язання: 02.12.2012 року, 04.12.2012 року, 10.12.2012 року, 10.04.2013 року, 06.05.2013 року, 17.04.2013 року, 12.05.2013 року, дата сплати: 22.01.2014 року, 18.02.2014 року, 18.03.2014 року, 18.04.2014 року, 18.05.2014 року, 18.06.2014 року, 18.07.2014 року, 18.08.2014 року, 06.10.2014 року, 12.12.2014 року, 24.12.2014 року.

На спростування доводів податкового органу щодо порушення строків сплати узгоджених сум податкового боргу позивач надав на підтвердження своєчасності сплати перелічених податкових декларацій з ПДВ та судових рішень, копії платіжних доручень про сплату податкових зобов’язань, а саме:

- від 14.03.2014 року №1944 на суму 186294 грн. з призначенням платежу «перераховано ПДВ по декларації за лютий 2014 року, термін до 20.03.2014 року» (а.с.94);

- від 16.04.2014 року №2025 на суму 116047 грн. з призначенням платежу «перераховано ПДВ по декларації за березень 2014 року» (а.с.95);

- від 30.07.2014 року №2262 на суму 3500 грн. з призначенням платежу «перераховано ПДВ по декларації за червень 2014 року» (а.с.101);

- від 18.09.2014 року на суму 2000 грн. з призначенням платежу «перераховано ПДВ станом на 08.09.2014р.» (а.с.103);

- від 03.10.2014 року на суму 5000 грн. з призначенням платежу «перераховано ПДВ по рішенню суду по справі №2а-6307/10/0470 від 12.04.2011 року, №2а/0470/1640/12 від 29.03.2012 року, №804/2846/13-а від 23.04.2013 року» (а.с.105);

- від 24.12.2014 року на суму 100000 грн. з призначенням платежу «перераховано ПДВ станом на 24.12.2014р.» (а.с.109).

Зазначені кошти сплачувались позивачем на погашення грошових зобов’язань, що виникли по зареєстрованих за вказаний період податкових деклараціях та розстрочених за рішенням суду сумах податкових зобов’язань, проте контролюючим органом було змінено цільове призначення сплачених коштів та здійснено їх зарахування на погашення податкової заборгованості, яка виникла в попередні періоди, в результаті чого винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення про застосування штрафу за несвоєчасну сплату податкових зобов’язань підлягають скасуванню.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

За приписами пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що погашення податкового боргу - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов'язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Механізм погашення заборгованості регулюється правилами пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України, у якому встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Виходячи з аналізу вказаних правових норм Податкового кодексу України судом першої інстанції вірно зазначено, що законом імперативно встановлено обов'язок податкового органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, а платнику податків встановлено заборону спрямовувати кошти на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу.

З наведених норм вбачається, що контролюючий орган зобов'язаний зарахувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

З облікової картки ДП «Кривбасшахтозакриття», вбачається, що суми сплачені позивачем у період 2014 року згідно платіжних доручень від 06.02.2014 року №1831, від 21.02.2014 року №1874, від 06.03.2014 року №1913, від 14.03.2014 року №1944, від 08.04.2014 року №2010, від 16.04.2014 року №2024, від 16.04.2014 року №2025 , від 21.05.2014 року №2109, від 30.05.2014 року №2116, від 07.05.2014 року №2073, від 08.07.2014 року №2223, від 11.06.2014 року №2155, від 19.06.2014 року №2180, від 19.06.2014 року №2181, від 13.08.2014 року, від 13.08.2014 року, від 30.07.2014 року №2262, від 30.07.2014 року №2261, від 18.09.2014 року, від 06.10.2014 року, від 06.10.2014 року, від 03.10.2014 року, від 27.11.2014 року, від 27.11.2014 року, від 12.12.2014 року, від 24.12.2014 року, - зараховувались у борг минулих періодів, зменшення переплати та погашення недоїмки в порядку черговості відповідно до пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України (а.с.136-156).

Відповідні зарахування контролюючим органом сум коштів, спрямованих на погашення податкових зобов’язань за податковими деклараціями з ПДВ та судовими рішеннями по справах №2а-6307/10/0470 від 12.04.2011 року, №2а/0470/1640/12 від 29.03.2012 року, №804/2846/13-а від 23.04.2013 року, в борг минулих періодів стали підставою для затримки сплати сум грошових зобов'язань, що розглядаються у цій справі у кількості 19, 14, 13, 12, 9, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2, 2, 2, 1, 1516, 1458, 1454, 1454, 1449, 1395, 1391, 1391, 1361, 1337, 1337, 1332, 1306, 1303, 1298, 1277, 1276, 1271, 1270, 1246, 1243, 1242, 1239, 1237, 1218, 1213, 1213, 1211, 1195, 1195, 1194, 1192, 1188, 1187, 1166, 1160, 1160, 1153, 1148, 1146, 1117, 1059, 980, 932, 904, 904, 871, 842, 840, 810, 799, 799, 779, 779, 773, 773, 771, 751, 591, 579, 512, 512, 463, 443, 441, 438, 432, 416, 409, 408, 403, 403, 396, 396, 377, 373, 373, 342, 342, 342, 314, 77, 73, 71, 71, 69, 60, 58, 58, 55, 43, 39, 38, 37, 34, 32 календарних днів.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу за прострочення строку сплати суми грошового зобов'язання у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов’язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов’язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до вірних висновків про правомірність нарахування штрафу позивачу у розмірі 10% за затримку на 19,14,13,12,9,8,7,6,5,4,3,2,2,2,1 календарних днів сплати грошового зобов’язання в сумі 245732,80 грн., та у розмірі 20% за затримку на 1516, 1458, 1454, 1454, 1449, 1395, 1391, 1391, 1361, 1337, 1337, 1332, 1306, 1303, 1298, 1277, 1276, 1271, 1270, 1246, 1243, 1242, 1239, 1237, 1218, 1213, 1213, 1211, 1195, 1195, 1194, 1192, 1188, 1187, 1166, 1160, 1160, 1153, 1148, 1146, 1117, 1059, 980, 932, 904, 904, 871, 842, 840, 810, 799, 799, 779, 779, 773, 773, 771, 751, 591, 579, 512, 512, 463, 443, 441, 438, 432, 416, 409, 408, 403, 403, 396, 396, 377, 373, 373, 342, 342, 342, 314, 77, 73, 71, 71, 69, 60, 58, 58, 55, 43, 39, 38, 37, 34, 32 календарних днів сплати грошового зобов’язання в сумі 1215216,50 грн.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскаржених податкових повідомлень рішень відсутні.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Кривбасшахтозакриття» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року – залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала складена 12 липня 2017 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова