Справа № 815/6871/16
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/6871/16

Категорія: 8.2.3 Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О. А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів: Димерлія О.О.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2017 року по справі за позовом Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

07.12.2016 року Державна податкова інспекція у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу по орендній платі за землю в сумі 7259,56 грн. за рахунок активів платника податків із зарахуванням коштів до місцевого бюджету.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09.03.2017 року, прийнятою в порядку скороченого провадження, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 05.04.2017 року Державна податкова інспекція у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області подала апеляційну скаргу, обґрунтовану не повним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що при прийнятті оскаржуваної постанови суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що заборгованість ОСОБА_2 по орендній платі за землю не є узгодженою, оскільки податкову вимогу та податкові повідомлення-рішення податковим органом направлено на адресу відповідача, яку ним самостійно визначено в якості своєї податкової адреси, а саме: м.Одеса, вул. Академічна, 29.

У звязку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 09.03.2017 року та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 14.04.2010 року між Рахівською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, та ОСОБА_2, як орендарем, укладено договір оренди землі №15/01-27 строком на 5 років. Зазначений договір зареєстровано в міськрайонному управлінні Держкомзему у місті Рахів і Рахівському районі Карпатської області, про що зроблено запис у Державному реєстрі земель від 20.04.2011 року за №02.

У зв'язку з несплатою відповідачем земельного податку ДПІ винесено податкову вимогу форми «Ф» №183-15 від 07.11.2013 року про сплату податкового боргу у сумі 3862,83 грн., яку було направлено на адресу відповідача: 65016, м. Одеса, вул. Академічна, буд.29. Поштове відправлення з вказаною вимогою повернуто на адресу позивача з відміткою відділу поштового зв'язку «за зазначеною адресою не проживає».

30.06.2014 року ДПІ у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області прийнято податкове повідомлення-рішення №8655-15, яким ОСОБА_2 визначено суму грошового зобов'язання по орендній платі з фізичних осіб у розмірі 5367,68 грн.

22.06.2015 року ДПІ у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області прийнято податкове повідомлення-рішення №9287-17, яким ОСОБА_2 визначено суму грошового зобов'язання по орендній платі з фізичних осіб у розмірі 1891,98 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення позивачем направлено на адресу ОСОБА_2 (65016, м. Одеса, вул. Академічна, буд.29).

У звязку з несплатою ОСОБА_2 суми боргу, зазначеної в податковій вимозі №183-15 від 07.11.2013 року, додаткова податкова вимога на адресу відповідача не надсилалася на підставі положень ст.59 Податкового кодексу України.

При зверненні з позовом до суду ДПІ у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області посилалася на те, що станом на 28.11.2016 року за відповідачем рахується податковий борг по орендній платі за землю в сумі 7259,56 грн., який є узгодженим, в добровільному порядку відповідачем не сплачений, а тому заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ДПІ у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області, дійшов висновку, що заборгованість ОСОБА_2 зі сплати орендної плати за землю являється неузгодженою, а тому відсутні підстави для стягнення її в судовому порядку.

Зокрема, суд першої інстанції в порядку, визначеному ст. 16 Закону України «Про захист персональних даних», надіслав запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 та встановив, що відповідач з 24.01.2014 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Враховуючи те, що податкові повідомлення-рішення від 30.06.2014 року №8655-15 та від 22.06.2016 року №9287-17 було направлено позивачем ОСОБА_2 за адресою: 65016, м. Одеса, вул. Академічна, буд.29, а не на адресу відповідача за якою він з 24.01.2014 року зареєстрований, суд першої інстанції дійшов висновку, що грошове зобов'язання є неузгодженим.

Проте, колегія суддів вважає, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов з неповним з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, з огляду на наступне.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори у строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п.14.1.136 п.14.1 ст. 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата)

Відповідно до ст.288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до п. 287.5 ст. 287 ПК України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Статтею 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПКУ податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 54.5 статті 54 Кодексу передбачено, якщо сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п.п. «е» п.176.1 ст.176 ПКУ платники податку зобов'язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, з вказаних норм слідує, що у платника податків наявний обовязок щодо сплати лише узгодженої суми податкових зобовязань.

Для встановлення визначеній податковим органом сумі грошових зобовязань статусу узгодженої необхідно, насамперед, довести, що платник податків був обізнаний з наявністю у нього самостійно визначених контролюючим органом сум грошових зобовязань, які підлягають сплаті.

Відповідно до п.45.1 ст.45 ПКУ платник податків - фізична особа зобов'язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Відповідно до п.42.1 ст.42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. (п.42.2 ст.42 ПКУ)

Пунктом 3 Розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1204 від 28.12.2015р. також передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків - фізичній особі, якщо його вручено особисто такій фізичній особі чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження такої фізичної особи з повідомленням про вручення.

Згідно п.63.2, п.63.5 ст.63 ПК України взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. Всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п.1 розділу VI Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 779 від 10.12.2013р., фізична особа зобов'язана подати відповідному контролюючому органу облікову картку/Повідомлення для реєстрації у Державному реєстрі відповідно до порядку, встановленого цим Положенням. Фізичні особи зобов'язані надавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки/Повідомлення, протягом місяця з дня виникнення таких змін у порядку, визначеному цим Положенням.

Згідно п.42.3 ст.42 ПК України якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Вказана норма кореспондується з п.70.7 ст.70 ПК України, в якій зазначено, що фізичні особи - платники податків зобов'язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Отже, Податковим кодексом України встановлена послідовність звернення до суду з вимогами щодо стягнення податкового боргу платника. Обов'язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом, є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов'язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про її стягнення має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку.

При цьому, у відповідності до п.58.3 ст.58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Апеляційний суд встановив, що на виконання вказаних норм податкового законодавства як податкову вимогу від 07.11.2013р. №183-15, так і податкові повідомлення-рішення від 30.06.2014р. №8655-15 та від 22.06.2016р. №9287-17, ДПІ у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області направлено на податкову адресу ОСОБА_2, яку ним самостійно зазначено в договорі оренди землі від 14.04.2010р.

Також, згідно довідки з бази даних ДПІ щодо державної реєстрації, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: 65016, Одеська область, м. Одеса, Київський район, вул. Академічна, 29.

У контролюючих органах, взяття на облік фізичних осіб здійснюється за місцем їх державної реєстрації на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором.

Крім того, відповідач, в порушення вимог п.70.7 ст.70 ПК України, не повідомив податковий орган про зміну реєстрації проживання.

На підставі викладеного, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить висновку, що податкову вимогу від 07.11.2013р. №183-15 і податкові повідомлення-рішення від 30.06.2014р. №8655-15 та від 22.06.2016р. №9287-17 ДПІ у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області направлено на адресу відповідача, яка є його податковою адресою в розумінні ПК України, у звязку з чим висновок суду першої інстанції про неузгодженість заявленої до стягнення суми боргу та відсутність підстав для її стягнення з ОСОБА_2, є помилковим.

При вирішенні справи суд першої інстанції порушив норми матеріального права, у звязку з чим постанова суду першої інстанції, в порядку ст.202 КАС України, підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення адміністративного позову ДПІ у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області.

Керуючись ст.ст.183-2, 184, 185, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Державної податкової інспекції у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника земельного податку - НОМЕР_1) податковий борг зі сплати орендної плати за землю в сумі 7259,56 грн. (сім тисяч двісті п'ятдесят дев'ять гривень 56 коп.) із зарахуванням коштів на розрахунковий рахунок №0215 код платежу 18010900 місцевого бюджету Ясінянської с/р.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко