Справа № 813/2134/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року № 813/2134/17

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Магиревич Ю.Д.,

представника позивача Антоняка І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України до Державного підприємства «Львіввугілля» про стягнення коштів з рахунків у банках, -

В С Т А Н О В И В :

13 червня 2017 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України до Державного підприємства «Львіввугілля» про стягнення коштів з рахунків у банках в розмірі 2 345 255,00 грн.

Ухвалами суду від 14.06.2017 року у даній адміністративній справі відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби україни обґрунтовані тим, що у Державного підприємства «Львіввугілля» існує несплачена та не стягнута в судовому порядку заборгованість по податку на додану вартість, яка підлягає стягненню. Позивач наголошує, що заборгованість виникла в результаті несплати узгоджених сум по податку на додану вартість. З огляду на вищенаведене, позивач просить стягнути з відповідача кошти до бюджету з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податку.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у позовні заяві та просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання явку уповноважених представників не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Водночас, жодних заперечень на позовну заяву, пояснень відповідачем на адресу суду подано не було.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що Державне підприємство «Львіввугілля» зареєстровано, як суб'єкт підприємницької діяльності Сокальською районною державною адміністрацією Львівської області 17 січня 2003 року за №1 00 00005 та зареєстрований статут. Відповідача включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за №32323256 та перебуває на обліку як платник податків у Львівському управлінні Офісу великих платників податків ДФС з 28.01.2003 року за №02-215, тобто ДП «Львіввугілля» є юридичною особою та платником податків.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено інформацію по ДП «Львіввугілля» щодо підтвердження відомостей про юридичну особу.

В інтегрованій картці вказаного платника податків рахується заборгованість перед державним бюджетом, згідно поданих декларацій за жовтень, листопад та грудень 2016 року, по податку на додану вартість на загальну суму 2 345 255,00 грн., що підтверджується довідкою про розрахунок суми податкового боргу.

Як вбачається із матеріалів справи, податковий борг Державного підприємства «Львіввугілля» виник:

-в результаті подання до СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС 17.11.2016 року в електронному вигляді податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2016 року. Згідно поданої декларації, сума ПДВ, яка підлягала до сплати в бюджет становила 300 595,00 грн., яка платником податків, при терміні сплати 30.11.2016. не сплачена;

-в результаті подання до Львівського управлінні Офісу великих платників податків ДФС 19.12.2016 року в електронному вигляді податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2016 року. Згідно поданої декларації, сума ПДВ. яка підлягала до сплати в бюджет становила 298 156,00 грн., яка платником податків, при терміні сплати 30.12.2016 року не сплачена;

-в результаті подання до Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС 20.01.2017 року в електронному вигляді податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 року. Згідно поданої декларації, сума ПДВ, яка підлягала до сплати в бюджет становила 1 746 504,00 грн., яка платником податків при терміні сплати 30.01.2017 року, не сплачена.

В силу п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України), а також, податкова вимога надсилається платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили, суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що податковий борг ДП «Львіввугілля» виник у 2003 році та не переривався.

Таким чином, у зв'язку із не сплатою сум узгоджених податкових зобов'язань було сформовано першу податкову вимогу (від 17 червня 2003 року №1/171) та другу податкову вимогу (від 22 липня 2003 року №2/175), які направлені платнику податків.

Зважаючи на положення пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, нові податкові вимоги платнику податків не надсилалися.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 вказаної статті визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платника податків в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.95.4 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктту 20.1.34 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд, згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На день розгляду справи податковий борг у сумі 2 345 255,00 грн. у добровільному порядку Державним підприємством «Львіввугілля» не сплачений, доказів самостійної сплати заборгованості у повному обсязі Підприємством до суду також не надано.

Таким чином, на підставі викладеного суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до статті 94 КАС України, судові витрати з сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст.7-14, 18, 19, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих Державне підприємство «Львіввугілля» (вул.Б.Хмельницького, буд.26, м.Сокаль, Сокальський район, Львівська область, 80000, ) та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків до бюджету кошти в сумі 2 345 255 (два мільйони триста сорок п'ять тисяч двісті п'ятдесят п'ять) грн. 00 коп. в рахунок погашення податкового боргу.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 10 липня 2017 року.