Справа № 456/1497/17
Суддя: Янів Н. М.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/1497/17
Провадження № 2-а/456/117/2017
ПОСТАНОВА

іменем України

"06" липня 2017 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Яніва Н. М.

при секретарі Курта В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Стрий адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрийського об»єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України у м. Стрий та Стрийському районі (далі УПФУ) щодо відмови у призначенні пільгової пенсії на пільгових умовах. Зобов»язати УПФУ призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно із Списком № 2 виробництв, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах з зменшенням пенсійного віку відповідно до положень ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення з заявою до відповідача, тобто з 22.12.2016р.. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у період з 25.11.1981р. по 20.11.1990р. включно працював на посаді варильника бітуму, асфальтоварильника на Ходовицькому гравійному кар»єрі, та стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за цей період складає 08 років 25 днів, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 3 (три) роки. З цього приводу він 22.12.2016р. звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, однак згідно рішення Стрийського об»єднаного управління пенсійного фонду за№4 від 21.03.2017р. (далі Рішення) йому було відмовлено з підстав, що нібито його робота носила сезонний характер, що не відповідає дійсності, оскільки він постійно працював на займаних посадах на умовах повного робочого дня. Посилання відповідача у Рішенні про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, на накази № 87 від 24.05.1988р. та № 168 від 07.12.1990р. жодного відношення до нього не мають.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю, пославшись на обставини викладені у позовній заяві, додатково пояснив, що 19 років працював в Ходовицькому кар»єрі на посаді варильник бітуму, що відноситься до роботи з шкідливими умовами праці. Ще за час роботи, їм обіцяли, що зможуть оформити пенсію у 55 років. В 57 років він повторно подав заяву на призначення пенсії на пільгових умовах, однак йому відмовили. Робота носила постійний характер. У відпустці були тільки в січні, в зимовий період чистили установки і шкідливість встановлювалась на рівні 7 %. Зарплата нараховувалася щомісяця.

Представник відповідача УПФУ Боднар Н.Я. в судовому засіданні позов заперечила з підстав, викладених у письмовому запереченні долученому до матеріалів справи, додатково пояснила, що робота позивача носила сезонний характер, та під час перевірки

не встановлено постійної зайнятості на будівництві. Тому, ними було відмовлено позивачу в призначенні пенсії по причині не підтвердження його зайнятості повний робочий день на будівництві по професії варильник бітума, асфальтоварильник, а тому вважає, що в позові слід відмовити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що з 1978р. по 2001р. працював майстром на Ходовицькому кар»єрі, а ОСОБА_1 працював в його бригаді варильником бітума. Він сам отримує пільгову пенсію з 57 років. Їх підприємство віднесено до ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України». На підприємстві варили бітум для усіх дорожніх підприємств Західного регіону. Робота носила постійний характер, заробітну плату нараховували щомісяця, протягом цілого року.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні суду пояснила, що працювала бухгалтером в Ходовицькому кар»єрі з 1975р. по 2010р.. ОСОБА_1 працював в кар»єрі на реакторній установці, варильником бітума, робота носила постійний характер, зарплату нараховували кожен місяць на підставі табеля обліку робочого часу.

Пояснення вказаних осіб повністю узгоджуються з наявними у матеріалах справи доказами та не дають підстав сумніватись у їх достовірності.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Зі змісту ч. 3. ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

З матеріалів справи видно, що відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1, в період 25.11.1981 по 20.12.1989 працював варильникому бітуму 3-4 розряду Ходовицького гравійного кар»єру УПТК, з 20.12.1989 по 24.03.1993 асвальтоварильником в кооперативі «Автодорожник» при УПТК, з 24.03.1993 виробничий кооператив «Автодорожник» перейменовано в КЦП «Автодорожник» де заявник працював до 24.04.1998.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у зв'язку з досягненням 57-ми річного віку позивач 22.12.2016 звернувся до УПФУ із заявою, в якій просив призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, з огляду на наявність необхідного трудового стажу на посадах які містяться у Списку № 2.

Проте, Рішенням УПФУ № 4 від 21.03.2017 ОСОБА_1 було відмовлено, в призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку № 2 згідно його заяви від 22.12.2016 з посиланням на те, що не підтверджено його зайнятості повний робочий день в будівництві по професії варильник бітуму, асвальтоварильник.

Однак, суд вважає, що до таких висновків УПФУ прийшов з неповним зясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статей 1, 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 100 цього Закону передбачено, що особам, які на день введення в дію цього Закону мають стаж на роботах із шкідливими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, мають право на пенсію на пільгових умовах, яка призначається відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до п. «б» ст. 13 цього ж Закону, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Абзацом 3 п. «б» ст. 13 Закону передбачено, що за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до п.10 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 «Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (далі - Порядок № 383) для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Звідси слідує висновок, що Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Порядком № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж для призначення пенсії - є трудова книжка. У разі її відсутності або відповідних свідчень, що визначають право на пільгову пенсію, можуть бути витребувані уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Позивач надав належну копію трудової книжки, без виправлень, в якій міститься вся необхідна інформація для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах за віком.

Також, в підтвердження стажу у вказаний період відповідачу позивачем по справі, крім трудової книжки, було надано уточнюючу довідку ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» ДП «Львівський облавтодор» № 08-10/1720 від 10.11.2016, про те, що він (ОСОБА_1.) дійсно працював в Управлінні виробничо-технічної комплектації (УВТК) (Ходовицький гравійний кар»єр) з 25.11.1981 по 20.12.1989 на посаді варильника бітуму, асвальтоварильника, що дає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно роз'яснення Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС № 5/8 від 02.04.1976 порядок застосування Списків № 1 та № 2, передбачає в тих випадках, коли в Списках № 1 і № 2 передбачені працівники, які виконують певні роботи, то правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються всі працівники, постійно зайняті на цих роботах, незалежно від найменування їх професії.

В свою чергу відповідно до Списку № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 - робота на посаді, зокрема варильника бітуму,

асвальтоварильника, дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (Розділ XХІХ Будівництво/ /п. «а»).

Згідно ч.1 ст.6 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частинами 1, 4 та 5 статті 11 цього Кодексу передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Згідно ч.1 ст.69 цього Кодексу, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Покликання УПФУ на те, що робота заявника ОСОБА_1 носила сезонний характер та не встановлено постійну зайнятість на будівництві, яка не надає йому право на призначення пільгової пенсії, як на підставу для відмови у її призначенні, суд вважає безпідставними, оскільки такі припущення жодним чином не підтверджені, а навпаки в Наказі №168 від 7.12.1990 на який посилається УПФУ йде мова про підготовку АБЗ, бітумних баз і механізмів до будівельного сезону, зокрема як встановлено судом позивач в цей час (зимовий період) займався чисткою та перевіркою технічного стану реакторів, за що отримував й вищий відсоток вредності, а недоліки у оформленні певних довідок не можуть бути підставою для позбавлення особи права на належну їй пільгову пенсію, якщо із інших даних, зокрема трудової книжки та наказів, свідчень, доступних джерел та логічних умовиводів, вбачається наявність усіх обставин для цього.

Відтак, період роботи позивача з 25.11.1981 по 20.12.1989 на посаді, що дає йому право на призначення пільгової пенсії відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» повністю підтверджується вищенаведеним.

Відповідно до вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку : 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З огляду на наведене, враховуючи, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1, а отже досяг 57 річного віку, має загальний стаж роботи станом на листопад 2016 року 26 років 7 місяців 5 днів, а пільговий стаж - 8 років 25 днів, тому дії УПФУ щодо відмови позивачу у призначенні пільгової пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку є протиправними та останній зобов'язаний призначити таку пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 17.11.2016, із зарахуванням до пільгового стажу роботи позивача спірний період з 25.11.1981 по 20.12.1989.

Також, ч. 2 ст. 11 КАС України надано право суду вийти за межі позовних вимог у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. На думку суду, вихід за межі позовних вимог повинен безумовно узгоджуватися й бути спрямованим на захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, що є завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, та відповідно, на ефективне відновлення порушених прав таких осіб і усунення їх порушень.

Для ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача та для реалізації завдань адміністративного судочинства, суд вважає, за необхідне вийти за межі позовних вимог і прийняти рішення, яким призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 17.11.2016.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведенне, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 158-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

позов задовольнити.

Визнати дії Стрийського об»єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 неправомірними.

Зобовязати Стрийське об»єднане управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 17 листопада 2016 року, зарахувавши періоди його роботи варильником бітуму, асвальтоварильником з 25 листопада 1981 року по 20 грудня 1989 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Стрийського об»єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Стрийський міськрайонний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційнаскарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н. М. Янів