Справа № 766/16302/16-а
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 766/16302/16-а

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Гаврилов Д.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

при секретарі Кучмій І.В.

за участю апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 07.06.2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника Зіньковського Олександра Миколайовича про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:
В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 про скасування постанови №4408 від 30.11.2016 року у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що постановою військового комісара Херсонського об`єднаного міського військового комісаріату від 30.11.2016 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн., за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, однак позивач вважає вказану постанову необґрунтованою та безпідставною, а тому підлягає скасуванню.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.06.2017 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв`язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із задоволенням позову в повному обсязі.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, Розпорядженням військового комісара Херсонського ОМВК від 24.10.2016 року керівника ТОВ "ПМК-19" Саюшкіну Н.І. повідомлено про проведення перевірки 09.11.2016 року, проте, у визначений час представника військового комісаріату до проведення перевірки на підприємстві допущено не було.

Повторно розпорядженням відповідача від 11.11.2016 року керівника ТОВ "ПМК-19" проінформовано про проведення перевірки на підприємстві стану військового обліку та технічного стану автомобільної техніки, проте і вдруге представники військового комісаріату не були допущені до проведення перевірки.

30.11.2016 року військовим комісаром Херсонського ОМКВ, полковником ОСОБА_2 складено постанову про накладення адміністративного стягнення на директора ТОВ "ПМК №19" ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог судом було зазначено, що позивачем не було забезпечено доступу до транспортних засобів і техніки, призначених у партію для проведення перевірки їх мобілізаційної готовності, а також жодного разу не надано до військового комісаріату відомостей про наявність і технічний стан транспортних засобів і техніки, а також інформацію про громадян, які працюють на таких транспортних засобах і техніці.

Судова колегія суду апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а висновки суду першої інстанції обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України "Про оборону України", цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.

Зокрема, згідно ст.21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підприємства, установи і організації зобов`язані - надавати відповідним органам державної влади, іншим державним органам та органам самоврядування інформацію, необхідну для планування і здійснення мобілізаційних заходів.

Згідно п.15 «Положення про військово-транспортний обов`язок», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України "від 28.12.2000 року № 1921 та внесеними змінами згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 405 від 17.06.2015 року, керівники підприємств, установ та організацій подають військовим комісаріатам щороку до 20 червня та 20 грудня інформацію про наявність транспортних засобів і техніки, їх технічний стан, а також про громадян, які працюють на підприємствах, в установах та організаціях на таких транспортних засобах і техніці, за формою згідно з додатком 1.

Отже, аналізуючи наведені положення, обов`язок подання військовим комісаріатам інформації, необхідної для планування і здійснення мобілізаційних заходів покладається саме на керівників підприємств, установ та організацій.

З матеріалів справи встановлено, що згідно штатного розкладу ТОВ "ПМК №19" у посадовому штаті товариства з 01.06.2016 року перебуває 11 осіб.

Розпорядженням військового комісара Херсонського ОМВК від 24.10.2016 року керівника ТОВ "ПМК-19" ОСОБА_1 повідомлено про проведення перевірки 09.11.2016 року, проте, у визначений час представника військового комісаріату до проведення перевірки на підприємстві допущено не було.

Повторно розпорядженням відповідача від 11.11.2016 року керівника ТОВ "ПМК-19" проінформовано про проведення перевірки на підприємстві стану військового обліку та технічного стану автомобільної техніки, проте і вдруге представники військового комісаріату не були допущені до проведення перевірки.

Відповідно до листа Херсонського об`єднаного міського військового комісаріату від 24.11.2016 року позивача повідомлено про те, що відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення та про те, що розгляд справи за складеним протоколом відбудеться 30.11.2016 року.

Також згідно інформацієї, що міститься на сайті Укрпошти, ТОВ "ПМК-19" отримало лист 16.11.2016 року. Згідно копії наказу від 17.11.2016 року ОСОБА_1 з 18.11.2016 року по 02.12.2016 року повинна вибути у відрядження до м. Кривий Ріг. З клопотанням про перенесення розгляду адміністративної справи на іншу дату до військового комісаріату не зверталась.

30.11.2016 року військовим комісаром Херсонського ОМКВ, полковником ОСОБА_2 складено постанову про накладення адміністративного стягнення на директора ТОВ "ПМК №19" ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП.

З огляду на викладене судова колегія зазначає, що апелянт маючи організаційно-розпорядчі повноваження керівника ТОВ "ПМК-19" не забезпечила допуск представників ІНФОРМАЦІЯ_2 до перевірки документів військового обліку військовозобов`язаних, резервістів і призовників з числа працівників підприємства та допуск до транспортних засобів і техніки для проведення перевірки їх мобілізаційної готовності у встановлені законодавством терміни, не надала до військового комісаріату інформацію про наявність транспортних засобів і техніки, їх технічний стан, а також про громадян, які працюють на таких транспортних засобах і техніці.

Також посилання апелянта, що 30.11.2016 року представник ТОВ «ПМК-19» був у Херсонському ОМКВ та повідомляв комісара, що вона знаходиться у відрядженні та не може прибути до військомату для розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому просить перенести такий розгляд не були підтверджені апелянтом жодними доказами під час розгляду справи у суді.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_1 в адміністративному позові не оскаржуються дії щодо винесення постанови відносно неї про притягнення до адміністративної відповідальності, а позивач лише не згодна з самою постановою від 30.11.2016 року, оскільки не вчиняла адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 210-1 КУпАП.

Таким чином обґрунтованим є висновок суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову, оскільки викладені обставини вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.210-1 КУпАП.

З огляду на викладене постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обгрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апелянта викладені у апеляційній скарзі за змістом ідентичні наданим в адміністративному позові, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195,196,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 07.06.2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту ухвали.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик