Справа № 404/7177/16-а (2-а/404/105/17)
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

29 червня 2017 року м. Київ К/800/21607/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2017 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2017 року

у справі № 404/7177/16-а (2-а/404/105/17)

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про зобов"язання здійснити перерахунок,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок його пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до приписів п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09 квітня 1992 року (далі - Закон № 2262-XII), у розмірі визначеному для осіб звільнених зі служби в поліції на підставі п. 2,3 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року (далі - Закон № 580-VIII).

Постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2017 року, позовні вимоги задоволено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга відповідач, в якій він, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що у відповідача були відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії позивача, оскільки у свідоцтві про хворобу не зазначено про непридатність до служби в поліції.

Як вбачається з доданих до касаційної скарги судових рішень, 31 серпня 2016 року наказом № 203 о/с слідчий Слідчого управління ГУ НП в Кіровоградській області підполковник ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції з 31 серпня 2016 року згідно з п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) з вислугою 25 років 07 місяців 20 днів.

Починаючи з 01 вересня 2016 року відповідачем призначено позивачу пенсію за вислугу років за п. «а» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 65 % відповідних сум грошового забезпечення, з яких 50 % за вислугу 20 років та 15 % за вислугу понад 20 років, тобто 3 % за кожний рік вислуги.

Не погодившись з зазначеним розрахунком позивач звернувся до відповідача з вимогою здійснити перерахунок призначеної йому пенсії за вислугою років з урахуванням звільнення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", тобто в підвищеному розмірі.

Листом № 910/0302-19 від 19 жовтня 2016 року відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для здійснення відповідного перерахунку з посиланням на те, що наявні в нього військово-лікарські документи не містять інформації про непридатність його до служби в поліції, як це передбачено вимогами ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше: за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі п. п. 2, 3 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв'язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв'язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Таким чином, ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" встановлено вичерпний перелік підстав звільнення особи, яка служить в органах Національної поліції України. При цьому, однією із вказаних підстав для звільнення є хвороба особи, яка підтверджується висновком медичної комісії про її непридатність до служби в поліції.

Відповідно до п. 1.2 положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 85 від 06 лютого 2001 року, (далі - Порядок № 85) військово-лікарська комісія - це спеціальні органи в складі лікарів-спеціалістів, які створюються в системі Міністерства внутрішніх справ з метою проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду кандидатів на службу, осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і членів їх сімей, військовослужбовців внутрішніх військ МВС України осіб цивільної молоді, які бажають вступити до навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ, Міністерства оборони України, курсантів і слухачів навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і колишніх військовослужбовців.

Відповідно до п. 1.1 Порядку № 85 медичний огляд проводиться згідно з п. 1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України з метою визначення: придатності кандидатів за станом здоров'я, фізичним розвитком, а для окремих видів службової діяльності за індивідуальними психофізіологічними особливостями до служби в органах внутрішніх справ на посадах рядового й начальницького складу, з урахуванням вимог пункту 1.43 цього Порядку.

Згідно з п. 1.117 Порядку № 85 свідоцтво про хворобу складається: у мирний час - на осіб рядового й начальницького складу, визнаних не придатними до військової служби зі зняттям з військового обліку, не придатними для військової служби в мирний час, з обмежено придатними у воєнний час, обмежено придатними до військової служби, на курсантів та слухачів навчальних закладів МВС, визнаних не придатними до подальшого навчання за станом здоров'я.

За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного та обгрунтованого висновку про те, що свідоцтво є належним документом, який підтверджує наявність у позивача хвороби, що зумовлює його непридатність до служби в поліції, що стало підставою для звільнення позивача зі служби в поліції згідно з п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу), а тому позивач має право на призначення пенсії за вислугу років в підвищеному розмірі з урахуванням звільнення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів попередніх інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку з ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2017 року у справі № 404/7177/16-а (2-а/404/105/17) .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед