Справа № 642/1319/17
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 р. Справа № 642/1319/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бенедик А.П. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 15.05.2017р. по справі № 642/1319/17

за позовом ОСОБА_1

до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова

про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА

20.03.2017 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (далі - відповідач), в якому просить, визнати протиправними дії (в частині припинення пенсії) відповідачем та визнати протиправною діяльність відповідача в частині невиплати позивачу пенсії з червня 2016 року; зобов'язати відповідача поновити нарахування та провести виплату пенсії за віком позивачу та сплатити заборгованість за період, починаючи з червня 2016 року.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 15 травня 2017 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії (в частині припинення виплати пенсії) та бездіяльність в частині невиплати відповідачем позивачу пенсії з червня 2016 року.

Зобов'язано відповідача поновити нарахування пенсії за віком позивача та сплатити заборгованість з виплати цієї пенсії за період, починаючи з червня 2016 року.

Зобов'язано відповідача у 30-денний строк подати до суду звіт про виконання рішення.

Допущено до негайного виконання постанову в межах суми стягнення за один місяць відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України.

Стягнуто з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640, 00 грн.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на неврахування судом першої інстанції норм матеріального права, та фактичних обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги, доводи суду першої інстанції, вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, проте судове рішення слід скасувати, з наступних підстав.

Позивач звернулась до відповідача з заявою від 30.04.2015 року про запит пенсійної справи та постановки на пенсійний облік, та надала належним чином оформлену довідку внутрішньо переміщеної особи.

30.04.2015 року відповідачем зроблений запит до відповідної установи в м. Луганськ та після отримання пенсійної справи, розпорядженням №16089 від 06.07.2015 року позивачу поновлено виплату пенсії.

31.03.2016 року розпорядженням №186216 позивачу припинено виплату пенсії.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов до висновку про те, що виходячи із приписів постанови Кабінету Міністрів України №352 від 08.06.2016 року, яким були виключенні із пункту 7-1 положення про те, що довідка повинна містити відмітку територіального підрозділу Державної міграційної служби України про реєстрацію місця проживання осіб, зазначених у довідці осіб, що мають статус внутрішньо переміщених, позивач має довідку безстрокову, та не потребує додаткової відмітки про місце реєстрації.

Судом першої інстанції був зроблений висновок про те, що у відповідача відсутні підстави для припинення виплати пенсії позивачу, оскільки на час припинення вона мала довідку про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи, яка була дійсною та була безстроковою.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

В своїй позовній заяві позивач вказує на відсутність довідки про відкритий банківський рахунок у відділенні АТ «Ощадбанк» як на підставу для припинення виплати їй пенсії.

Проте відповідачем вказані інші підстави для припинення виплати пенсії позивачу - розпорядження від 31.03.2016 року №186216.

Такими підставами, як зазначено у відповіді, є повідомлення Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради Харківської області від 21.04.2017 року №10-9-1/4003/09-17 про скасування довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи позивача від 08.04.2015 року № за Протокольним рішенням №15 від 30.09.2016 року районної комісії з питань призначенні (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради у зв'язку з непідтвердженням факту проживання, про що внесені відомості до Єдиної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Колегія суддів вважає, що на час прийняття розпорядження про припинення не існували обставини, що стали підставою для припинення пенсії тому, що протокольне рішення районної комісії з питань призначенні (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради датується 30.09.2016 року, про що відповідач був повідомлений у квітні 2017 року листом №10-9-1/4003/09-17, вже коли дана справа перебувала на розгляді в суді (дата подання позову - 20.03.2017 року).

Виходячи із викладеного, колегія суддів вважає можливим скасувати розпорядження відповідача в частині припинення пенсії позивачу №186216 від 31.03.2016 року, та зобов'язати відповідача поновити нарахування та виплату позивачу пенсії, поновленої відповідно до розпорядження №16089 від 06.07.2015 року на підставі заяви позивача про поновлення їй виплати пенсії.

В своїй позовній заяві позивач просила про визнання протиправними дії та бездіяльність відповідача.

Колегія суддів вважає, що права позивача були порушені прийняттям розпорядження №186216 від 31.03.2016 року, яке слід скасувати в частині припинення пенсії позивачу.

Під час часткового задоволення позову, колегія суддів застосовує ч.2 ст.11 КАС України, якою визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З приводу питання застосування строку звернення до суду, колегія суддів зазначає на таке.

Згідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень щодо справ, зазначених у пункті 5 частини першої статті 183 2 цього Кодексу, встановлюється 15-денний строк, який обчислюється з дня виявлення суб'єктом владних повноважень підстав для звернення до адміністративного суду. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Відповідно до ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

У позовній заяві позивач, вказує на те, що дізналась про своє порушене право у травні 2016 року, коли не отримала чергову пенсію.

До суду з позовом про захист порушеного права звернулась - 20.03.2017 року.

В своїй позовні заяві правову позицію щодо пропуску строку звернення до суду обумовлює вимогами ч. 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Колегія суддів зазначає, що вказана позивачем норма Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» каже про нараховані та не отримані пенсіонером суми пенсії, тоді як вказаний спір стосується припинення виплати пенсії, тому не може бути застосований до даного спору.

Таким чином, колегія суддів вважає що оскільки виплата пенсії є щомісячним платежем, та про своє порушене право позивач дізналась ще у травні 2016 року, тому пропустила строк звернення до суду, вказаний в статті 99 КАС України.

Під час покладення на відповідача зобов'язання про нарахування та виплату пенсії позивачу слід обмежитись періодом з 20.09.2016 року, позовні вимоги з 01.06.2016 року по 20.09.2016 року слід залишити без розгляду.

Апеляційна скарга відповідача не містить вказаних доводів.

Проте, в силу приписів статті 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановленні під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає можливим скасувати судове рішення, та прийняти нове рішення про часткове задоволення позову.

Судом першої інстанції було неповністю з'ясовано обставини справи, та зроблені висновки, які не відповідають обставинам справи, тому судове рішення підлягає скасуванню, а позовні вимоги частковому задоволенню.

В силу приписів ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Згідно до п. 3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.41 160, 167, 195, 196, 198, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 15 травня 2017 року по справі № 642/1319/17 скасувати в частині визнання протиправними дії (в частині припинення виплати пенсії) та бездіяльність в частині невиплати Київським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова ОСОБА_1 пенсії з червня 2016 року, та в частині зобов'язання Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова поновити нарахування пенсії за віком ОСОБА_1 та сплатити заборгованість з виплати цієї пенсії за період, починаючи з червня 2016 року.

В цій частині прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова №186216 від 31.03.2016 року в частині припинення пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії, поновленої відповідно до розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова №16089 від 06.07.2015 року на підставі заяви ОСОБА_1 про поновлення її виплати пенсії від 30.04.2015 року з 20.09.2016 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов'язання Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити певні дії за період часу з 01.06.2016 року по 20.09.2016 рік залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 15 травня 2017 року по справі № 642/1319/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.
Судді Бенедик А.П. Мельнікова Л.В.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 10.07.2017 р.