Справа № 802/701/16-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

10 липня 2017 р. м. Вінниця Справа № 802/701/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши в порядку письмового провадження питання про застосування наслідків пропущення строку звернення до суду та клопотання про поновлення строків звернення до суду у справі за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг до кредитної спілки "Подільський експрес-кредит", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про стягнення штрафу:

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг до кредитної спілки "Подільський експрес-кредит", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про стягнення штрафу.

13.05.2016 р. представником позивача подано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Обґрунтовуючи подане клопотання представник позивача вказує, що комісією ще в січні 2016 року подано цей же позов про стягнення штрафу, тобто в шестимісячний термін встановлений нормами КАС України, однак його повернуто в лютому 2016 року з причин неусунення недоліків позовної заяви. За таких обставин, враховуючи положення вимог статті 108 КАС України, відповідно до якої повернення позовної заяви не позбавляє повторного звернення до суду, вважає, що пропущений термін підлягає поновленню.

Особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, хоча про дату , час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. При цьому, представник позивача подав клопотання (вх.№14847 від 10.07.2017 р. ) про розгляд справи за його відсутності. Окрім того, представником відповідача/ третьою особою ОСОБА_1 подано заяви про відкладення судового засідання, однак в задоволенні таких ухвалою від 10.07.2017 р. відмовлено.

Відтак, враховуючи заяву представника позивача, належне повідомлення відповідача та третьої особи, відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд, враховуючи положення частини шостої статті 128 КАС України, вважає за можливе розглянути клопотання про поновлення пропущеного строку та наслідки визначені статтею 100 КАС України за відсутності осіб, що беруть участь у справі, у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до частин першої, другої статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватись лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків необхідне для досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Тобто, загальний шестимісячний строк застосовується в усіх випадках, коли законом не встановлені спеціальні (інші) строки звернення з адміністративним позовом.

Згідно пункту 2.4 Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові, затвердженого Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 20.11.2012 № 2319, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 р. за № 2112/22424, рішення про накладення штрафної санкції (штрафу) на особу за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, приймається у вигляді постанови уповноваженої особи Нацкомфінпослуг.

Постанова, крім іншого, повинна містити строк, протягом якого особа зобовязана повідомити Нацкомфінпослуг про добровільне виконання або про відмову від добровільного виконання постанови.

У разі несплати штрафу особою в добровільному порядку у строк, передбачений постановою, він стягується Нацкомфінпослуг у судовому порядку.

Отже, з аналізу процитованого видно, що для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог, тобто з моменту закінчення строку наданого для добровільного виконання постанови.

Як встановлено судом, підставою для звернення з цим позовом до суду стала постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 107/15-2 про застосування штрафної санкції за порушення, вчинені на ринках фінансових послуг, у розмірі 10200 грн.

Згідно вказаної постанови строк для добровільного її виконання встановлений до 12.08.2015р. Отже саме з наступної дати виникає право звернення до суду про стягнення штрафу, у разі його несплати у добровільному порядку, та починає перебіг строк звернення до суду, шестимісячний термін якого збігає 13.02.2016 р.

Однак позивач звернувся з цим позовом до суду лише 13.05.16 р., тобто пропустивши шестимісячний строк.

Обґрунтовуючи підстави поновлення строку звернення до суду, позивач вказує на те, що вже звертався з цим позовом у січні 2016 р., однак позов повернуто судом.

Оцінюючи такі доводи, суд наголошує, що відповідно до положень статті 108 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. А порядок, в тому рахунку строки, встановлені процесуальним законом.

Повернення адміністративного позову особі не є причиною для визнання пропуску строку звернення до суду поважним.

Так, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

З моменту направлення ухвали суду від 16.02.2016 р. про повернення позовної заяви позивачу та до моменту звернення з цим позовом до суду (12.05.16 р.) пройшло майже три місяці), а з моменту коли виникло право на звернення до суду (13.08.2015 р.) та до моменту фактичного звернення з цим позовом (13.05.16 р.) - 9 місяців.

Тобто як з моменту винесення постанови так і після отримання позовної заяви в позивача ще був час для реалізації свого права на судовий захист шляхом звернення до суду з даним адміністративним позовом у більш стислий строк.

Таким чином перевіривши викладені представником позивача доводи, судом не встановлено переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав. З огляду на викладене, підстав для поновлення або визнання причин пропуску строків звернення до суду з даним адміністративним позовом не має.

Окремо суд, при вирішені клопотання, враховує й судову практику Європейського суду з прав людини відповідно до частини другої статті 8 КАС України.

Так, з в рішенні Європейського суду з прав людини справа Устименко проти України(Заява № 32053/13), суд наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі Рябих проти Росії (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі Пономарьов проти України (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

Отже, підсумовуючи викладене суд констатує, що позивачем не наведено жодних поважних причин, які перешкоджали своєчасно звернутись з позовом до суду.

Визначаючись щодо застосування наслідків пропущення строків звернення до адміністративного суду, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно частини другої статті 100 КАС України позовна заява може бути залишена без розгляду, як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Враховуючи наведене, а також те, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду встановлений законодавцем, при цьому, відсутні підстави для визнання причин пропуску строку поважними, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивача, та, відповідно наявність підстав для залишення позову без розгляду .

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні клопотання представника позивача - відмовити.

Позовну заяву Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг до кредитної спілки "Подільський експрес-кредит", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про стягнення штрафу залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна