Справа № 826/11119/16
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" липня 2017 р. м. Київ К/800/15427/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Донця О.Є.,

суддів: Голяшкіна О.В.,

Мороз В.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Коваля Антона Миколайовича на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимирівни, треті особи - Публічне акціонерне товариства «Альфа-Банк», Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний Промислово-Інвестиційний банк», ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В., треті особи - Публічне акціонерне товариства «Альфа-Банк», Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний Промислово-Інвестиційний банк», ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування рішень, в якому просила:

- визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно - Приватного нотаріуса Чорнєй В.В. за індексними номерами: № 7416533 від 30.10.2013 року, № 7415621 від 30.10.2013 року та записи про зміну умов обтяження об'єктів нерухомості, розташованих за адресою: АДРЕСА_1

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 13.01.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. за індексним номером 7416533 від 30.10.2013 року та запис про зміну умов обтяження об'єкта нерухомого майна (земельної ділянки), розташованої за адресою: АДРЕСА_1, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 30.10.2013 року за номером 3155151.

Визнано протиправними та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. за індексним номером 7415621 від 30.10.2013 року та запис про зміну умов обтяження об'єкта нерухомого майна (житлового будинку), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 30.10.2013 року за номером 3154582.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» було задоволено. Постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 13.01.2017 року - скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Коваль А.М., не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 року та залишити в силі постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 13.01.2017 року.

Перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи, рішення судів щодо правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.02.2007 року між ОСОБА_5 (як позичальником) та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний Промислово-Інвестиційний банк» (банком) укладено кредитний договір № 396, за умовами якого банк надає позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 300000,00 доларів США на строк до 26.02.2027 року включно зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 % річних.

Підпунктом 5.3.4 кредитного договору від 26.02.2007 року № 396 встановлено, що банку надається право відступити право вимоги за цим договором з наступним повідомленням позичальника про особу нового кредитора протягом 5-ти днів з моменту укладення банком з цього приводу договору, яка набула право стягнення на предмет застави.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_5 зобов'язань за вказаним кредитним договором, 26.02.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Промінвестбанк» (як іпотекодержателем) та ОСОБА_2 (як іпотекодавцем) укладено договір іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до пункту 1.2 договору іпотеки, на забезпечення виконання основного зобов'язання позивач передала в іпотеку ПАТ «Промінвестбанк» належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який складається з шести кімнат, загальною площею 457,20 м2, в тому числі житловою площею 165,40 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, (далі - житловий будинок), та земельну ділянку площею 0,10 га, в межах згідно з планом, яка розташована на території АДРЕСА_1, цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер - НОМЕР_1.

Того ж дня приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Соломко В.В. накладені заборони на відчуження вказаних об'єктів нерухомого майна, які належать ОСОБА_2, до припинення договору іпотеки.

17 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний Промислово-Інвестиційний банк» та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство «Промінвестбанк», як первісний кредитор, передав (відступив) права вимоги, що виникли на підставі кредитних договорів та договорів забезпечення, на користь нового кредитора - Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк».

17 грудня 2012 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний Промислово-Інвестиційний банк» та Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» уклали договір про передачу прав за договорами забезпечення. Предметом передачі прав за договорами забезпечення від 17.12.2012 визначено наступне: у зв'язку з передачею (відступленням) кредитного портфелю за договором відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року цедент (ПАТ «Промінвестбанк»), в порядку та на умовах, визначених цим договором, передає цесіонарію (ПАТ «Альфа-Банк») права, що передаються, та зобов'язується передати цесіонарію договори забезпечення, а цесіонарій приймає та набуває права, що передаються, та зобов'язується прийняти договори забезпечення. Цедент зобов'язується передати цесіонарію договори забезпечення у відповідності з договором відступлення.

07.02.2013 року ОСОБА_5 отримав письмове повідомлення ПАТ «Промінвестбанк» від 07.02.2013 року про те, що первісним кредитором (ПАТ «Промінвестбанк») право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки було відступлено новому кредитору (ПАТ «Альфа-Банк»), починаючи з 17.12.2012 року.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 61653621, сформованої 16.06.2016 року, ОСОБА_2 стало відомо про внесення Приватним нотаріусом Чорнєй В.В. записів від 30.12.2013 року № 3155151 і № 3154582 про зміну умов обтяження об'єктів нерухомого майна (земельної ділянки і житлового будинку), що належать на праві приватної власності ОСОБА_2, шляхом заміни іпотекодержателя за договором іпотеки від 26.02.2007 року № 366 на ПАТ «Альфа-Банк». Дані відомості були внесені до Реєстру на підставі прийнятих відповідачем рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.10.2013 року № 7416533 і № 7416251.

Не погоджуючись з даними рішеннями та діями Приватного нотаріуса Чорнєй В.В., ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що договір відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року, не є документом в розумінні підпункту 16 пункту 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703, на підставі якого можливо вчиняти реєстрацію обтяження (зміну умов обтяження), оскільки вказаний договір не підтверджує перехід речового права - іпотеки, а спірного майна до іншої особи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем не доведено порушення її прав оскаржуваними рішеннями відповідача. А тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Однак, з таким рішенням суду апеляційної інстанції не можна погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із частиною 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Враховуючи, що рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. за індексним номером 7416533 від 30.10.2013 року та запис про зміну умов обтяження об'єкта нерухомого майна (земельної ділянки), розташованої за адресою: АДРЕСА_1, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 30.10.2013 року за номером 3155151 та рішення за індексним номером 7415621 від 30.10.2013 року та запис про зміну умов обтяження об'єкта нерухомого майна (житлового будинку), який розташований за адресою: АДРЕСА_1, внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 30.10.2013 року за номером 3154582, стосуються майна, яке належать позивачці на праві приватної власності, колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 наділена правом (має право) оскаржити такі рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. в судовому порядку.

Крім того, оскільки, в даній справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В., який у межах спірних правовідносин діє як суб'єкт владних повноважень, даний спір, виходячи з правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 25.04.2017 року (справа № 21-3197а16), є адміністративним та підлягає розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із абзацом 1 частини 5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом.

Абзацом 2 частини 1 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт.

Частиною 1 статті 461 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і який має печатку такого реєстратора.

В силу приписів частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», нотаріус, як державний реєстратор прав на нерухоме майно,

- встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

- приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

- відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

- присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації;

- надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом;

- у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

- здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, яким визначено процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до пункту 57 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державна реєстрація обтяження нерухомого майна іпотекою, зміни умов обтяження нерухомого майна іпотекою, анулювання та видача нової заставної, відступлення прав за іпотечним договором або передача заставної, видача дубліката заставної проводяться відповідно до вимог закону, цього Порядку та з урахуванням особливостей, зазначених у цьому розділі.

Згідно із пунктом 59 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для проведення державної реєстрації зміни умов обтяження нерухомого майна іпотекою заявник подає документи, що зазначені у пунктах 27 і 28 цього Порядку.

Пунктами 27, 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що за змістом вказаних пунктів документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат;

2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

4) свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, видані нотаріусом, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до цього Порядку;

6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією до набрання чинності цим Порядком;

8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою;

10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким встановлено сервітут на нерухоме майно;

13) закон, яким встановлено сервітут на нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно заявник, крім документів, що зазначені у пункті 27 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав копії документів, що зазначені у пункті 9 цього Порядку.

У разі подання заяви уповноваженою особою, яка діє від імені фізичної особи, така особа, крім документів, що зазначені в абзаці першому цього пункту, подає органові державної реєстрації прав копію документа, що посвідчує особу, яку вона представляє, та копію реєстраційного номера облікової картки платника податку такої фізичної особи.

У разі коли фізична особа через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку, офіційно повідомила про це відповідні органи державної влади та має відмітку в паспорті громадянина України, уповноважена особа подає органові державної реєстрації прав копію документа, що посвідчує особу, яку вона представляє.

У разі подання заяви уповноваженою особою, яка діє від імені юридичної особи, така особа, крім документів, що зазначені в абзаці першому цього пункту, подає органові державної реєстрації прав виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо особи, яку вона представляє.

Статтею 24 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

Іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням.

Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відступлення прав за іпотечним договором та основним зобов'язанням не допускається у разі видачі заставної. Після видачі заставної перехід прав іпотекодержателя за іпотечним договором та основним зобов'язанням до іншої особи здійснюється шляхом передачі заставної у встановленому цим Законом порядку.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що договір відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний Промислово-Інвестиційний банк» та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство «Промінвестбанк», як первісний кредитор, передав (відступив) права вимоги, що виникли на підставі кредитних договорів та договорів забезпечення, на користь нового кредитора - Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», не є документом в розумінні підпункту 16 пункту 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, на підставі якого можливо вчиняти реєстрацію обтяження (зміну умов обтяження), оскільки вказаний договір не підтверджує факту переходу права власності та іншого речового права до іншої особи.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Таким чином, судом апеляційної інстанції дана неправильна правова оцінка обставин по справі, помилково застосовані норми матеріального та процесуального права при розгляді апеляційної скарги по даній справі, а тому касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Коваля А.М. слід задовольнити, рішення суду апеляційної інстанції - скасувати, залишивши в силі рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених у даній ухвалі.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Коваля Антона Миколайовича - задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 року - скасувати.

Постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 13.01.2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимирівни, треті особи - Публічне акціонерне товариства «Альфа-Банк», Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний Промислово-Інвестиційний банк», ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування рішень - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

О.В. Голяшкін

В.Ф. Мороз