Справа № 821/739/17
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/739/17
10 год. 39 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю.,

за участю:

представників позивача Шевченка І.Ю., Шпагіна С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонес" до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря про визнання протиправним та скасування припису № 7 від 25.04.2017 р.,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонес» (далі - ТОВ «Херсонес», позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря (відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати припис відповідача № 7 від 25.04.2017. Позовні вимоги мотивовані тим, що припис сформований на підставі акту перевірки додержання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, який складений з грубим порушенням норм діючого законодавства, без належного обґрунтування та доказів встановлених порушень. В технологічній операції з перевантаження олії не використовуються власні залізничні вагони ТОВ «Херсонес» для зберігання олії, як вказано в акті перевірки, тому ці вагони не є джерелом викиду забруднюючих речовин у повітря. Також позивач зазначає, що ТОВ «ХЕРСОНЕС» здійснює діяльність з торгівлі та перевантаження рослинної олії, підприємство не здійснює сепарацію олії та зачистку цистерн. Тому на підприємстві не може утворюватись таки види відходів, як відходи шламу від очищення вод стічних неспецифічних промислових (зливова каналізація), фуз масел, отже, одержувати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з такими відходами позивач не зобов'язаний. Відходи шлам від очищення зливової каналізації на підприємстві у 2017 році не утворювались, так як зливова каналізація належить ПАТ "Херсонський комбінат хлібопродуктів". Відповідач безпідставно в приписі зазначає про порушення позивачем вимог Водного кодексу України, тому що територія ТОВ «Херсонес» не граничить з акваторією р. Дніпро, атмосферні опади, стічні води з території ТОВ «Херсонес» потрапляють на територію ПАТ «Херсонський комбінат хлібопродуктів», яке в свою чергу здійснює скид стічних вод за відповідним дозволом у поверхневі води р. Дніпро. Також позивач стверджує про відсутність труби для скиду стічних (дощових, снігових, талих) вод безпосередньо у р. Дніпро з території, яку використовує для господарської діяльності ТОВ «Херсонес», тому дозволу на скид таких вод позивач не потребує.

Представники позивача прибули в судове засідання, просять задовольнити позов.

Державна екологічна інспекція Північно-Західного регіону Чорного моря (відповідач) письмових заперечень проти позову не надала, представник відповідача в судові засідання 02.06.17, 16.06.17 та 03.07.17 не прибув, письмових заяв про розгляд справи або інших заяв до суду не надходило, хоч про день і час судового розгляду відповідач був повідомлений належним чином.

Частиною 4 ст. 128 КАС України передбачено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши відповідні норми законодавства України, встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонес» здійснює господарську діяльність з перенавантаження рослинної олії із залізничних цистерн і автотранспорту в складські резервуари, зберігання, навантаження олії на судна. Для обробки морських суден підприємство використовує причали Херсонської філії ДП «АМПУ» № 9, 10, орендує будівлі, споруди у ТОВ «ДАБЛ Ю ДЖЕЙ ЮКРЕЙН.ЛТД». Земельна ділянка орендується позивачем у ВАТ «Херсонський комбінат хлібопродуктів».

03.05.2017 року ТОВ «Херсонес» отримало припис № 7 від 25.04.2017 року Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря.

Даний припис сформований на підставі акту перевірки додержання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, який складений старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря Фурдуй Л.В., державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря Дяченко Ю.В. Акт не містить дати та номера, в ньому зазначено про те, що перевірка розпочалась 10.04.2017 та закінчилась 24.04.2017, підстава перевірки - наказ від 04.04.2017 № 61 та направлення на перевірку від 04.04.2017 № 100018.

В акті перевірки зазначено, що Державною екологічною інспекцією Північно-Західного регіону Чорного моря була проведена перевірка ТОВ «Херсонес» на відповідність дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами. В ході перевірки встановлено невиконання умов Висновку № 2654/05 від 24.07.2009 державної екологічної експертизи по проекту «Оцінка впливу на навколишнє природне середовище процесів перевантаження рослинної олії ТОВ «Херсонес» на причалах № 9, 10 ДП «Херсонський морський торговельний порт», виданого Державною екологічною інспекцією з охорони довкілля Північно-Західного регіону Чорного моря», в частині дотримання природоохоронних заходів під час проведення технологічних операцій з перевантаження олії. Технологічні операції з перевантаження олії, впроваджуються товариством по технологічним схемам: «залізнична цистерна/автоцистерна - буферна ємність - гнучкий шланг - резервуарний парк - трубопровід - судно», які узгоджені Держекоінспекцією (РТК - 11.02 перевантаження рослинної олії наливом (експорт та каботаж). При обстеженні території, встановлено проведення технологічних операцій з завантаження/розвантаження олії з буферної ємності до залізничних цистерн для тимчасового зберігання, дані технологічні схеми не враховані Висновком державної екологічної експертизи та не узгоджені в установленому законодавством порядку. На ділянці розвантаження вагонів знаходяться 2 залізничних вагона, кожен по 60 тонн для зберігання рослинної олії. Встановлено, що тимчасове зберігання рослинної олії здійснюється без одержання дозволу, одержання якого передбачено законодавством (Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами), відсутність при тимчасовому зберіганні рослинної олії в залізничних вагонах розрахунків викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Підприємством отриманий дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -244 від 29.03.2016 терміном дії необмежений. Згідно Декларації на території ТОВ «Херсонес» можуть утворюватися наступні види відходів: 1) лампи люмінесцентні та відходи, які містять ртуть, інші зіпсовані або відпрацьовані, 1 клас небезпеки; 2) батареї свинцеві зіпсовані або відпрацьовані, 1 клас небезпеки; 3)відходи, які містять продукти хімічні неорганічні, 3 клас небезпеки; 4) шини зіпсовані перед початком експлуатації, відпрацьовані, пошкоджені чи забруднені під час експлуатації 4 клас небезпеки; 5) відходи комунальні (міські) змішані у т.ч. сміття з урн 4 клас небезпеки. Договори на видалення відходів з території ТОВ «Херсонес» укладені з ТОВ «Херсонавтокомунсервіс», з ТОВ «УКРРЕСРСИ-2011» .

А згідно інвентаризації на території ТОВ «Херсонес» утворюються і інші види відходів, зокрема, матеріали обтиральні використані, відпрацьовані або забруднені, 3 клас небезпеки; відходи чорного металу, 3 клас небезпеки; відходи одержані у процесах зварювання, 3 клас небезпеки; відходи вхідних компонентів від надання послуг у сфері рослинності (тара від пестицидів), 3 клас небезпеки; шини зіпсовані перед початком експлуатації, відпрацьовані, пошкоджені чи забруднені під час експлуатації, 4 клас небезпеки; відходи комунальні (міські) змішані у т.ч. сміття з урн, 4 клас небезпеки; макулатура паперова та картонна, 4 клас небезпеки; одяг ношений чи зіпсований, 4 клас небезпеки.

В ході перевірки встановлено утворення відходів, а саме: відходів шлам від очищення вод стічних неспецифічних промислових (зливова каналізація), фуз масел без одержання дозволу, одержання якого передбачено законодавством (дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами). При цьому склад і властивості відходів (шлам від очищення вод стічних неспецифічних промислових (зливова каналізація), фуз масел), що утворюються, ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища не визначені та не погоджені.

В акті вказано про те, що водопостачання здійснюється за допомогою артезіанської свердловини № 20-6 (Паспорт артсвердловини №20-6) та згідно до договору № 2133 від 13.07.2011 на подачу холодної води та послуги по прийому та очистки стічних вод укладеного з КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсон» термін дії договору до 13.07.2012 з пролонгацією. Спеціальне водокористування артезіанської свердловини № 20-6 здійснюється на підставі Дозволу на спеціальне водокористування № Укр 20.47 Хрс від 10.10.2014, виданого Департаментом екології та природних ресурсів Херсонської обласної державної адміністрації, терміном дії до 01.01.2018. Відповідно до Дозволу на спеціальне водокористування вода з підземних джерел використовується для господарсько-побутових потреб. Стічна вода передається в каналізаційну мережу. Перевіряючими встановлено наявність труби для скиду стічних (дощових, снігових, талих) вод у р. Дніпро з території, яку використовує для господарської діяльності ТОВ «Херсонес», без відповідного дозволу.

За висновками акту перевірки відповідачем прийнято припис № 7 від 25.04.2017 в якому вказано, що ТОВ «Херсонес» протягом 10 днів після отримання припису необхідно розробити план організаційно-технічних заходів по усуненню виявлених недоліків з вказівкою термінів виконання та відповідальних виконавців, затвердити його наказом, копію наказу та плану заходів направити до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря (п. 1). В пункті 2 припису зазначено: "Забезпечити безумовне виконання умов висновку № 2654/05 від 24.07.2009 державної екологічної експертизи по проекту «Оцінка впливу на навколишнє природне середовище процесів перевантаження рослинної олії ТОВ «Херсонес» на причалах № 9, 10 ДП «Херсонський морський торговельний порт» в частині дотримання природоохоронних заходів під час проведення технологічних операцій з перевантаження олії". В п. 3 припису вказано: «Проведення технологічних операцій з завантаження/розвантаження олії з буферної ємності до залізничних цистерн для тимчасового зберігання, здійснювати тільки при узгоджених в установленому законодавством порядку технологій перевантаження». Згідно п. 4 припису: «Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря при тимчасовому зберіганні рослинної олії в залізничних вагонах здійснюваній тільки при наявності дозволу, одержання, якого передбачено законодавством (Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами)». В п. 5 припису відповідач вказує: «Забезпечити безумовне виконання умов дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -244 від 29.03.2016р., а саме п. 2.3.3». В п. 6 припису зазначено: «Визначити та погодити в установленому законодавством порядку склад і властивості відходів (шлам від очищення вод стічних неспецифічних промислових (зливова каналізація), фуз масел), що утворюються, ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища». В п. 7 припису: «Утворення відходів, а саме: відходів шлам від очищення вод стічних неспецифічних промислових (зливова каналізація), фуз масел можливе при наявності дозволу, одержання якого передбачено законодавством (дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами)». В п. 8 припису: «Скид стічних (дощових, снігових, талих) вод у р. Дніпро з території, яку використовує для господарської діяльності ТОВ «Херсонес», можливе при наявності Дозволу, одержання, якого передбачено законодавством України». В п. 9 припису «Забезпечити вільний доступ Державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря для здійснення відбору проб стічних вод у р. Дніпро з території яку використовує для господарської діяльності ТОВ «Херсонес».

Не погоджуючись із приписом, виданим старшим інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря Фурдуй Л.В., позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався наступним. Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) регулює Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до вищевказаного Закону державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно Положення про Державну екологічну інспекцію України, затверджено постановою КМУ від 19.04.2017 № 275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Держекоінспекція у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства. Основними завданнями Держекоінспекції є: реалізація державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів; здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства, зокрема, щодо: охорони земель, надр; екологічної та радіаційної безпеки; охорони і використання територій та об'єктів природно-заповідного фонду; охорони, захисту, використання і відтворення лісів; охорони, раціонального використання та відтворення вод і відтворення водних ресурсів; охорони атмосферного повітря; стану навколишнього природного середовища; поводження з відходами, небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами.

Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про екологічну та радіаційну безпеку, зокрема: щодо виконання вимог висновків державної екологічної експертизи; під час провадження видів діяльності, що становлять підвищену екологічну небезпеку; під час провадження діяльності на об'єктах, що становлять підвищену екологічну небезпеку; про охорону земель, надр, зокрема щодо: виконання екологічних вимог під час надання у власність і користування, зокрема в оренду, земельних ділянок; здійснення заходів із запобігання забрудненню земель хімічними і радіоактивними речовинами, відходами, стічними водами; про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, про охорону атмосферного повітря, з питань поводження з відходами, зокрема щодо: дотримання вимог документів дозвільного характеру на здійснення операцій у сфері поводження з відходами; збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення, захоронення відходів (у тому числі недопущення змішування та захоронення відходів, які можуть бути утилізовані); своєчасного та повного здійснення заходів із захисту земель від засмічення та забруднення відходами; проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов'язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування); надає центральним і місцевим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування приписи щодо зупинення дії чи анулювання в установленому законодавством порядку дозволів, ліцензій, сертифікатів, висновків, рішень, лімітів, квот, погоджень, свідоцтв на спеціальне використання природних ресурсів, викиди і скиди забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, поводження з небезпечними хімічними речовинами, транскордонне переміщення об'єктів рослинного і тваринного світу (у тому числі водних живих ресурсів), а також щодо встановлення нормативів допустимих рівнів шкідливого впливу на стан навколишнього природного середовища.

Порядком організації та про ведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Мінприроди 10.09.2008 N 464 (який був чинний на час проведення перевірки) встановлено, що під час проведення перевірки перевіряються наявність та чинність дозвільних документів, які підтверджують право на здійснення господарської діяльності, пов'язаної з використанням природних ресурсів (розміщення відходів, поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами), небезпечними хімічними речовинами, викиди в атмосферне повітря з стаціонарних джерел, спеціальне використання природних ресурсів), транскордонним переміщенням об'єктів рослинного й тваринного світу, та інших документів, необхідних для здійснення перевірки (п. 4.4). Крім цього, перевірка здійснюється на території суб'єкта господарювання - на виробничих майданчиках, у цехах, у місцях розташування обладнання, земельних ділянках, у тому числі територій та об'єктів природно-заповідного фонду, шляхом візуального огляду із застосуванням, у разі необхідності, інструментально-лабораторного, радіаційного та інших методів контролю (п. 4.5 Порядку).

На підставі акта перевірки, складеного за результатами проведення планової або позапланової перевірки, в ході якої виявлено порушення вимог природоохоронного законодавства, орган Держекоінспекції за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування державний інспектор протягом п'яти робочих днів з дня завершення перевірки складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення перевірки, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

На підставі акта, який складено за результатами перевірки, протягом п'яти днів з дня її завершення, у разі виявлення порушень вимог природоохоронного законодавства складається припис про усунення порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Припис щодо усунення порушень природоохоронного законодавства складається у двох примірниках, один з яких не пізніше п'яти робочих днів з дня складення акта надається керівнику суб'єкта господарювання чи уповноваженій ним особі для виконання, другий з підписом такої особи залишається в органі Держекоінспекції, який здійснював перевірку (п. 4.24 Порядку).

В п. 2 припису, який є предметом спору, вказано «Забезпечити безумовне виконання умов Висновку № 2654/05 від 24.07.09 державної екологічної експертизи по проекту «Оцінка впливу на навколишнє природне середовище процесів перевантаження рослинної олії ТОВ «Херсонес» на причалах № 9,10 «Херсонський морський торговельний порт», в частині дотримання природоохоронних заходів під час проведення технологічних операцій з перевантаження олії». В наданому суду висновку № 2654/05 викладені передбачені природоохороні заходи при проведенні перевантаження рослинної олії ТОВ «Херсонес» на причалах №№ 9,10 ДП «Херсонський МТП». Перелік видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2013 р. № 808, визначає види діяльності та об'єкти, які підлягають обов'язковій державній екологічній експертизи. Діяльність з перевантаження вантажів, зокрема, рослинної олії, а також накопичення суднових партій для їх подальшого відвантаження на водний або інший вид транспорту, не визначена Переліком видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, та не підлягає проведенню обов'язкової державної екологічної експертизи.

Позивач стверджує, що з метою визначення рівня впливу на довкілля господарської діяльності ТОВ «Херсонес» та врахування у подальшої роботі природоохоронних заходів, підприємство виявило ініціативу у проведенні додаткової екологічної експертизи по визначенню впливу проведення технологічних операцій з перевантаження рослинної олії. Враховуючи той факт, що господарська діяльність підприємства не підлягає проведенню обов'язкової екологічної експертизи, природоохоронні заходи висновку носять більш рекомендований характер для ТОВ «Херсонес». Висновок, на думку позивача, не є обов'язковим, але виконується позивачем, оскільки вся технологічна операція перевалки олії з автотранспорту та залізничного транспорту на перевантаження на судна ґрунтується на висновку.

Відповідно до ч.8 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Суд вважає, що пункт 2 припису не містить конкретних положень про усунення порушень законодавства, а носять лише рекомендаційний характер дотримуватися умов висновку на майбутнє. Дане твердження є суто декларативним, контролюючим органом винесено припис з вказівками, які не підлягають виконанню за конкретними результатами перевірки, а є обов'язковими до виконання у будь-якому випадку, і позивач не заперечує факт виконання умов вказаного висновку.

3-й пункт припису відповідача передбачає обов'язок позивача проводити технологічні операції з завантаження/розвантаження олії з буферної ємності до залізничних цистерн для тимчасового зберігання, тільки при узгоджених в установленому законодавством порядку технологій перевантаження. В якості обґрунтування відповідач зазначає у приписі п. 27 постанови Кабінету Міністрів України від 29 лютого 1996 р. N 269. В акті перевірки відповідач зазначив, що при обстеженні території встановлено, що на ділянці розвантаження вагонів знаходяться 2 залізничних вагона, кожен по 60 тн для зберігання рослинної олії. І відповідач вважає, що ці два вагони використовуються позивачем для тимчасового зберігання олії. Позивач заперечує дану обставину, та вказує, що технологічні процеси розвантаження, зберігання та завантаження рослинної олії відбувається наступним шляхом: цистерна (залізнична або автомобільна) - буферна ємність оліїзливової станції - насос - складські резервуари - трубопровід - танкер, ця технологічна операція узгоджена з Держекоінспекцією. Позивач не заперечує факту знаходження на території двох порожніх залізничних цистерн, які не використовуються в господарській діяльності, оскільки має достатні ємності для зберігання.

Детальний опис виявленого порушення природоохоронного законодавства та наслідків для навколишнього природного середовища в акті відсутній, неясно, на підставі яких ознак та фактичних обставин відповідач дійшов висновку про використання цих залізничних цистерн, які знаходиться на території товариства, для зберігання олії в процесі перевантаження.

Пунктом 27 Правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря України від забруднення та засмічення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 лютого 1996 р. N 269, визначено: «Підприємства морської галузі узгоджують технологію перевантаження щодо кожного виду вантажів з морськими екологічними інспекціями Держекоінспекції». ТОВ «ХЕРСОНЕС» не є підприємством морської галузі, тому дія даної норми на нього не розповсюджується. На підставі викладеного суд вважає, що п. 3 припису суперечить фактичним обставинам справи.

4-й пункт оскаржуваного припису має наступний зміст: «Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря при тимчасовому зберіганні рослинної олії в залізничних вагонах здійснювати тільки при наявності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами». Отже, при недоведеності факту тимчасового зберігання рослинної олії в двох залізничних вагонах є необґрунтований висновок про наявність відповідних викидів в атмосферне повітря при такому зберіганні.

Стаття 10, 11 Закону від 16.10.1992 № 2707-XII «Про охорону атмосферного повітря» передбачає, що підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, суб'єкту господарювання, об'єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. До першої групи належать об'єкти, які взяті на державний облік і мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До другої групи належать об'єкти, які взяті на державний облік і не мають виробництв або технологічного устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До третьої групи належать об'єкти, які не належать до першої і другої груп.

Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам - підприємцям експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну. ТОВ «ХЕРСОНЕС» має Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -244 від 29.03.2016р.

В п. 5 припису відповідач вказує вимогу про забезпечення безумовного виконання умов Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № - 244 від 29.03.2016р., а саме п. 2.3.3». В даному пункті Дозволу йде мова про обов'язок керівництва отримати новий дозвіл на викиди забруднюючих речовин у разі виникнення змін у законодавчих та нормативних актах стосовно порядку видачі дозволів на викиди, отримати новий дозвіл на викиди забруднюючих речовин у разі виникнення змін у технологічних процесах виробництва, змінах обладнання, пов'язаних з надходженням шкідливих речовин в атмосферне повітря згідно чинного законодавства. Детальний опис виявленого порушення природоохоронного законодавства та наслідків для навколишнього природного середовища в акті відсутній.

Відповідно до статуту ТОВ «ХЕРСОНЕС», основним напрямком діяльності є перевалювання олії. Підприємство не є власником ні вантажу (рослинної олії), а ні залізничних цистерн, які надходять для завантаження/розвантаження. Оскільки позивач стверджує, що ніяких змін у технологічних процесах, обладнанні не було, що не спростовано відповідачем, то потреби в отриманні нового дозволу на викиди у позивача не виникало. Доказів, які б підтверджували, що товариством на час проведення перевірки здійснювались викиди в атмосферне повітря з джерела, яке не відображено у Дозволі № - 244 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, відповідачем суду не надано.

В шостому пункті припису зобов'язано позивача визначити та погодити в установленому законодавством порядку склад і властивості відходів (шлам від очищення вод стічних неспецифічних промислових (зливова каналізація), фуз масел), що утворюються, ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища.

Статтею 17 «Обов'язки суб'єктів господарської діяльності у сфері поводження з відходами» Закону України «Про відходи» передбачено: «Суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані: в) визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності відходів для навколишнього природного середовища та здоров'я людини відповідно до нормативно-правових актів, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища».

В даному випадку мова йде про визначення складу та ступеню небезпечності відходів, які не визначені державним класифікатором ДК 005-96 "Класифікатор відходів" і ДСанПіН 2.2.7.029-99 та не мають офіційно (законно) визначеного ступеню небезпечності для навколишнього середовища, для подальшого утворення яких у відповідності до вимог діючого законодавства необхідно встановити ці властивості іноді інструментально-лабораторним методом із обов'язковим погодженням Державної санітарно-епідеміологічної служби України.

Акт містить інформацію щодо встановлення утворення відходів, а саме: відходів шлам від очищення вод стічних неспецифічних промислових (зливова каналізація), фуз масел без одержання дозволу, одержання якого передбачено законодавством (дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами). В той же час позивач заперечує факт виявлення при проведенні перевірки на території підприємства відходів шламу від очищення вод стічних неспецифічних промислових (зливова каналізація), та фузу масел. Позивач стверджує про те, що фуз масел як вид відходів на підприємстві не утворюється, оскільки ТОВ «ХЕРСОНЕС» здійснює діяльність з торгівлі та перевантаження рослинної олії, та не здійснює сепарацію олії та зачистку цистерн. Відходи «шлам від очищення зливової каналізації» на підприємстві у 2017 році не утворювались, так як не має зливової каналізації, зливні установки відсутні, а цей вид відходів утворюється, якщо підприємство займається очищенням зливної каналізації на підставі господарської діяльності, з метою отримання прибутку. Атмосферні опади потрапляють на територію позивача, а з неї самотіком на територію комбінату хлібопродуктів, у якого є зливова каналізація та відповідний дозвіл на спецводокористування.

Щодо даних видів відходів йде мова і у сьомому пункті припису: «Утворення відходів, а саме: відходів шлам від очищення вод стічних неспецифічних промислових (зливова каналізація), фуз масел без одержання дозволу, одержання, якого передбачено законодавством (дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами)».

Разом з тим суд вважає, що доказ утворення таких видів відходів відсутні. В акті перевірки не містяться найменування доказів, або фактичні обставини, з яких можливо встановити яким чином виникли такі відходи. Позивач заперечує наявність даного виду відходів.

Статтею 1 Закону України «Про відходи», крім іншого, визначено: декларація про відходи - документ, який згідно з цим Законом подають суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами, діяльність яких призводить виключно до утворення відходів, для яких показник загального утворення відходів в межах від 50 до 1000. Пунктом с) статті 17 Закону зобов'язує суб'єкт господарювання мати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, якщо їхня діяльність призводить до утворення відходів, для яких Пзув перевищує 1000.

У підприємства в наявності Звіт про інвентаризацію відходів для ТОВ «Херсонес», яка розроблена у 2017 році та Декларація про відходи яка зареєстрована від 16.02.2017 № 00069 Департаментом екології та природних ресурсів Херсонської обласної державної адміністрації, згідно до якої на 2017 рік показник загального утворення відходів (Пзув) складає 290,2. Отже, ТОВ «ХЕРСОНЕС» не повинно отримувати дозвіл на поводження з відходами відповідно до вище приведених норм законодавства.

В обґрунтування восьмого пункту припису: «Скид стічних (дощових, снігових, талих) вод у р. Дніпро з території, яку використовує для господарської діяльності ТОВ «Херсонес», можливе при наявності Дозволу, одержання якого передбачено законодавством України» відповідач в акті перевірки зазначив, що встановлено наявність труби для скиду стічних (дощових, снігових, талих) вод у р. Дніпро, з території яку використовує для господарської діяльності ТОВ «Херсонес», без Дозволу, одержання якого передбачено законодавством України. В той же час , позивачем наданий план розташування ділянки, на якій він здійснює господарську діяльність, з якого вбачається, що територія ТОВ «Херсонес» не граничить з акваторією р. Дніпро. Позивач не заперечує, що дощова вода з території ТОВ «Херсонес» потрапляє на територію ПАТ «Херсонський комбінат хлібопродуктів» через трубу у нижній частині забору, а ПАТ, в свою чергу, здійснює скид стічних вод за відповідним дозволом у поверхневі води р. Дніпро. Позивач заперечує наявність труби для скиду стічних (дощових, снігових, талих) вод безпосередньо у р. Дніпро. На спростування доводів позивача відповідачем не надано жодного доказу.

В 9 пункті припису вказано про обов'язок забезпечити вільний доступ Державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря для здійснення відбору проб стічних вод у р. Дніпро з території, яку використовує для господарської діяльності ТОВ «Херсонес». Територія ТОВ «Херсонес» не граничить з акваторією р. Дніпро та не скидає стічні води в річку, на території ТОВ «Херсонес» інспектори при проведенні перевірки мали всі можливості для відбору проб. З акту перевірки та припису суд не вбачає, що посадовим особам відповідача створювались перешкоди у відборі таких проб, не вказано і мети відібрання проб, та для проведення якого аналізу вони будуть відбиратись. Тобто, контролюючим органом винесено припис з вказівками, які не підлягають виконанню за конкретними результатами перевірки, а є обов'язковими до виконання у будь-якому випадку, якщо це є нормою законодавства. Відповідно до ч. 9 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» невиконання приписів, розпоряджень та інших розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування штрафних санкцій до суб'єкта господарювання згідно із законом. Оскільки вказаною нормою передбачена відповідальність за невиконання припису контролюючого органу, то, відповідно, такий припис має конкретизувати суть виявленого порушення та містити чітку вказівку на дії, які суб'єкт господарювання повинен вчинити для усунення порушень, та строк на його усунення. В даному випадку пункт 9 припису носить загальний характер, не вказуючи взагалі на наявність порушення .

В п. 1 припису зазначено, що на підставі припису ТОВ «Херсонес» необхідно розробити план організаційно-технічних заходів по усуненню виявлених недоліків з вказівкою термінів виконання та відповідальних виконавців, затвердити його відповідним наказом. Копію наказу і план заходів направити до державної економічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря».

Оскільки відповідачем не доведено тієї обставини, що на підприємстві є порушення або недоліки додержання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, оскаржуваний припис не може вважатися таким, що відповідає встановленим ст. 19 Конституції України та ст. 2 КАС України критеріям законності і обґрунтованості.

Доводи позивача про те, що акт перевірки підписаний тільки двома членами комісії з чотирьох осіб, зазначених у направленні на перевірку від 04.04.2017 № 100018, не є достатнім доказом недійсності висновків, викладених в акті перевірки.

Згідно ч. 1, 2, 4 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Виходячи з приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи встановлені обставини, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, відповідачем не доведено правомірність свого рішення у відповідності до вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивачу відшкодовуються судові витрати за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 94, 159-163, 167 КАС України, суд

постановив:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонес" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря №7 від 25.04.2017 року.

Стягнути з Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонес" () витрати по сплаті судового збору у сумі 1600 грн. (одна тисяча шістсот гривень нуль копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 07 липня 2017 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 7.1