Справа № 193/480/17
Суддя: Кащук Д. А.
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/193/18/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А
07 липня 2017 року сел. Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Кащука Д. А.

при секретарі Палій Л. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Софіївка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі, рядового поліції Гончар Валерія Валерійовича, про скасування рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі, рядового поліції Гончар Валерія Валерійовича, про скасування рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він - ОСОБА_1 , 18.04.2017 року рухаючись по автодорозі Н-11 керував легковим автомобілем марки ВАЗ 21091 реєстраційний № НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 і 18.02.2017 року поліцейським роти №2 батальйону №3 УПП в м.Кривому Розі ДПП рядовим Гончар Валерієм Валерійовичем було винесено стосовно нього Постанову АР № 770355 від 18.04.2017 року по справі про адміністративне правопорушення, якою на нього накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністативне правопорушення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425,00 грн..
Зазначає, що в постанові по справі про адміністративне правопорушення від 18.04.2017 року вказується про те, що о 14 год 55 хв. водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки ВАЗ 21091 реєстраційний № НОМЕР_1 рухаючись поза населеним пунктом без ближнього світла фар та вимкненими ходовими вогнями (якщо передбачені конструкцією автомобіля), чим порушив п.9.8 ПДР України, здійснював перестроювання на проїздній частині та в подальшому при зупинці не ввімкнув покажчик повороту, чим порушив вимоги п.9.2 ПДР України та здійснивши зупинку на вимогу поліцейського не ввімкнув світлову аварійну сигналізацію, чим порушив вимоги п.9.96 ПДР України.
Посилається на те, що на його думку постанова не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню з наступних підстав: Працівники поліції звинувачують його у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме в тому, що він не виконав п.п.9.8, 9.2 а, 9.9 б ПДР України, але це на його думку не відповідає дійсності, так як він їхав із ввімкненим ближнім світлом фар, про що позивач повідомив інспектора. Також зазначає, що інспектор його не зупинив на в`їзді до м.Кривий Ріг, а переслідував і зупинив вже в межах міста, де рух зі світлом не передбачено, але інспектор наполягав, що світло позивач ввімкнув лише після зупинки, а рухався з вимкненими фарами і на цій підставі виписав постанову про адміністративне правопорушення. Це і є причина по якій позивач незгоден із пред`явленими йому порушеннями, але доводи позивача та його заперечення відповідачем було проігноровано. З ним в автомобілі перебував свідок, якого він просив допитати, але інспектор відмовився. Таким чином позивач вважає, що Постанова по справі про адміністративне прийнята на підставі неповно та невірно встановлених обставин.

Стверджує, що відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах протиправність рішень дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії і бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім того у зв`язку з порушеннями при винесенні вищевказаної Постанови, вважає, що докази на які спирається відповідач у Постанові по справі про адміністративне правопорушення не відповідають обставинам справи та чинному законодавству. Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачування не може грунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачать на її користь.

Відтак позивач просить визнати незаконними дії відповідача та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 770355 від 18.04.2017 року,винесену інспектором роти № 3 батальону УПП в м. Кривому Розі рядовим поліції Гончар В.В. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 425 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 , належними чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання не з`явився, про поважні причини неявки в судове засідання не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений у судове засідання не з`явився, однак проти позову заперечує, про що надав до суду заперечення та відеозапис із нагрудної камери патрульного відеореєстратора. В обґрунтування заперечення вказує, що вимоги Позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Пункт 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулюють дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього рух його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.9.8 Правил дорожнього руху (затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 р., далі-ПДР) з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.
Відповідно до п.9.2 ПДР, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, а) перед початком руху та зупинкою, б) перед перестраюванням, поворотом або розворотом.
Відповідно до п.9.9 (б) ПДР, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу працівника поліції або внаслідок засліплення водія світлом фар.
Зазначає, що під час патрулювання 18 квітня 2017 року у Дніпропетровській області Криворізького району на автодорозі Н-11 відповідачем був помічений транспортний засіб «ВАЗ 21091» з державними номерними знаками НОМЕР_1 , який рухався поза населеними пунктом з вимкненим ближнім світлом фар, також перед початком маневру «перестоювання» на проїзній частині та «зупинкою» не ввімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку. Після чого вищезазначений т/з був зупинений з дотриманням правил ПДР. Зупинившись на вимогу працівника поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію.
Посилається на те, що після того, як були помічені ознаки того що позивач гр. ОСОБА_1 порушив ПДР та був зупинений, він підійшов до автомобіля, представився згідно з п.3 ст.18 ЗУ " Про Національну поліцію", після чого згідно з п.1.1 та п.2 ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію" повідомив про причину зупинки. Післі чого він попросив пред`явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб. Переконавшись, що вимоги ст.278 КУпАП виконано відповідач перейшов до розгляду адміністративної справи стосовно позивача. Зазначає, що ним було запитано у позивача «Чому керуєте транспортним засобом поза населеним пунктом з вимкненим ближнім світлом фар чи денними ходовими вогнями Не вмикаєте перед початком маневру «перестроювання» на проїзній частині та «зупинкою» не ввімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку. Та зупинившись на вимогу працівника поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію?», на що позивач запитав «І що все це зафіксовано? І на які прибори?». Стверджує, що на відеозапису з бодікамери добре видно як керований відповідачем т/з рухається без ближнього світла фар поза межами населеного пункту м. Кривий Ріг. Також зазначає, що на цьому ж відеозапису видно як позивач перед початком маневру «перестроювання» с середньої смуги для руху на крайню праву та перед зупинкою не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, а саме вправо, по третє, з цього відеозапису добре вбачається що позивач спинився саме після подачі звукового сигналу та ввімкнення проблискових маячків, а отже зупинився на вимогу працівників поліції, але після зіпинку на вимогу не увімкнів аварійну світлову сигналізацію всупереч п.9.9 (б) ПДР. Звертає увагу суду, що під час розгляду справи від позивача ніяких клопотань не надходило, що підтверджується відео записом з бодікамери. Вважає, що доказом скоєння правопорушення був відеозаписи з бодікамери на якому зафіксовано факт правопорушення та усні пояснення позивача. Оскільки за всі три правопорушення які вчинив позивач передбачена однакова відповідальність однією частиною та статтею, а саме за ст. 122 КУпАП, керуючись ч.2 ст. 36 КУпАП відповідачем було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 КУпАП, а саме порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вважає, що за результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, відповідачем було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №770355 від 18.04.2017 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 №1395 та КУпАП.
Звертає увагу суду, що позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП (на відеозапису «1» на 4 хв. 9 сек.) та ст. 63 КУ (на відеозапису «1» на 6 хв. 13 сек.), право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП, отже вважає, що відповідачем вищезазначені вимоги закону, як суб`єктом владних повноважень, були дотримані, але позивач не забажав скористатися усіма правами передбаченими ст. 268 КУпАП.
Зазначає, що доказів того, що факт правопорушення не мав місце з боку позивача, останній суду не надав. Факт скоєння правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП Постановою про адміністративне правопорушення, відеозаписом з бодікамери на якому зафіксовано факт правопорушення та усні пояснення позивача.
Вважає, що постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, а за таких обставин просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі та розглянути адміністративну справу без його участі у зв`язку з виконанням службових обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, а також оглянувши запис зі службового відеореєстратора патрульного, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

В п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Судом встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 770355 від 18.04.2017 рокувинесену поліцейським роти № 1 батальону УПП в м. Кривому Розі капралом поліції Гарнагою О. В. визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 гривень.

Згідно зазначеної постанови, ОСОБА_1 , керував автомобілем марки ВАЗ 21091 реєстраційний № НОМЕР_1 рухаючись поза населеним пунктом без ближнього світла фар та вимкненими ходовими вогнями (якщо передбачені конструкцією автомобіля), чим порушив п.9.8 ПДР України, здійснював перестроювання на проїздній частині та в подальшому при зупинці не ввімкнув покажчик повороту, чим порушив вимоги п.9.2 ПДР України та здійснивши зупинку на вимогу поліцейського не ввімкнув світлову аварійну сигналізацію, чим порушив вимоги п.9.96 ПДР України, внаслідок чого на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 425 гривень в дохід держави (а.с. 2) .

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у інспектора патрульної поліції підстави для прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Реалізовуючи свої повноваження, суб`єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи, відповідно до ст. 9 КАС України, перевіряє законність дій чи прийнятого рішення суб`єкта владних повноважень.

Так, ч.2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих,свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем надано до позову заперечення та відеозапис зі службового патрульного відеореєстратора, при перегляді якого вбачається, що відповідач виконав належним чином свої обов`язки покладені на нього Законом України «Про національну поліцію» та КУпАП, та дотримався процедури зупинки транспортного засобу, пояснив права та обов`язки, причину зупинки та суть правопорушення, крім того при перегляді відеозапису (під назвою «Факт правопорушення» на 4 сек.) візуально вбачається, що керований відповідачем т/з рухається без ближнього світла фар поза межами населеного пункту м. Кривий Ріг, по друге, на цьому ж відеозапису на 1 хв. 01 сек. видно як позивач перед початком маневру «перестроювання» с середньої смуги для руху на крайню праву та перед зупинкою не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, а саме вправо, по третє, з цього відеозапису добре вбачається що позивач спинився саме після подачі звукового сигналу та ввімкнення проблискових маячків, а отже зупинився на вимогу працівників поліції, але після зіпинку на вимогу не увімкнів аврійну світлову сигналізацію всупереч п.9.9 (б) ПДР.
Щодо посилання позивача про відмову інспектора поліції допитати свідка, судом враховується, що при перегляді відео запису, ніяких клопотань крім ознайомлення з матеріалами справи від позивача не надходили. Також судом вбачається, що керований т/з позивачем був зупинений за те що він рухався поза населеними пунктом з вимкненим ближнім світлом фар або денними ходовими вогнями, а свідок якого позивач зазначає в позові перебував увесь час у салоні автомобіля, відбувалося це все у денну пору доби, тобто зазначений свідок фізично не міг бачити чи було у т/з ввімкнені денні ходові вогні або ближнє світло фар, а тому такі твердження позивача суд оцінює критично. Інші свідки, які б не находячись в салоні вказаного транспортного засобу спросували цей факт відсутні.
Інших належних доказів, в обґрунтування позову позивачем не надано.

Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказі, висновків експертів. Згідно до ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин доводи позивача в тій частині, що він не порушував правил дорожнього руху не підтверджено доказами по справі, а в свою чергу відповідачем, суб`єктом владних повноважень чиє рішення оскаржується, надано докази, що підтверджують вину позивача та правомірність складеної постанови про адміністративне правопорушення.

Дослідивши докази, суд на підставі ст.10 КАС України, відповідно до якої усі учасники адміністративного процесу є рівними, та ст.11 КАС України, у відповідності до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, враховуючи вимоги статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вважає, що при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач діяв у повній відповідності до вказаних вимог КУпАП, винесена ним постанова винесена законно та обгрунтовано, а тому в задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково, та прийняти постанову про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

За правилами ст. 293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень, зокрема: скасовує постанову і закриває справу.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, з урахуванням досліджених доказів по справі, суд вважає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, є доведеним, а доводи, на які посилається позивач, не спростовують правомірності прийнятого відповідачем рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, враховуючи ст. 9, 33, 122, 258, 279, 280, 285 КУпАП, керуючись ст. ст. 3, 9-11, 69, 71, 86, 99, 100, 158-163, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі, рядового поліції Гончар Валерія Валерійовича, про скасування рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності - постанови серії АР №770355 від 18.04.2017 року, відмовити.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня оголошення постанови. Особи, які беруть участь у справі і не були присутні під час оголошення постанови, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д. А. Кащук