Справа № 804/3326/17
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2017 р. Справа № 804/3326/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
при секретаріВербному Д.С.
позивача: представника позивача: представника відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Бабаніна Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про зобов'язання вчинити певні дії,
25 травня 2017 року до суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 01.02.2017 року №399 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 20.02.2017 року №69 о/с про звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби);
- поновити ОСОБА_3 на посаді начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського відділення поліції Нікопольського відділу поліції з 20.02.2017 року;
- виплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 20.02.2017 року.
Позовні вимоги мотивовані тим, що обставини отримання ним незаконної грошової винагороди, що за висновками службового розслідування становить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, не визнає; вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнає, обвинувального вироку не винесено. Вказує, що наразі кримінальне провадження перебуває на розгляді в Саксаганському районному суді м.Кривого Рогу та відбувся лише підготовчий судовий розгляд; під час проведення службового розслідування у своєму поясненні позивач пояснював, що злочину не скоював, неправомірної вигоди не отримував. Отже у відповідача були відсутні підстави для винесення спірних наказів. Також зазначає, що спірні накази винесені під час перебування позивача на лікарняному.
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.
Представник відповідача проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що наказ від 01.02.2017 року № 399 про притягнення до дисциплінарної відповідальності, яким за грубе порушення вимог ст. 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-ІV, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» та Присяги працівника поліції, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліцейського, вчиненні дії, несумісних з вимогами, що пред'являються до професійних та моральних якостей поліцейського, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського відділення поліції Нікопольського відділу поліції, звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». Зазначений наказ було реалізовано шляхом видання наказу від 20.02.2017 року №69 о/с. З наведених підстав, посадові особи ГУНП в Дніпропетровській області діяли в рамках наданих законом повноважень.
Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини якими обґрунтовуються вимоги позивача, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_3 проходив службу в поліції, на посаді начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського відділення поліції Нікопольського відділу поліції.
Наказом т.в.о. начальника ГУНП в Дніпропетровській області №207 від 20.01.2017 р. призначено службове розслідування за фактом отримання неправомірної грошової винагороди начальником сектору кримінальної поліції Апостолівського відділення поліції Нікопольського відділу поліції ОСОБА_3 та заступником начальника цього ж ВП майором поліції ОСОБА_8
Як пояснив у ході обшуку старший лейтенант поліції ОСОБА_3, вказаний пакет до кабінету приніс ОСОБА_9, але що було всередині йому не відомо.
20.01.2017 р. слідчим в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20.01.2017 року у справі №201/693/17-к до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 60 днів до 20.03.2017 року.
Також згідно вказаного висновку, запропоновано за порушення службової дисципліни, вимог ст. 7 та ст. 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліцейського, вчиненні дії, несумісних з вимогами, що пред'являються до професійних та моральних якостей поліцейського, накласти на начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського відділення поліції Нікопольського відділу поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області №399 від 01.02.2017 року, у зв'язку з проведеним службовим розслідуванням та встановленим за його результатами порушення з боку старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 вимог ст. 7 та ст. 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівників поліції, за грубе порушення дисципліни, вимог ст. 7 та ст. 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівників поліції, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліцейського, вчиненні дії, несумісних з вимогами, що пред'являються до професійних та моральних якостей поліцейського, накладено на начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського відділення поліції Нікопольського відділу поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області №69 о/с від 20.02.2017 року на підставі наказу ГУНП в Дніпропетровській області №399 від 01.02.2017 року старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Обставина повернення ОСОБА_9 належного йому автомобілю «ВАЗ 2106» н.з. НОМЕР_1 та бензопили підтверджена поясненнями майором поліції ОСОБА_10, капітана поліції ОСОБА_11
Крім того, актом прослуховування за №18/30-307 від 27.01.2017 р. аудіозапису розмови, яка відбулася 29.12.2016 р. у службовому кабінеті №33 Апостолівського ВП, підтверджується факт розмови між ОСОБА_9 та невідомими особа з приводу повернення вилученого у нього автомобілю.
Згідно журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених Апостолівського ВП, пояснення ОСОБА_9 з приводу прибуття до Апостолівського ВП за запрошенням старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 до нього на зустріч 20.12.2016 р., 29.12.2016 р. та 19.01.2017 р. підтверджено.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Відповідно до ст. 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
Статтею 1 Статуту визначено, що службовою дисципліною є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги.
Згідно зі статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку (частина перша).
Статтею 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов'язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов'язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу.
Частиною 1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов'язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Види дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни наведені в статті 12 Статуту, найсуворішим з яких є звільнення з органів внутрішніх справ, що застосовується як крайній захід дисциплінарного впливу.
Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано статтею 14 Статуту.
Зокрема, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органів внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.
Порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлений ст.14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», який визначає, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення.
Вказані порушення позивачем вимог ст. 7 та 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» та Присяги працівника поліції, що стало підставою для звільнення позивача, підпадає під визначення порушення службової дисципліни, за яке може бути накладене дисциплінарне стягнення відповідно до статті 12 Статуту.
Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 64 Закону України «Про національну поліцію» при прийнятті на службу до поліції позивач приносив присягу та клявся, у тому числі вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов'язки. Проте вчинені ОСОБА_3 дії свідчать про порушення вимог чинного законодавства, що не може сприяти зміцненню авторитету поліції.
Суд зазначає, що стаття 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.
Проаналізувавши наведені норми законодавства та оцінивши встановлені в ході судового розгляду обставини, суд дійшов висновку про наявність факту скоєння позивачем вчинку, що дискредитує звання працівника поліції та свідчать про порушення старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 вимог ст. 7 та ст. 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліцейського, вчиненні дії, несумісних з вимогами, що пред'являються до професійних та моральних якостей поліцейського
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
На підставі встановлених обставин, оцінюючи докази, які є у справі їх достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що при звільненні позивача з поліції відповідач - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, отже спірні накази від 01.02.2017 року № 399 та від 20.02.2017 року №69 о/с є обґрунтованими, а підстави для їх скасування відсутні.
Оскільки судом встановлено правомірність оскаржуваних наказів відповідача, похідні позовні вимоги позивача щодо поновлення його на посаді, задоволенню також не підлягають.
Відповідно до положень ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області задоволенню не підлягає.
Разом з тим, суд вказує, що частиною 3 ст.40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.
Судом встановлено, що у період з 25.01.2017 року по 27.02.2017 року ОСОБА_3 перебував на лікарняному, що підтверджено довідкою №9 від 15.02.2017 р. та №10 від 16.02.2017 р., виданими КЗ «Апостолівська центральна районна лікарня». Так, згідно довідки №10 від 16.02.2017 р. ОСОБА_3 визначено приступити до праці 28 лютого 2017 року. Проте в супереч вимогам закону позивач не повідомив відповідача про перебування на лікарняному.
Отже у період з 25.01.2017 року по 27.02.2017 року включно позивач не міг бути звільнений. Тому суд звертає увагу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про необхідність зміни дати звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції на 28 лютого 2017 року.
Керуючись ст. ст. 11, 14, 69, 89, 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складено 11 липня 2017 року

Суддя Р.З. Голобутовський