Справа № 682/1716/17
Суддя: Маршал І. М.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 682/1716/17
Провадження № 2-а/682/66/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2017 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Маршал І.М., секретаря Мелашенко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Славутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання неправомірним рішення та зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Славутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання неправомірним рішення та зобовязання вчинити дії. В обґрунтування позову вказувала, що 01.06.2017 року вона звернулася до відповідача із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, а саме з пенсії по інвалідності, яку їй призначено із 20 лютого 2017 року, на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», на яку вона набула право з 15 квітня 2017 року. Відповідач листом від 12.06.2017 року повідомив її, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру» не призначаються ( перераховуються), отже відмовив у її заяві. Позивач вважає, що дії та рішення відповідача по відмові у переведенні пенсії з одного виду на інший та про відмову у призначенні пенсії за вислугу років є незаконними та такими, що порушують її право на пенсійне забезпечення. Позивач просила визнати протиправними дії та рішення субєкта владних повноважень Славутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо відмови у переведенні призначеної їй відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсії по інвалідності ( ІІ група) на інший вид та у призначенні їй пенсії за вислугу років згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10 2014 року № 1697-VII; зобовязати Славутське обєднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області перевести її з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на пенсію за вислугу років згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 серпня 2014 року № 1697-VII з 01.06.2017 року; зобовязати Славутське обєднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області призначити їй пенсію за вислугу років згідно із ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 серпня 2014 року № 1697-VII у розмірі 60 відсотків від середньомісячного заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов із викладених у ньому підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог позову заперечив, просив у позові відмовити в повному обсязі. У поданих до суду письмових запереченнях на адміністративний позов, які представник підтримав в судовому засіданні, вказував, що згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються зокрема відповідно до Закону України «Про прокуратуру» і позивач звернулася до відповідача із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший після 01.06.2015 року, тому вважають що відповідачем правомірно відмовлено позивачу в переході з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню частково.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано ( ст. 2 КАС України).

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості( ч. 1 ст. 11 КАС України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову ( ч. 1, 2 ст. 71 КАС України).

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, який набрав чинності та вступив в дію з 15 липня 2015 року, гарантії незалежності прокурорів забезпечуються належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням.

Частиною 1 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» передбачено право прокурора на пенсію за вислугу років незалежно від віку, за наявності на день звернення з 01.10.2016 року по 30.09.2017 року вислуги років не менше 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоровя, у звязку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у звязку із скороченням кількості прокурорів, у звязку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування ( ч. 8 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру»).

До вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася ( ч. 6 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру).

Судом встановлено, та сторонами не заперечувалося, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Славутському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Хмельницької області та з 20.02.2017 року отримує пенсію по інвалідності.

01.06.2017 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою, в якій просила призначити їй пенсію за вислугу років відповідно до ч.ч. 1-4 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» , перевівши з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно даних трудової книжки позивача серії БТ-ІІ № 3652139, виданої 17 квітня 1989 року ОСОБА_1 з 05.08.1991 року по 28.06.1996 року навчалася на юридичному факультеті Львівського державного університету ім.. ОСОБА_2 за денною формою навчання ( ? цього строку складає 2 роки 5 місяців 12 днів); з 27.09.1996 року по день звернення із заявою про переведення на інший вид пенсії працює в органах прокуратури, тобто її стаж роботи на прокурорських посадах складає 20 років 8 місяців 4 дні. Вислуга років позивача на 01.06.2017 року складає 23 роки 1 місяць 16 днів.

12.06.2017 року відповідачем листом за вих. № 30/Г-14 ОСОБА_1 було відмовлено в переході з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Свою відмову відповідач обґрунтував тим, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру», не призначаються ( перераховуються), оскільки відповідно до розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Також відповідач у своїй відмові покликався на те, що постановою КМУ від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» внесено зміни до постанови КМУ від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», а саме : виключений пункт 4, яким був визначений механізм здійснення перерахунків пенсій.

Таку відмову відповідача у переході позивачу з пенсії по інвалідності на інший вид пенсії пенсію за вислугою років суд вважає протиправною з огляду на наступне.

На час прийняття вищезазначеного Закону № 213-VIII від 02.03.2015 та з 01 червня 2015 року до 15 липня 2015 року діяв ОСОБА_3 України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, яким регулювались питання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України (ст. 50?). З 15 липня 2015 року введено в дію новий ОСОБА_3 України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ, яким на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України.

Отож, положення ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ є чинними і дають право працівникам прокуратури України, за наявності на день звернення з 01.10.2016 року по 30 09.2017 року вислуги років не менше 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років звертатися до органів Пенсійного фонду України про призначення відповідної пенсії за вислугу років.

Згідно зі статтею 22 Конституції України, закріплені нею права і свободи не є вичерпними. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України сформулював правову позицію, згідно з якою, Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях, правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5 рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій, гарантій).

Окрім цього, у рішенні Конституційного Суду України у справі №1-9/2015 від 13 травня 2015 року зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності у старості та в інших випадках, передбачених законом. В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту, форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

Конституційний Суд України зазначив, що ОСОБА_3 України закріплює основоположні засади права громадян на соціальний захист і відносить до законодавчого регулювання механізм реалізації цього права (абзац сьомий пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 20 червня 2001 року №10-рп/2001). За Конституцією України, Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункти 1,3 статті 116).

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужене шляхом внесення змін до законодавства.

Суд вважає доводи відповідача про те, що з 01.06.2015 року, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, у зв'язку з неприйняттям закону про призначення всіх пенсій, позивач не має права на призначення пенсії за вислугу років, необґрунтованими.

Крім того, на день прийняття Закону України № 213-VIII та дії зазначених в ньому прикінцевих Положень, в Україні діяв ОСОБА_3 України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, який з 15.07.2015 року втратив свою чинність і з цього дня вступив в дію ОСОБА_3 України «Про прокуратуру» №335-VІІІ. Тобто, Закон №213-VIII від 02.03.2015 не міг встановлювати чи вносити зміни до Закону України «Про прокуратуру», який вступив в дію лише з 15.07.2015 року.

Також безпідставним є посилання відповідача, як на одну з підстав для відмови у призначенні пенсії за вислугу років, на постанову КМУ від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою внесено зміни до постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» та скасовано п. 4 вказаної постанови, яким визначався механізм здійснення перерахунку пенсій, оскільки постанова КМУ від 9 грудня 2015 року № 1013 втратила чинність згідно з постановою КМУ від 14 вересня 2016 року № 622 до того ж стосувалася дана норма перерахунку пенсій, а не права переходу з одного виду пенсії на інший.

Згідно ч. 11 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» прокурорам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їхнім вибором.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії ( ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»).

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає, що для його відновлення необхідно зобов'язати відповідача перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року з дня звернення, тобто з 01.06.2017 року та призначити позивачу пенсію за вислугу років згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» з 01.06.2017 року.

Що стосується вимоги позивача про призначення їй пенсії у розмірі 60 відсотків від середньомісячного заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи, то суд приходить до наступного.

Згідно ч. 13 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Відповідно до Положення Про Пенсійний фонд України, затвердженого указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Суд не вправі перебирати на себе в даному випадку функції органів Пенсійного фонду України із питання визначення розміру пенсії позивача, оскільки згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Тобто за даних обставин, відповідачем ще жодних дій до обрахунку розміру пенсії за вислугою років не вчинялось, тому суд позбавлений можливості дати їм правову оцінку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18-19, 23, 71, 86, 159-163, 183-2 КАС України, ст.19, 22 Конституції України, ст. ст. 16, 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ, ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії та рішення Славутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні призначеної їй відповідно до Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсії по інвалідності ( ІІ група) на інший вид та у призначенні пенсії за вислугу років згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» .

Зобов'язати Славутське обєднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» з 01.06.2017 року.

Зобовязати Славутське обєднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» з 01.06.2017 року.

В решті вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Маршал І. М.