Справа № 815/1513/17
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/1513/17

Категорія: 3.7 Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Запорожана Д.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря Колеснікова-Горобець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «БЄЛ-ТРАНС» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2017 року у справі за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті до товариства з обмеженою відповідальністю «БЄЛ-ТРАНС» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2017 року Державна служба України з безпеки на транспорті звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» про стягнення заборгованості в сумі 16207,97 грн., що являється платою за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

Позов обґрунтовувала тим, що 10.09.2016р. посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області у пункті габаритно-вагового контролю автодороги М05 Одеса-Київ 450км+500м. проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля, що належить відповідачу, та встановлено перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та, у зв'язку з цим, проведено розрахунок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 538,65 євро. В порушенням вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин, механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою КМУ №879 від 27.06.2007р., відповідач не вніс плату протягом 30 календарних днів, у зв'язку з чим визначена йому плата за проїзд набуває статусу заборгованості, яка підлягає стягненню до Державного бюджету України.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07.04.2017р. позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, та прийняти нову постанову, якою позов Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що позивачем складено акт відносно ТОВ «Белтранс» (67600, Одеська область, м.Біляївка, вул. Леніна, 65), тоді як за вказаним місцезнаходженням розташоване ТОВ «БЄЛ-ТРАНС», а ТОВ «Белтранс» є іншою самостійною юридичною особою, розташованою по вул.Пантелеймонівська, 88/1 в м.Одеса.

Також, апелянт посилається на те, що судом не перевірялись законність та обґрунтованість розрахунку Державною службою України з безпеки на транспорті заборгованості.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 10.09.2016р. працівниками Управління Укртрансбезпеки в Одеській області у пункті габаритно-вагового контролю автодороги М05 Київ - Одеса (450 км + 500 м) проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки DAF, модель 95 XF 430, реєстраційний номер НОМЕР_1, із причепом марки 99983, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належать ТОВ «БЄЛ-ТРАНС».

За наслідками вказаного контролю складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0001255 від 10.09.2016р., в якому зазначено, що при нормативно допустимій масі в 40 тонн, фактична маса вантажного автомобіля складає 40,16 тонн.

10.09.2016р. Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, у якій зазначено про перевищення в транспортному засобі марки DAF, модель 95 XF 430, реєстраційний номер НОМЕР_1, із причепом марки 99983, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належать ТОВ «БЄЛ-ТРАНС», нормативно вагових параметрів.

Того ж дня фахівцем Управління Укртрансбезпеки в Одеській області складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0001255 від 10.09.2016р., у якому визначено товариству до сплати суму в розмірі 538,65 євро (що за курсом НБУ становить 16207,97 грн.). Зазначено, що перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

У зв'язку з несплатою ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в добровільному порядку Державна служба України з безпеки на транспорті звернулася з даним позовом до суду про стягнення заборгованості в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення заборгованості в сумі 16207,97 грн., дійшов висновку, що при розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування позивач діяв у відповідності до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин, механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою КМУ №879 від 27.06.2007р., сума боргу є обґрунтованою та, у зв'язку з несплатою товариством самостійно у встановлений вказаним Порядком строк, вона підлягає стягненню з останнього в примусовому порядку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками Одеського окружного адміністративного суду. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони. Відповідно до п.16 цієї Постанови перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30.

Пунктом 3 Правил №30 передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до п.п. 4 п.2 вказаного Порядку габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пунктом 3 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Пунктом 27 Порядку № 879 передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Згідно абз. 1 п.28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до п.30 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Згідно п.31-1 Порядку №879 перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Отже, нормами чинного законодавства встановлені вимоги щодо здійснення перевезень вантажу великоваговими та великогабаритними транспортними засобами на автомобільних дорогах загального користування та передбачена плата за проїзд таким транспортом за встановленими ставками.

Так, зокрема, обов'язковою умовою під час здійснення відповідних перевезень є дотримання перевізником вагових та габаритних параметрів відповідного транспортного засобу. У разі перевезення вантажу з перевищенням відповідних вагових та (або) габаритних параметрів з перевізника справляється плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач, здійснюючи нарахування відповідачу плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, діяв у межах наданих йому повноважень та у спосіб, передбачений законом.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору, в порушенням вимог п.12 Порядку №879, судом першої інстанції не перевірено документи позивача, які підтверджують перевірку (метрологічну атестацію) обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Також, апелянт посилається на те, що п.13 Порядку №879 передбачено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка якого не проведена.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи апелянта, оскільки в матеріалах справи містяться сертифікат №UA-MI/1-2195-2007 від 21.11.2007р. затвердження типу засобів вимірювальної техніки «Ваги пересувні автомобільні CHEKLODE FREEWEIGH» та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки «Ваги пересувні автомобільні CHEKLODE FREEWEIGH» №34-00/4755 від 23.08.2016р., терміном дії до 23.08.2017р.

Також, апелянт зазначає, що з складених позивачем матеріалів, а саме акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0001255 від 10.09.2016р., довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 10.09.2016р., розрахунку плати за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, являється за неможливе встановити юридичну особу, щодо якої складено вказані документи, оскільки їх оформлено відносно ТОВ «Белтранс», яке є самостійною юридичною особою, розташованою по вул.Пантелеймонівській, 88/1 в м.Одесі, тоді як адресу місцезнаходження вказано ТОВ «БЄЛ-ТРАНС».

Апеляційний суд критично ставиться до таких посилань апелянта, оскільки встановив, що транспортний засіб DAF, НОМЕР_1, який проходив габаритно-ваговий контроль, на праві власності належить саме відповідачу, що останнім не заперечується. Однак, у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля зазначено ТОВ «БЕЛТРАНС», яке розташоване за адресою: Одеська область, м.Біляївка, вул. Леніна, 65, що, на думку колегії суддів, в подальшому і спричинило внесення відповідних помилкових відомостей до складених 10.09.2016р. позивачем матеріалів.

Також, з наявної в матеріалах справи копії товарно-транспортної накладної №0909 від 09.08.2016р. вбачається, що автомобільним перевізником щодо перевезення олії соняшникової нерафінованої наливом від ПАТ «Ніжинський жиркомбінат» до ТОВ «Дельта Вілмар СНГ» являлося саме ТОВ «БЄЛ-ТРАНС». Більше того, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник апелянта не заперечував, що водій ОСОБА_3 являється працівником ТОВ «БЄЛ-ТРАНС».

Варто зазначити, що зазначення в постанові від 07.04.2017р. найменування юридичної особи - відповідача з помилкою може бути виправлено шляхом винесення судом ухвали про виправлення описки.

Щодо посилань апелянта на порушення судом першої інстанції вимог ч.3 ст.128 КАС України, що виразилося у невідкладенні розгляду справи, а вирішенні її в порядку письмового провадження за відсутності заяви відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень, про розгляд справи за його відсутності, то колегія суддів вважає, що вказана обставина не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, так як пунктом 4 частини 1 статті 202 КАС України передбачено підставою для скасування постанови суду першої інстанції порушення таким судом норм процесуального права лише у випадку, якщо це призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, враховуючи, що доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст. 200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «БЄЛ-ТРАНС» залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 06.07.2017р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Запорожан Д.В.

Шляхтицький О.І.