Справа № 808/1003/17
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року о 12 год. 17 хв.Справа № 808/1003/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

Головуючого- судді Стрельнікової Н.В.

Суддів Нестеренко Л.О.

Садового І.В.

за участю секретаря судового засідання Бойко К.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача-1 - Завгороднього В.І.

розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4

до відповідача-1: Національної поліції України,

відповідача-2: Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України

про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (надалі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) із позовом до Національної поліції України (надалі - відповідач 1), Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України (далі - відповідач 2), в якому з у рахуванням заяви про уточнення позовних вимог (вх. № 19141 від 05.07.2017) просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України №33 від 28.02.2017 в частині звільнення зі служби в поліції старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах з обслуговування Мелітопольської оперативної зони управління з обслуговування Дніпропетровської та Запорізької областей Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України, за п.4 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) підполковника поліції ОСОБА_4;

поновити позивача на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах сектору з обслуговування Мелітопольської оперативної зони управління з обслуговування Дніпропетровської та Запорізької областей Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України;

стягнути з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.03.2017 по дату прийняття рішення судом про поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з травня 2001 року по листопад 2015 року позивач проходив службу в органах внутрішніх справ та звільнений відповідно до п.9 розділу 11 Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» з 06.11.2015 у запас Збройних Сил України. З 07.11.2015 позивача зараховано до Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України, однак наказом від 28.02.2017 №33о/с, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції, підполковника поліції ОСОБА_4, старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах сектору з обслуговування Мелітопольської оперативної зони управління обслуговування Дніпропетровської та Запорізької областей Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України, за п.4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів). Позивач вважає наказ Національної поліції України від 28.02.2017 №33о/с про звільнення за п.4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію" (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) його зі служби у поліції протиправним, прийнятим з грубим порушенням вимог міжнародно-правових актів, Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію», Кодексу законів про працю України та інших нормативних актів. Позивач посилаючись на приписи ст.68 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» вважає, що Законом України «Про Національну поліцію» не врегульовано процедуру здійснення пропозиції наявних вакантних посад поліцейському, який попереджається про можливе звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, судом до спірних правовідносин застосовуються положення трудового законодавства. З урахуванням положень ч.2 ст.68 Закону України «Про Національну поліцію» відповідач - Національна поліція України зобов'язана була, на думку позивача, запропонувати йому усі вакантні посади з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків. Однак, жодної пропозиції відповідачем 1 щодо вакантних посад, які відповідають досвіду роботи, освітньому рівню, стану здоров'я, ставленню до виконання службових обов'язків позивача не зроблено. Таким чином, Національною поліцією України реорганізація чи скорочення штатів фактично не проводилась, а лише замінено тимчасовий штатний розпис на постійний, відсутні пропозиції відповідача-1 щодо надання позивачу іншої посади, або відмови позивача від запропонованої йому посади, тому звільнення позивача за п.4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) Національною поліцією України проведено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому спірний наказ №33о/с від 28.02.2017 підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та надав пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, про що подав до суду письмові заперечення (вх. № 17735 від 20.06.2017, а.с. 61-62), в яких зазначає, що з метою ефективного оперативного обслуговування органів та підрозділів ГУНП в областях, м.Києві та АР Крим, упорядкування внутрішньої управлінської діяльності, якісного планування роботи територіальних підрозділів Департаменту протидії наркозлочинності НП України, забезпечення оперативного надання організаційної, консультативної, методичної та практичної допомоги керівником ДПН Національної поліції України з-поміж іншого було ініційовано в управліннях протидій наркозлочинності в областях та місті Києві здійснити реорганізацію відділів оперативного забезпечення у відділи оперативної роботи, а також відділи оперативного моніторингу реорганізовувати у відділи моніторингу та аналізу. Запропоновані керівником ДПН Національної поліції України пропозиції щодо організаційно-штатних змін були узгоджені Головою Національної поліції України. Водночас відповідним підрозділам надано вказівку щодо виконання. ДПН Національної поліції України, відповідно до Положення про Департамент, затвердженого наказом Національної поліції України від 17.11.2015 №95, є міжрегіональним територіальним органом у складі кримінальної поліції Національної поліції України та згідно із законодавством України здійснює оперативно-розшукову діяльність. Структура та штатна чисельність ДПН Національної поліції України, згідно п.5 цього Положення затверджуються у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст.15 Закону України «Про Національну поліцію» штатний розпис (штат) та кошторис територіальних органів поліції затверджує керівник поліції. Національну поліцію, відповідно до п.10 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 №877 очолює Голова. Відповідно до пп.28 п.11 цього Положення Голова Національної поліції затверджує штатний розпис (штат) центрального органу управління Національної поліції, штатний розпис (штат) та кошторис територіальних (у тому числі міжрегіональних) органів Національної поліції. Беручи до уваги ґрунтовну ініціативу ДПН Національної поліції України, а також діючи в межах повноважень та спосіб, що регламентовані згаданими вище приписами за підписом Голови видано наказ Національної поліції «Про організаційно-штатні зміни в ДПН Національної поліції України», яким затверджено перелік змін у штатах ДПН Національної поліції України. Наведене беззаперечно підтверджує законність оскаржуваного позивачем наказу ДПН Національної поліції України від 28.02.2017 №33о/с та свідчить про необ'єктивність викладених у позові доводів. Беручи до уваги вищезазначене, просить відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача 2 у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належний чином.

На підставі ст. 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановою Кабінету Міністрів України №981 від 30.11.2016 «Про ліквідацію територіального органу Національної поліції» Кабінет Міністрів України постановив: 1.Ліквідувати як юридичну особу публічного права Департамент протидії наркозлочинності як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції. 2.Національній поліції забезпечити здійснення функцій і повноважень Департаменту протидії наркозлочинності, що ліквідується (а.с.76).

Відповідно до ст.ст.14, 15 Закону України «Про Національну поліцію» та постанови Кабінету Міністрів України №981 від 30.11.2016 «Про ліквідацію територіального органу Національної поліції» тимчасово виконуючим обов'язки Голови Національної поліції видано Наказ №1372 від 27.12.2016 «Про організаційно-штатні зміни в Національній поліції», яким затверджено Перелік змін у штатах Національної поліції (а.с.42).

Судом досліджено Перелік (витяг) змін у штатах Національної поліції (а.с.43-46, 77).

Відповідачами надано до суду «Персональне попередження про можливе наступне звільнення зі служби в поліції», яким позивача 30.12.2016 попереджено відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про Національну поліцію» про можливе наступне звільнення зі служби в поліції у зв'язку із ліквідацією Департаменту протидії наркозлочинності (міжрегіональний територіальний орган) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №981 та скороченням посади, яку останній обіймав (а.с.51).

При цьому, у вказаному «Персональному попередженні про можливе наступне звільнення зі служби в поліції» ОСОБА_4 не запропоновано жодної з посад, зазначених у Переліку (витяг) змін у штатах Національної поліції затверджених Наказом №1372 від 27.12.2016 «Про організаційно-штатні зміни в Національній поліції», не зазначено навіть з якої саме дати можливе таке звільнення та хто попередив позивача про таке звільнення.

Наказом Голови ліквідаційної комісії Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України №33о/с від 28.02.2017 «По особовому складу» звільнено зі служби в поліції за пунктом 4 (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) частини 1 статті 77: підполковника поліції ОСОБА_4 (НОМЕР_1), старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах сектору з обслуговування Мелітопольської оперативної зони управління з обслуговування Дніпропетровської та Запорізької областей з 28 лютого 2017 року (а.с.41).

Представником відповідача 1 не надано до суду інформацію щодо вакантних посад в Національній поліції України, тобто які посади вже є зайнятими після реорганізації, а які - ні.

Дослідженням витягу з Послужного списку ОСОБА_4, судом з'ясовані особисті, професійні та ділові якості позивача, його внесок у роботу ОВС України (а.с.47-49). Зокрема, в органах внутрішніх справ ОСОБА_4 працює з 19.06.2003 по 06.11.2015. За час проходження служби заохочувався 11 разів, з яких: грошовою винагородою - 2 рази (у 2012 та 2013 роках); Подякою - 3 рази (у 2003 році, 2 рази у 2008 році); Подякою голови обласної державної адміністрації у 2013 році; Грамотою - у 2014 році; Відзнакою МВС України «За відзнаку в службі» 2 ступеня - у 2010 році; Медаллю «За сумлінну службу» 3 ступеня - у 2010 році; Відзнакою МВС України «За сумлінну службу в боротьбі зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми» 2 ступеня - у 2010 році; Відзнакою МВС України «15 років сумлінної служби» - у 2016 році. До дисциплінарної відповідальності притягався 3 рази, з яких: «Зауваження» - у 2004 та 2007 роках); «Усне зауваження» - у 2010 році.

Судом досліджено довідку про доходи №743 від 24.05.2017, видану відповідачем 2 ОСОБА_4 за період січень-лютий 2017 року (а.с.52).

Суд зазначає, що відповідачами не надано до суду Пропозиції щодо подальшого працевлаштування у зв'язку із реорганізацією Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України.

Тобто, судом з'ясовано, що відповідачами не вживались заходи щодо залишення ОСОБА_4 на службі у поліції, не з'ясовувалась можливість подальшого використання позивача на службі.

Згідно з п.2 «Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади», затвердженого 20.10.2011 постановою Кабінету Міністрів України №1074, органи виконавчої влади утворюються, реорганізуються або ліквідуються Кабінетом Міністрів України за поданням Прем'єр-міністра України.

Постановою Кабінету Міністрів України №887 від 28.10.2015 «Про утворення територіального органу Національної поліції» утворено як юридичну особу публічного права Департамент внутрішньої безпеки як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції.

У разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення (ч.1 ст.68 Закону України «Про Національну поліцію»).

Постановою Кабінету Міністрів України №981 від 30.11.2016 «Про ліквідацію територіального органу Національної поліції» ліквідовано як юридичну особу публічного права Департамент протидії наркозлочинності як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції (а.с.76).

Відповідно до ч.2 ст.68 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.

Як передбачено ч.3 ст.68 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону.

Згідно з п.4 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Перебування поліцейського, посада якого скорочена, на лікарняному, у відрядженні чи у відпустці не є перешкодою для його призначення на іншу посаду або звільнення зі служби в поліції відповідно до положень цієї статті, за умови його персонального у письмовій формі попередження у встановлений законом строк (ч.4 ст.68 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ч.5 ст.68 Закону України «Про Національну поліцію», переважне право на залишення на службі в поліції при реорганізації надається поліцейським з більш високими кваліфікацією та досягненнями у службовій діяльності. За рівних умов щодо кваліфікації та досягнень у службовій діяльності перевага в залишенні на службі надається особам, які мають таке право відповідно до вимог законодавства.

Відповідачем не надано до суду доказів з'ясування хто з кандидатів на посади, визначені Переліком змін у штатах Національної поліції, затверджених Наказом №1372 від 27.12.2016 «Про організаційно-штатні зміни в Національній поліції», має більш високу кваліфікацію та досягнення у службовій діяльності, ніж ОСОБА_4 та що така оцінка проводилась перед його звільненням.

Згідно з пп. «г» п.64 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 за №114 (надалі - «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ»), особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Відповідачами не доведено з'ясування можливості подальшого використання ОСОБА_4 на службі у поліції (в інших оперативних підрозділах, які ведуть боротьбу зі злочинністю, з урахуванням його особистих якостей, досвідом роботи).

Штатний розпис (штат) поліції затверджує керівник поліції (ч.2 ст.14 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ч.1 ст.65 Закону України «Про Національну поліцію» переміщення поліцейських здійснюється: (…) 2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв'язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; (…) 3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв'язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; (…).

Так, відповідачами не доведено належну реалізацію вимог ч.1 ст.65 Закону України «Про Національну поліцію» при виконанні Наказу №1372 від 27.12.2016 «Про організаційно-штатні зміни в Національній поліції».

Доводи позивача про не застосування (або неналежне застосування) відповідачами вимог ст.ст.40, 49-2 Кодексу законів про працю України щодо його працевлаштування, пропозиції йому наявної на підприємстві роботи, вакантних посад чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо - не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки вони стосуються лише осіб, які не проходять публічну службу. Порядок залишення на роботі у разі реорганізації, зміни штатного розпису поліції врегульовано спеціальною нормою - ст.68 Закону України «Про Національну поліцію», (пп. «г» п.64 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ»), яка і підлягає застосуванню при розгляді цього спору.

За приписами ч.1 ст.94 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України (ч.2 ст.94 Закону України «Про Національну поліцію»).

Як передбачено п.3 Розділу І «Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», затвердженого 06.04.2016 наказом Міністерства внутрішніх справ України №260, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799 (далі - «Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання»), грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з п.6 Розділу ІІІ «Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Відповідно до п.1 Розділу ІV «Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» у разі переміщення по службі (переведення, відрядження, переходу), а також звільнення поліцейського зі служби в поліції фінансовий підрозділ зобов'язаний виплатити йому належні види грошового забезпечення, про що зробити відповідні записи в грошовому атестаті за формою, визначеною у додатку 2 до цих Порядку та умов.

У п.24 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» зазначено, що у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Як зазначено у ст.235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з Трудовою книжкою позивача, останнім днем роботи ОСОБА_4 у Департаменті протидії наркозлочинності Національної поліції України було 28.02.2017 (а.с.13).

Як зазначено у дослідженій судом Довідці №743 від 24.05.2017 про грошове забезпечення ОСОБА_4 за період з 01.01.2017 по 28.02.2017, середньоденна заробітна плата позивача складає 302,31 грн., середньомісячна заробітна плата - 8918,00 грн. З урахуванням наведеного, суд вважає, що за час вимушеного прогулу за період з 01.03.2017 по 05.07.2017 (127 календарних днів) з Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України (а не з Національної поліції України, на чому наполягає позивач у позові) на користь ОСОБА_4 повинно бути стягнуто середню заробітну плату у сумі 302,31 грн. х 127 к.д. = 38393 грн. 37 коп., при цьому, сума стягнення за один місяць становить - 8918 грн. 00 коп. (8918 грн. 00 коп. =17836 грн. 00 коп. : 2).

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС України).

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача, відповідача-1 частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Як передбачено п.2, п.3 ч.1 ст.256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163, 256-257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України №33о/с від 28.02.2017 в частині звільнення зі служби в поліції старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах сектору з обслуговування Мелітопольської оперативної зони управління з обслуговування Дніпропетровської та Запорізької областей Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України, за п. 4 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) підполковника поліції ОСОБА_4.

Поновити підполковника поліції ОСОБА_4 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах сектору з обслуговування Мелітопольської оперативної зони управління з обслуговування Дніпропетровської та Запорізької областей Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України з 01 березня 2017 року.

Стягнути з Департаменту наркозлочинності Національної поліції України на користь ОСОБА_4 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 01.03.2017 по 05.07.2017 у розмірі 38393 грн. 37 коп.

В частині поновлення ОСОБА_4 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах сектору з обслуговування Мелітопольської оперативної зони управління з обслуговування Дніпропетровської та Запорізької областей Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України та виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 8918 грн. 00 коп. звернути постанову до негайного виконання.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Головуючий-суддя Н.В. Стрельнікова

Суддя Л.О. Нестеренко

Суддя І.В. Садовий