Справа № 494/398/17
Суддя: Римар І. А.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 494/398/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року 11:15 год. м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Черкаській області в особі поліцейського Уманського РВП ст.. сержанта поліції Печенюка Владислава Анатолійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2017 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Черкаській області в особі поліцейського Уманського РВП ст.. сержанта поліції Печенюка Владислава Анатолійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 позов обґрунтував тим, що 04.05.2017 року поліцейським Уманського РВП Печенюк В.А. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Згідно вказаної постанови, 04.05.2017 року о 15:28 год., ОСОБА_1, рухаючись на 210 км автодороги Київ-Одеса на автомобілі DAF 95XF 430, н/з НОМЕР_1 з причіпом KOGEL SN 24 д/н НОМЕР_2, перевозив вантаж загальною масою 38 т при дозволеній 40 т, та навантаження на одиночну вісь 12 т 500 кг при дозволеній 11 т, чим порушив п.22.5 ПДР. ОСОБА_1 вказав, що з заначеною вище постановою не згоден, вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки вказаного адміністративного правопорушення не вчиняв, а тому вважає, що підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності не було. У зв'язку з вищенаведеним позивач просить суд задовольнити його заяву та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ПС2 №547613 від 04.05.2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні 05.07.2017 року позов підтримав, просив суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові (а.с.1-4).

Відповідач у судові засідання 29.05.2017 року, 19.06.2017 року та 05.07.2017 року не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, так 22.05.2017 року отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та адміністративний позов з додатками, про свідчить підпис про отримання вказаних документів на поштовому повідомленні про вручення кореспонденції(а.с.22), також відповідач викликався на судові засідання, про свідчать поштові повідомлення про вручення кореспонденції (а.с.31,32).

Згідно ст.128 ч.4 КАС України «у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів».

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

За таких обставин справа розглядалась за відсутності відповідача, за наявними в матеріалах справи доказами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії ПС2 №547613 від 04.05.2017 року поліцейським Уманського РВП ст. сержантом Печенюк В.А., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. (а.с.5).

В постанові вказується, що 04.05.2017 року о 15:28 год., ОСОБА_1, рухаючись на 210 км автодороги Київ-Одеса на автомобілі DAF 95XF 430, н/з НОМЕР_1 з причіпом KOGEL SN 24 д/н НОМЕР_2, перевозив вантаж загальною масою 38 т при дозволеній 40 т, та навантаження на одиночну вісь 12 т 500 кг при дозволеній 11 т, чим порушив п.22.5 ПДР.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81(в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121,статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123,статтею 124-1,статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128,129,статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Разом з тим, суд також звертає увагу, що статтею 258 КУпАП встановлені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Таким чином, у таких справах уповноважені особи відразу складають постанову.

Тому посилання позивача на відсутність протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності та відсутність розгляду справи - не можуть бути прийняті судом як доказ неналежного виконання своїх обов'язків поліцейським Печенюк В.А., оскільки Законом не передбачено його складання.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Відповідно до ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статей 4 і 29 Закону України «Про дорожній рух», статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги», Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).

Так, відповідно до пп.4 та 5-1 п.2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Відповідно до п.15 Порядку №879 контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Під час перевірки було встановлено, що перевезення вантажу автомобілем позивача здійснювалось із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України.

У акті перевірки, крім того вказані показники нормативно допустимих, а також фактичних осьових навантажень, зафіксованих ваговим комплексом, з чого вбачається перевищення встановлених нормативів.

Водій транспортного засобу був ознайомлений з актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом

Також суд не приймає до уваги зауваження позивача, щодо приладу яким була вимірена маса, оскільки у акті проведення перевірки не міститься жодних зауважень позивача щодо недовіри приладу, його вимог щодо надання йому відомостей про сертифікацію приладу, його перевірку, тощо.

Крім того вказаний акт, позивачем в судовому порядку не оскаржувався та не визнавався недійсним.

Отже, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 04.05.2017 серія ПС №547613 складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ст.132-1 КУпАП.

Таким чином, приймаючи постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування спірної постанови з огляду на її правомірність.

Керуючись ст. ст. 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Черкаській області в особі поліцейського Уманського РВП ст.. сержанта поліції Печенюка Владислава Анатолійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Березівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 10.07.2017 року.

Суддя Римар І.А.