Справа № 823/631/17
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року справа № 823/631/17

17 год. 27 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання - Мельниковій О.М.,

за участю: представника позивача Галкіна О.К. - за довіреністю, представника відповідача Дубиновської Ю.О. - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Сплайн» до управління Держпраці у Черкаській області про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

21.04.2017 до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулось приватне підприємство «Сплайн» (далі-позивач), в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову управління Держпраці у Черкаській області (далі-відповідач) про накладення штрафу уповноваженими особами від 15.12.2016 № 23-02-19/581-530.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем була проведена позапланова перевірка додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за наслідками якою було складено акт № 23-02-19/0581. За твердженням позивача висновки акту перевірки є безпідставними та необґрунтованими, оскільки протиправність дій позивача не доведена, у зв'язку з чим постанова управління Держпраці у Черкаській області про накладення штрафу уповноваженими особами від 15.12.2016 № 23-02-19/581-530, якою на позивача накладено штраф у розмірі 1600 грн. є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях, звертаючи увагу суду на те, що управління Держпраці у Черкаській області проведено позапланову перевірку позивача. Результати перевірки оформлено актом № 23-02-19/0581, згідно якого в ході перевірки виявлено ряд порушень вимог законодавства про працю. У зв'язку з виявленими порушеннями законодавства про працю прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 15.12.2016 № 23-02-19/581-530, якою на позивача накладено штраф у розмірі 1600 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення адміністративного позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено таке.

Відповідно до абз. 4 п. 3 «Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів» затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України № 390 від 02.07.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 липня 2012 року за № 1291/21603 (далі - Порядок № 390) позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.

Згідно листа-згоди Держпраці 01.11.2016 № 10862/4.1/4.3-ДП-16 управлінням Держпраці у Черкаській області видано наказ № 350-Н від 25.11.2016 «Про проведення позапланових перевірок» відповідно якого головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_3 доручено провести позапланову перевірку додержання законодавства з питань праці приватного підприємства «Сплайн» в період з 28.11.2016 по 09.12.2016.

Відповідно до даного наказу видано направлення № 1879 від 25.11.2016 на проведення позапланової перевірки на предмет додержання законодавства з питань праці приватним підприємством «Сплайн».

Головним державним інспектором Мирошниченком Миколою Петровичем за вказаним направленням проведено позапланову перевірку приватного підприємства «Сплайн».

Відповідно до вимог п. 7 Порядку № 390, за результатами проведеної перевірки складено акт перевірки № 23-02-19/0581, згідно якого в ході перевірки інспектором виявлено ряд порушень вимог чинного законодавства України про працю.

У зв'язку з виявленням порушень законодавства про працю внесено припис № 23-02-19/0581-0416 від 30.11.2016 про усунення виявлених порушень.

Згідно вказаного акту перевірки та припису перевіркою встановлено порушення вимог:

- ч. 1 ст. 11 КЗпП України, ст. 2 Закону України «Про колективні договори і угоди» щодо укладення колективного договору;

- ч. 1 та ч. 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» щодо виплати заробітної плати не рідше днів разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду за який здійснюється виплата;

- ч. 3 ст. 115 КЗпП України, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» щодо виплати заробітної плати за першу половину місяця за фактично відпрацьований час.

Вказаним, приписом № 23-02-19/0581-0416 позивачу надано строк до 30.12.2016 для усунення виявлених порушень.

15.12.2016 на підставі абз. 6 ч. 2 ст. 265 КЗпП України постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 23-02-19/581-530 на позивача накладено штраф у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся за її оскарженням до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) згідно Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення № 96), є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №100 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 929-р, функції і повноваження Державної інспекції України з питань праці передані правонаступникам Державній службі України з питань праці та її територіальним органам.

Держпраці у межах повноважень, передбачених законом, на основі та на виконання Конституції та законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Мінсоцполітики видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує і контролює їх виконання.

Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право: безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці (підпункт 5 пункту 6 Положення № 96).

Указом Президента України № 386/2011 від 06.04.2011 затверджено «Положення про Державну інспекцію України з питань праці» (далі - Положення № 386/2011) .

Відповідно до пункту 1 Положення № 386/2011 Державна інспекція України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття в частині призначення нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Як передбачено пунктом 3 Положення № 386/2011 одним із основних завдань Держпраці України є реалізація державної політики з питань державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про працю.

Підпунктом 1 пункту 4 Положення № 386/2011 встановлено, що Держпраці України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд та контроль за додержанням підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування законодавства про працю з питань трудових відносин, надання гарантій і компенсацій.

Згідно підпункту 5 пункту 6 Положення № 386/2011 Держпраці України для виконання покладених на неї завдань має право здійснювати безперешкодно перевірки у виробничих, службових та адміністративних приміщеннях роботодавців, а також перевірки робочих місць працівників, розташованих поза цими приміщеннями, з метою нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, ознайомлюватися під час проведення перевірок з інформацією, документами і матеріалами та одержувати від роботодавців, необхідні для виконання повноважень Держпраці України копії або витяги з документів, ведення яких передбачено законодавством про працю (у тому числі з питань, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Положення) та законодавством про зайнятість.

Пунктом 7 Положення № 386/2011 передбачено, що Держпраці України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 № 389, наказом Міністерства соціальної політики України № 390 від 02.07.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.07.2012 за № 1291/21603, затверджено «Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів».

Відповідно до частин 1, 2, 3 Порядку № 390 від 02.07.2012 року, він встановлює процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень, визначених Конвенціями Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 08 вересня 2004 року № 1985-IV, та № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 08 вересня 2004 року № 1986-IV, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2010 року № 1059 «Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності суб'єктами господарювання у частині додержання вимог законодавства про працю та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю)», Положенням про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 386.

Право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці.

Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до частини 6 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.

Отже, вищезазначеним спростовується твердження позивача про те, що посадові особи Управління Держпраці у Черкаській області діяли під час перевірки позивача за межами повноважень та у спосіб не передбачений Конституцією України та законами України, що є порушенням ст.19 Конституції України, а також щодо неправомірності використання відповідачем форм документів, затверджених наказом Мінсоцполітики від 02.07.2012 № 390.

Так, згідно п. 2 Порядку № 390 право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці (далі - інспектор).

Відповідно до п. 4 Порядку № 390 інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку.

Разом з тим, стосовно твердження позивача не проведення управлінням Держпраці у Черкаській області опрацювання та аналізу наявності можливих ознак порушень вимог законодавства про працю ПП «Сплайн» до початку перевірки, чим на думку позивача порушено припис листа Держпраці від 01.11.2016 № 10862/4.1/4.3-ДП-161, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, управління Держпраці у Черкаській області зобов'язане діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з вищезазначених посилань на нормативно-правові акти, на час проведення перевірки позивача, за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю врегульовано Порядком № 390.

З аналізу змісту положень Порядку № 390 вбачається, що виявлення порушень законодавства про працю здійснених суб'єктом господарювання є результатом ряду дій, зокрема передбачених п. 6 Порядку № 390, які вчиняються виключно в межах перевірки суб'єкта господарювання, а отже управління Держпраці у Черкаській області позбавлене можливості встановлювати наявність ознак порушень суб'єктом господарювання вимог законодавства про працю до проведення перевірки вказаного суб'єкта господарювання, а отже посилання позивача на протиправність дій відповідача з цього приводу є безпідставним.

Згідно листа-згоди Держпраці від 01.11.2016 № 10862/4.1/4.3-ДП-16 управлінням Держпраці у Черкаській області видано наказ № 350-Н від 25.11.2016 «Про проведення позапланових перевірок» відповідно якого головному державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_3 доручено провести позапланову перевірку додержання законодавства з питань праці приватного підприємства «Сплайн» в період з 28.11.2016 по 09.12.2016.

Відповідно до наказу видано направлення № 1879 від 25.11.2016 на проведення позапланової перевірки на предмет додержання законодавства з питань праці приватного підприємства «Сплайн».

Посилання позивача на безпідставність зазначення в направленні на проведення позапланової перевірки № 1879 від 25.11.2016 питань, які не стосуються укладення трудових договорів, а саме розділів з 2 по 6 включно є також необгрунтованим та не беруться судом до уваги, оскільки ні листом Держпраці 01.11.2016 № 10862/4.1/4.3-ДП-16, а ні наказом № 350-Н від 25.11.2016 «Про проведення позапланових перевірок» не обмежено коло питань, що підлягали з'ясуванню під час проведення перевірки позивача.

Крім того, не береться судом до уваги і твердження позивача стосовно того, що оскаржувана постанова є протиправною, у зв'язку з тим, що позапланова перевірка ПП «Сплайн» проведена в один період часу з ПП «Ватутіноавтотранс», так як нормами чинного законодавства не встановлено заборони щодо проведення перевірки кількох підприємств в один проміжок часу. Окрім того, проведення перевірок ПП «Сплайн» та ПП «Ватутіноавтотранс» в один проміжок часу було доцільним через знаходження вказаних підприємств за однією адресою: вул. Кірова, 28, м. Ватутіне, Черкаська область.

Також, в судовому засіданні в якості свідка було допитано головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_3, який проводив перевірку позивача. В поясненнях свідок зазначив, що дійсно перевірка ПП «Сплайн» та ПП «Ватутіноавтотранс» проводилась одночасно, проте це було пов'язано з тим, що вказані підприємства знаходяться за однією адресою.

Щодо твердження позивача про порушення управлінням Держпраці у Черкаській області п. 5 Порядку № 509, оскільки управлінням на думку позивача не відкладено розгляд справи на підставі листа позивача від 09.12.2016, який як вважає позивач є обгрунтованим клопотанням про відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне.

Згідно п. 5 Порядку № 509 у разі надходження від суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений, але не більше ніж на 10 днів.

Проте, позивачем у листі від 09.12.2016 не висловлювалось клопотання про відкладення розгляду справи щодо накладення штрафів передбачених ст. 265 КЗпП України, а зазначалось, як вказує і сам позивач у позовній заяві, про неправомірні, за його переконанням, дії посадових осіб управління Держпраці у Черкаській області щодо організації та проведення перевірки додержання законодавства про працю.

Отже, станом на 15.12.2016 від позивача не надходило обґрунтованого клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи те, що позивача було належним чином відповідно до п. 6 Порядку № 509 проінформовано про розгляд справи і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду, управлінням Держпраці у Черкаській області правомірно у відповідності до Порядку № 509 розглянуто справу щодо накладення штрафу на позивача за порушення законодавства про працю у відповідності до ч. 2 статті 265 Кодексу законів про працю України.

Таким чином, твердження позивача про те, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи про накладення штрафу, а також про те, що управлінням порушено п. 5 Порядку № 509 є безпідставними та таким, що спростовується фактичними обставинами справи.

Щодо посилання позивача на постанову Ватутінського міського суду Черкаської області від 23.01.2017 у справі № 690/13/17, як на підтвердження неналежності акту перевірки № 23-02-19/0581, варто зазначити про таке.

Постановою Ватутінського міського суду Черкаської області від 23.01.2017 по справі № 690/13/17 адміністративні матеріали про притягнення громадянки ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП направлено до управління Держпраці у Черкаській області для належного оформлення, під час якого усунути недоліки зазначені у вказаній постанові.

Разом з тим, позивачем не звернуто увагу на ту обставину, що підставою повернення адміністративних матеріалів для належного оформлення згідно зазначеної постанови є невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП. Окрім того, варто зауважити , що постанова Ватутінського міського суду Черкаської області від 23.01.2017 по справі № 690/13/17 є проміжним процесуальним документом, який не може свідчити про відсутність в діях директора приватного підприємства «Сплайн» ОСОБА_4 ознак складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу, що постановою Ватутінського міського суду Черкаської області від 20.06.2017 по справі № 690/13/17, на яку посилається позивач в обгрунтування позовних вимог не має преюдиційного значення для вирішення даної справи, у зв'язку із тим, що провадження про адміністративне правопорушення відносно директора приватного підприємства «Сплайн» ОСОБА_4, за ч.1 ст. 41 КУпАП закрито за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, а не у зв'язку з відсутністю у діях директора позивача відсутності складу адміністративного правопорушення та як наслідок звільнення від адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому в силу ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, оскаржувана позивачем постанова про накладення штрафу від 15.12.2016 № 23-02-19/581-530 винесена з дотриманням вимог Конституції України, Кодексу законів про працю України, Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 86, 94, 159-163, 167, 185-187, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель

Постанова складена у повному обсязі 27.06.2017.