Справа № 826/3407/17
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3407/17 Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

04 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 березня 2017 року та на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 березня 2017 року у справі позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумової Ольги Іванівни про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумової Ольги Іванівни про визнання протиправним та скасування рішення.

Разом з позовною заявою позивачем було подано клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії в тому числі (реєстрацію прав власності, інших речових прав, вносити зміни у запис, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування, третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, та інше) щодо житлового будинку розташованого: АДРЕСА_1 загальною площею 423 кв.м.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 березня 2017 року у задоволенні клопотання про забезпечення позову - відмовлено.

Згодом, позивач повторно подала аналогічну заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 березня 2017 року у задоволенні клопотання про забезпечення позову - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями окружного суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову, якою задовольнити подане клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною 1 статті 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються (ч. 3 ст. 117 КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 117 КАС України адміністративний позов може бути забезпечений забороною вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 р. № 2.

Судова колегія наголошує, що адекватність заходу до забезпечення позову, яка застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, позивач, як на підставу для задоволення поданого клопотання, посилається на наступне:

«Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/10438/16 від 01.12.2016 року, якою задоволено її позов і скасовано рішення державного реєстратора від 06.08.2015 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на будинок (літера «А»), за адресою: АДРЕСА_1. загальною площею 423 кв.м.. житловою площею 98. 7 кв.м. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2017 року вказану Постанову залишено без змін.

Однак, виявилось, що виконати вказану Постанову і внести відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало неможливим , а для відновлення і захисту моїх прав, свобод та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат і знову звертатись до суду, оскільки ОСОБА_3.. під час вирішення справи вже передав своє спірне, а згодом і скасоване, право власності на вищевказаний будинок TOB «Протасівська Династія», в якому він є засновником.

Крім того, ОСОБА_3. та інший засновник TOB «Протасівська Династія», посягаючи на мій будинок намагаються продати його як власність вказаної юридичної особи».

Однак, наведені позивачем обставини є складовими вирішення спору по суті позовних вимог та не можуть становити висновок мотивувальної частини рішення про забезпечення позову.

Поряд з цим, слід зазначити, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у даній справі, зокрема, у спосіб заявлений позивачем, шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії в тому числі (реєстрацію прав власності, інших речових прав, вносити зміни у запис, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування, третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, та інше) щодо житлового будинку розташованого: АДРЕСА_1 загальною площею 423 кв.м., колегія суддів вважає помилковим, оскільки у відповідності до приписів чинного процесуального законодавства недопустимим є забезпечення адміністративного позову шляхом звуження прав та інтересів третіх осіб.

Водночас, суд не вбачає очевидних ознак протиправності рішення суб'єкта владних повноважень, як підстави для забезпечення адміністративного позову та зазначає, що наявність чи відсутність протиправності рішення суб'єкта владних повноважень є предметом даного спору та підлягає дослідженню під час розгляду справи по суті.

Крім того, заперечуючи проти апеляційної скарги позивача, TOB «Протасівська Династія» надала суду копії судових рішень, зі змісту яких вбачається, що ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 24.04.2017 року у справі №760/15095/16-ц було задоволено клопотання ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Вимоги заявленого клопотання були аналогічними з тими, які були заявлені в даній справі.

Проте, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.06.2017 року дане рішення було скасовано. Основним мотивом скасування слугувало те, що позивачем не доведено наявність очевидної небезпеки, заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем як в судах під час розгляду цивільного спору, так під час розгляду даної справи не було наведено достатньо обґрунтованих доводів та доказів, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди його правам, свободам та інтересам, а отже підстави для вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову, відповідно до ст. 117 КАС України відсутні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 117, 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 березня 2017 року та на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Кучма А.Ю.

Безименна Н.В.