Справа № 332/1915/15-а(2-а/332/62/15)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2017 рокусправа № 332/1915/15-а(2-а/332/62/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "МетаБанк" на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2015 року у справі № 332/1915/15-а(2-а/332/62/15) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Фермерське господарство "Простор-3", про визнання недійсним запису про проведення реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати недійсним запис № 1 000484 від 02.09.2011 року про проведення державної реєстрації юридичної особи Фермерського господарства «Простор-3»;

- припинити підприємницьку діяльність та визнати недійсною (скасувати) державну реєстрацію Фермерського господарства «Простор-3» як юридичної особи.

Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Визнано недійсним запис № 1 000484 від 02 вересня 2011 року про проведення державної реєстрації юридичної особи Фермерське господарство «Простор-3» (, юридична адреса: 71310, Запорізька область, Кам'янсько-Дніпровський район, м. Кам'янка-Дніпровська, вкл.. Леніна, 31/43).

Припинено підприємницьку діяльність та визнано недійсною (скасовано) державну реєстрацію юридичної особи Фермерське господарство «Простор-3» (, юридична адреса: 71310, Запорізька область, Кам'янсько-Дніпровський район, м. Кам'янка-Дніпровська, вкл.. Леніна, 31/43).

При цьому ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2016 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові суду задоволено.

Виправлено описку в резолютивній частині постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2015 року по справі № 332/1915/15-а за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Фермерське господарство "Простор-3", про визнання недійсним запису про проведення реєстрації.

У другому та третьому абзацах резолютивної частини постанови суду від 15 травня 2015 року замість «Визнати недійсним запис № 1 000484 від 02 вересня 2011 року про проведення державної реєстрації юридичної особи Фермерське господарство Простор - 3 (, юридична адреса: 71310, Запорізька область, Камянко-Дніпровський район, м. Камянка - Дніпровська, вул. Леніна 31/43). Припинити підприємницьку діяльність та визнати недійсною (скасувати) державну реєстрацію юридичної особи Фермерське господарство «Простор - 3» (, юридична адреса: 71310, Запорізька область, Камянко-Дніпровський район, м. Камянка-Дніпровська, вул. Леніна31/43) як юридичної особи» вважати «Відповідачу припинити підприємницьку діяльність юридичної особи Фермерське господарство «Простор-3» (, юридична адреса: 71310, Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, м. Камянка-Дніпровська, вул. Леніна, 31/43) як юридичної особи.

Відновити в ЄДРПОУ запис № 1 000484 від 02 вересня 2011 року про проведення державної реєстрації юридичної особи Фермерське господарство «Простор-3» (, юридична адреса: 71310, Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, м, Камянка-Дніпровська, вул. Леніна, 31/43)».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, особа, яка не брала участі у справі та вважає, що постановою суду першої інстанції порушено її права та законні інтереси, Публічне акціонерне товариство "МетаБанк" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначену постанову як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що права позивача жодним чином не порушувалися з огляду на факт існування третьої особи, а тому ОСОБА_1 не може виступати позивачем у даній справі. При цьому судом першої інстанції було порушено правила підсудності як територіальної, так і предметної. Крім того, оскаржуване рішення було прийняте без участі заінтересованих осіб, які безпосередньо вчинили оскаржувані позивачем дії, а саме ФГ «Простор-3» та державного реєстратора Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації. Зазначено, що ПАТ «МетаБанк» є кредитором ФГ «Простор-3», при цьому позивач є поручителем третьої особи за відповідним кредитом, а тому оскаржуване рішення суду прямо впливає на права та законні інтереси заявника апеляційної скарги.

Представник заявника апеляційної скарги в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України не перешкоджає розгляду справи без участі останніх.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 02 вересня 2011 року державним реєстратором Пономарь Ю.О. зареєстрована юридична особа Фермерське господарство «Простор - 3» (), номер запису в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - № 1 000484. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 657514 (серія ААВ) керівником зазначеного товариства є ОСОБА_2.

14 січня 2015 року позивач отримав повідомлення про проведення загальних зборів учасників Фермерського господарства «Простор - 3», і запрошення його до участі у загальних зборах в якості учасника.

З огляду на те, що ОСОБА_1 особисто участі в реєстрації товариства не брав, рахунків у банках не відкривав, печатку не отримував, в ДПІ платником податків не реєструвався, жодних фінансово-господарських документів не підписував, договорів не укладав, останній звернувся до суду першої інстанції з позовом про визнання недійсним запису про держану реєстрацію Фермерського господарства «Простор - 3» та припинення його підприємницької діяльності.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на зазначені позивачем обставини є всі підстави для застосування аналогії закону та припинення юридичної особи Фермерського господарства «Простор - 3» шляхом визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації у відповідності до приписів абзацу 1 частини 2 статті 110 ЦК України.

Однак, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки останній зроблено з численними порушеннями норм процесуального права, що полягає в наступному.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Стаття 50 КАС України містить в собі вичерпний перелік випадків, за наявності яких фізичні чи юридичні особи можуть бути відповідачами в адміністративному процесі за позовами суб'єктів владних повноважень. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори за зверненнями суб'єктів владних повноважень, в яких одночасно можуть бути відповідачами фізичні особи, в чітко визначених законами України випадках.

Зокрема, частиною 4 статті 50 КАС України передбачено, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не звернув увагу, що, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 звернувся з позовними вимогами щодо визнання недійсним запису про державну реєстрацію юридичної особи, який було вчинено державним реєстратором Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв'язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб'єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення).

Тобто, встановлення факту наявності порушення права, свободи чи інтересу особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковим під час судового розгляду.

Таким чином, обов'язковою умовою для визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб'єкта владних повноважень є наявність факту порушення останнім прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась за їх судовим захистом.

Відсутність порушеного права (свободи, охоронюваного законом інтересу) чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно зі ст. 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема, є:

- визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення закону, допущені при створенні юридичної особи, які не можна усунути;

- провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом;

- невідповідність мінімального розміру статутного фонду юридичної особи вимогам закону;

- неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону;

- наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

Ліквідація суб'єкта господарювання за рішенням суду у відповідності до норм Господарського кодексу України є одним з видів адміністративно-господарських санкцій.

При цьому частиною другою статті 110 Цивільного кодексу України передбачається, що вимога про ліквідацію юридичної особи на підставах, зазначених у пункті 2 частини першої цієї статті, може бути пред'явлена до суду органом, що здійснює державну реєстрацію, а також учасником юридичної особи.

Таким чином, вимога позивача, що заявлена на підставі пункту 2 частини першої статті 110 Цивільного кодексу України (ліквідація як вид припинення юридичної особи), задоволенню не підлягає, оскільки позивач не є ані органом, що здійснював державну реєстрацію, ані учасником Товариства.

Відносини щодо державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців на час виникнення спірних відносин було врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 року № 755-IV (далі - Закон № 755).

Відповідно до положень статті 1 вказаного Закону державний реєстратор - посадова особа центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, яка відповідно до цього Закону від імені держави здійснює державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ст. 6 вищезазначеного Закону державний реєстратор: 1) приймає документи; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 3) перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; 4) проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 5) веде Єдиний державний реєстр; 6) веде реєстраційні справи; 7) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Тобто, законом встановлено, що реєстраційну дію вчиняє виключно посадова особа - державний реєстратор.

Враховуючи те, що реєстраційну дію вчиняє виключно державний реєстратор, суд першої інстанції безпідставно не залучив до участі у справі в якості відповідача державного реєстратора Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації, який, як суб'єкт владних повноважень, вчинив на підставі наданих документів реєстраційні дії щодо внесення відповідного реєстраційного запису, який оскаржується позивачем.

При цьому, суд апеляційної інстанції на стадії апеляційного розгляду з урахуванням приписів Глави 1 Розділу IV КАС України позбавлений процесуальної можливості залучити державного реєстратора в якості належного відповідача по справі.

Таким чином, судом першої інстанції розглянуто адміністративний позов не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Крім того, частиною 1 статті 169 КАС України визначено, що суд може з власної ініціативи або за заявою особи, що брала участь у справі, чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

З огляду на вищенаведену правову норму, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції на підставі ст. 169 КАС України можуть лише виправлятися описки та очевидні арифметичні помилки, при цьому таким чином, що не впливає на зміст резолютивної частини рішення.

В той же час, задовольняючи вимоги заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в оскаржуваному судовому рішенні відповідно до ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2016 року, суд першої інстанції фактично виклав нову резолютивну частину рішення, яка кардинально відрізняється від первісної, чим грубо порушив приписи чинного законодавства.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим у справі обставинам, а рішення прийняте з грубим порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст., 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "МетаБанк" - задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2015 року у справі № 332/1915/15-а(2-а/332/62/15) - скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 704 грн. (сімсот чотири гривні).

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко