Справа № 320/2516/17(2-а/320/115/17)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2017 рокусправа № 320/2516/17(2-а/320/115/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 квітня 2017 року у справі № 320/2516/17 (2-а/320/115/17) за позовом Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з боржника виконавчого збору,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив скасувати постанову відповідача від 27.03.2017 ВП № 53630425 про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виконавчого збору у розмірі 12800 гривень.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 квітня 2017 року адміністративний позов повернутий позивачу у звязку з його не підсудністю місцевому загальному суду як адміністративному.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати.

Сторони в судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі обставини.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що рішення і дії державного виконавця, які оскаржуються в цій справі, не стосуються випадків, передбачених пунктами 1-4 частини 1 статті 18 КАС України, а тому позов не підсудний місцевому загальному суду як адміністративному. Крім того, суд зазначив, що відповідачем у справі є посадова особа органу державної влади, а тому даний спір підсудний окружному адміністративному суду.

Питання підсудності адміністративних позовів, в яких оскаржуються дії, рішення чи бездіяльність державного виконавця, врегульовані КАС України і Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Приписами п. 5 ч. 1 ст. 18 КАС України встановлено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті.

Згідно з частиною 1 ст. 74 Закону № 1404 рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий лист, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, вказаними законодавчими актами визначено, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору не відносяться до рішень, які прийняті щодо виконання рішень судів, а є рішеннями інших органів (посадових осіб), а тому не підпадають під випадки, передбачені пунктами 1-4 частини 1 статті 18 КАС України, як правильно зазначив суд першої інстанції.

У звязку з цим постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та дії щодо їх виконання повинні оскаржуватись за загальними нормами КАС України щодо визначення предметної підсудності.

Проте суд першої інстанції не звернув уваги, що рішення державного виконавця про стягнення з позивача судового збору є невідємною частиною, а саме, пунктом 3 постанови державного виконавця від 77.03.2017 про відкриття виконавчого провадження № 53630425 за виконавчим листом № 2а-7334/11 щодо зобовязання позивача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії як дитині війни, тобто виданим для примусового виконання судового рішення, прийнятого в порядку адміністративного судочинства. Таким чином, постанова про відкриття виконавчого провадження від 27.03.2017 підпадає під дію пункту 5 частини 1 статті 18 КАС України і оскаржується до місцевого загального суду як адміністративного, оскільки прийнята на виконання рішення суду у справі, передбаченій в пункті 4 частини 1 статті 18 КАС України.

Положення ж частини 2 статті 74 Закону № 1404 стосуються не оскарження самої постанови про стягнення виконавчого збору, а оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця, які вчинені щодо її виконання.

З огляду на вказані законодавчі норми колегія суддів приходить до висновку, що рішення державного виконавця про стягнення виконавчого збору, яке є частиною постанови про відкриття виконавчого провадження, підлягає оскарженню до суду, який видав виконавчий документ.

Інше тлумачення вказаних норм КАС України та Закону № 1404 може призвести до оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження та певного пункту цієї ж постанови про стягнення виконавчого збору не тільки в різних адміністративних судах, але і в судах різних юрисдикцій, а відповідно до випадків існування рішення про стягнення виконавчого збору без наявності взагалі виконавчого провадження у випадку скасування постанови про відкриття виконавчого провадження лише в частині саме відкриття такого провадження без розгляду в частині стягнення виконавчого збору.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив помилкове застосування норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про повернення адміністративного позову, у зв'язку з чим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України, апеляційна скарга має бути задоволена, оскаржена ухвала скасована, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини 3 статті 181 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, у звязку з чим суду першої інстанції при розгляді справи необхідно також визначитись, чи віднесені чинним законодавством відділи примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області до органів державної виконавчої служби, після чого вирішити питання щодо належного відповідача у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160, 195, 197, 199, 204, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 квітня 2017 року у справі № 320/2516/17 (2-а/320/115/17) скасувати.

Справу № 320/2516/17 (2-а/320/115/17) за позовом Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з боржника виконавчого збору направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення є остаточною та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко