Справа № 826/700/16
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року м. Київ К/800/20019/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Мороз Л. Л., Стрелець Т. Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Логан Тест Інструмент" до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Логан Тест Інструмент" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

У січні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Логан Тест Інструмент" (далі - ТОВ "Логан Тест Інструмент") звернулось до суду з адміністративним позовом до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 100270001/2015/000082/2 від 02 жовтня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що під час здійснення митного контролю декларантом було подано до митного оформлення вантажну митну декларацію № 100270001/2015/223592 від 30 вересня 2015 року разом із товаросупровідними документами на товар, який заявлений в режимі "ІМ-40".

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, Київська міська митниця ДФС, застосувавши інший метод визначення митної вартості товарів ніж заявлений позивачем, прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № 100270001/2015/000082/2 від 02 жовтня 2015 року, підстави прийняття якого зумовлено відсутністю документів, що містять відомості про вартість страхування, а також наявністю розбіжностей у документах, поданих декларантом.

Вважаючи, що такі дії органу доходів і зборів не відповідають вимогам чинного законодавства стосовно порядку митного оформлення товару та застосування методів визначення митної вартості товару, позивач звернувсь до суду з вимогою про скасування рішення контролюючого органу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2016 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У своїй касаційній скарзі ТОВ "Логан Тест Інструмент", посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В свою чергу, представник Київської міської митниці ДФС у своїх запереченнях зазначає на необґрунтованість касаційної скарги і просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, 03 березня 2014 року між ТОВ "Логан Тест Інструмент" та фірмою "BULK S.r.l." (Італія) укладено контракт № 2-14 щодо поставки запірної арматури, маніфольди, захисних приладів чохлів та парасольок, фітингів і запасних частин, а також технічних пристроїв.

Пунктом 2.1 зовнішньоекономічного договору № 2-14 від 03 березня 2014 року продукція постачається та оплачується за узгодженими цінами, які вказуються по кожній окремій поставці в окремих специфікаціях, які є невід'ємними частинами даного контракту.

З метою здійснення митного оформлення імпортованого товару на виконання вищезазначеного контакту, 30 вересня 2015 року позивачем подано Київській міській митниці ДФС вантажна митна декларація № 100270001/2015/223592, в якій зазначено 9-ть позицій товару, що задекларовано із застосуванням першого методу визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, тобто за ціною договору на загальну суму 198243,40 Євро, що в національній валюті еквівалентно 4781523,76 гривень.

На підтвердження вартості декларантом одночасно подано: контракт № 2-14 від 03 березня 2014 року, рахунок-фактуру (інвойс) № 750 від 21 вересня 2015 року, сертифікат про походження товару загальної форми № Т/0451885 від 29 вересня 2015 року, декларацію про відповідність товару № 9.

Однак, за результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів органом доходів і зборів прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 100270001/2015/000082/2 від 02 жовтня 2015 року, яким один з 9-ти позицій товару, а саме: "труби безшовні з нержавіючої сталі, зовнішнім діаметром не більш як 168,3 мм: Безшовна труба IN ASTM A213/269 TP316/L 12x2 мм (нерж. сталь) арт. MST122316/L - 312 5м арт. MST122316/L - 35 м. Безшовна труба в ASTM A213/269 TP316/L 3/8" х 0,035" (нерж. сталь) арт. PST60,035316/L - 6 м. Торговельна марка: Sandvik. Країна виробництва: SE", скориговано митну вартість з 32289,80 Євро (з них ціна товару складає 31636,00 Євро) до 51616,64 Євро, застосувавши метод за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів із розрахунку 31,188 Євро/кг.

Підставою прийняття оскаржуваного рішення слугувала відсутність страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування. Крім того, декларантом надано документи, які містять розбіжності, а саме: в інвойсі та довідці про транспорті витрати вказано, що вантаж відправлено з Італії, в той час в митну декларацію внесено інформацію про відправку вантажу з Німеччини.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні докази та обґрунтування, які б спростували висновки органу доходів і зборів, який діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Зазначена позиція була підтримана і Київським апеляційним адміністративним судом, який переглянув постанову суду першої інстанції та залишив її без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначені висновки судів попередніх інстанцій вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною восьмою статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості про митну вартість товарів та метод її визначення.

Відповідно до частини другої статті 264 Митного кодексу України митна декларація та інші документи подаються до органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Згідно зі статтею 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є:

- декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур"" від 15 лютого 2011 року, якими запроваджено стандартні правила, а саме на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, гласності та прозорості.

В силу частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

За нормами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Так, контроль правильності визначення митної вартості товарів включає в себе контроль правильності обрання декларантом методу визначення митної вартості товарів.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом частини першої статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем придбано спірний товар, а саме труби безшовні з нержавіючої сталі на умовах поставки FCA DE CORMANO (MI), митна вартість яких заявлена ТОВ "Логан Тест Інструмент" шляхом подання вантажної митної декларації № 100270001/2015/223592 від 30 вересня 2015 року із визначенням її за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, що становить 32289,80 Євро (з них ціна товару складає 31636,00 Євро), що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 778812,48 гривень.

З оскарженого рішення контролюючого органу вбачається, що підставами коригування митної вартості є неповнота відомостей поданих декларантом, зокрема, відсутність страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, що унеможливлює перевірку числового значення заявленої декларантом митної вартості.

Крім того, декларантом надано документи, які містять розбіжності, а саме: в інвойсі та довідці про транспорті витрати вказано, що вантаж відправлено з Італії, в той час в митну декларацію внесено інформацію про відправку вантажу з Німеччини.

Так, 25 вересня 2015 року між ТОВ "Логан Тест Інструмент" та ПАТ "Страхова компанія "Універсальна"" укладено Генеральний договір добровільного страхування вантажів № 6110/356/000001, за умовами якого предметом страхування є перевезення на території України, а також в усіх країнах по маршруту перевезення вантажів.

З матеріалів справи вбачається, що витрати по страхування вантажу, визначеному у договорі № 6110/356/000001 в сумі 6687,62 грн. позивачем не включено до митної декларації.

Разом з цим, ТОВ "Логан Тест Інструмент" не заперечує вищенаведений факт та мотивує це тим, що в даному випадку відсутній обов'язок включення витрат по страхуванню до митної вартості, оскільки специфікації на товар були оплачені до 21 вересня 2015 року, що підтверджується інвойсом № 750, в той час як митна декларація подана 30 вересня 2015 року.

Слід зауважити, що за умовами поставки FCA продавець зобов'язаний поставити товар, що пройшов митне очищення у зазначене перевізником місце. При цьому, вибір місця поставки впливає на зобов'язання із завантаження і розвантаження товару. У разі якщо поставка здійснюється у приміщенні продавця, то він відповідальний за відвантаження товару. Таким чином, продавець на власному складі, підприємстві чи в іншому зазначеному покупцем місці передає товар перевізнику, здійснює всі витрати, пов'язані із завантаженням товару, а також сплачує митні платежі у країні-експортері. При автомобільних перевезеннях товар вважається переданим перевізнику з моменту завантаження товару на транспортний засіб перевізника або покупця.

За таких обставин митна вартість товару за умовами поставки FCA складається з ціни товару, пакування, навантаження, транспортних витрат до зазначеного покупцем пункту та митних платежів у країні-експорту.

Отже, страхування вантажу по маршруту його перевезення на території України, а також в усіх країнах з місця поставки товару (м. Мілан, Італія), позивачу необхідно було, зазначивши у митній декларації, включити витрати на страхування, що передбачені Генеральним договором добровільного страхування вантажів № 6110/356/000001 від 25 вересня 2015 року, до складових митної вартості товару.

Вищенаведене узгоджується з пунктом 7 частини десятої статті 58 Митного кодексу України, в якому визначено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості), зокрема, на страхування цих товарів.

Аналізуючи вищезазначені положення, колегія суддів Вищого адміністративного суду України прийшла до висновку про правомірність дій Київської міської митниці ДФС, оскільки відповідач підтвердив аргументованими доводами наявність у поданих ТОВ "Логан Тест Інструмент" документах розбіжностей.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Логан Тест Інструмент" залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді Л. Л. Мороз

Т. Г. Стрелець