Справа № 450/2697/14-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року м. Київ К/800/7721/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г. Мороз Л.Л. Єрьоміна А.В.

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2016 року

у справі № 450/2697/14-а

за позовом ОСОБА_5

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту

державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області

про визнання неправомірною та скасування постанови у справі

про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про визнання неправомірною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову № 21/145-ф від 15 вересня 2014 року винесену першим заступником начальника Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області Федорович В.І. про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 5 100, 00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 188-42 КУпАП.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2016 року постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2015 року скасовано.

Прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову Львівського апеляційного адміністративного суду скасувати, а постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2015 року залишити в силі.

Скаржник касаційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідно до норм статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» інспекція не мала прав виносити припис про демонтаж самовільного будівництва, проводити перевірку виконання вказаного припису та складати акт про невиконання даного припису. На думку скаржника, постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена неправомірно, що судом першої інстанції було вірно встановлено.

Враховуючи неприбуття в судове засідання сторін, належних чином повідомлених про дату, час і місце касаційного розгляду, справу розглянуто в порядку письмового провадження, що передбачено пунктом 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 19 лютого 2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області проведено позапланову перевірку дотримання ОСОБА_5 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.02.2014 року №21/11.

На підставі акта перевірки складено протокол №21/4 про адміністративне правопорушення від 19.02.2014 року та складено припис №21/4 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.02.2014 року, яким зобов'язано до 19.08.2014 року знести фундамент на АДРЕСА_1 з метою усунення порушень будівельних норм.

04.03.2014 року першим заступником начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області винесено постанову №21/32-ф/пз по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої за порушення ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП та накладено штраф в розмірі 170 грн.

02.09.2014 року працівниками позивача проведено позапланову перевірку виконання вимог припису № 21/4 від 19.02.2014 року, виданого ОСОБА_5, яким вимагалось усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил шляхом знесення фундаменту на АДРЕСА_1

За результатами перевірки складено акт № 21/12-ф від 02.09.2014 року та встановлено, що припис № 21/4 щодо усунення порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.02.2014 року не виконано, чим порушено п.3 ч.4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

На підставі вищевказаного акту перевірки першим заступником начальника Інспекції ДАБК у Львівській області Федорович В.І. 15.09.2014 року винесено постанову № 21/145-ф про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 5100,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про незаконність припису Інспекції ДАБК у Львівській області № 21/4 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19 лютого 2014 року, оскільки вона була винесена всупереч норм чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначений висновок суду апеляційної інстанцій вважає обґрунтованим виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначаються Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI).

Відповідно до частини першої статті 38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Згідно частин першої, другої статті 41 Закону № 3038-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 частини четвертої статті 41 Закону № 3038-VI посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про архітектурну діяльність" від 20.05.1999 р. № 687-ХІV замовники та підрядники під час створення об'єкта архітектури зобов'язані забезпечувати будівництво об'єктів архітектури згідно з робочою документацією, застосовувати будівельні матеріали, вироби і конструкції, які відповідають державним стандартам, нормам і правилам і такі, що пройшли сертифікацію, якщо вона є обов'язковою.

Замовник відповідно до статті 34 Закону № 3038-VI має право виконувати будівельні роботи після направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт Державній архітектурно-будівельній інспекції або її територіальному органу чи після реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт.

Згідно з п. 14 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний виконувати вимоги інспекції щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Частиною першою статті 188-42 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлено, що невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на вищевикладене, спірні правовідносини виникли внаслідок невиконання ОСОБА_5 припису № 21/4 від 19.02.2014 року, який не скасований та є обов'язковим до виконання. Крім того, зазначений припис позивачем не було оскаржено.

Таким чином, колегія суддів погоджується з позицією суду апеляційної інстанції, що відповідач при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення № 21/145-ф від 15.09.2014 року діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

У зв'язку з чим у суду відсутні належні правові підстави для скасування вказаної постанови.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2016 року

у справі № 450/2697/14-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановлених статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді