Справа № 804/1264/17
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2017 р. Справа № 804/1264/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренко Д.В., при секретарі Шпота Я.С., розглянувши за участю:
представника позивача ОСОБА_1
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2,
до відповідача ОСОБА_3 районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,
про зобовязання вчинити певні дії.
Обставини справи: ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про зобовязання ОСОБА_3 районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни в актовий запис №2083, складений 27 грудня 1949 року про народження ОСОБА_2, вказавши в графі відомостей про батька: прізвище «Міцкевич», імя «Віктор», по батькові «Петрович», національність «поляк».
Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.12.2016р. Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська прийнято рішення у справі №199/8676/16-ц про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а саме встановлено, що ОСОБА_4, який помер 08.02.1989 року, та за національністю був поляк, є рідним батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Проте, відповідачем безпідставно відмовлено у внесені відомостей про батька у актовий запис, всупереч вимог п.2.13.1 Наказу Міністерства юстиції України від 12.01.2011р. №96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», за яким підставою для внесенні змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив. В попередніх клопотання про розгляд справи за відсутності представника зазначав про те, що рішення Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська від 09.12.2016р. у справі №199/8676/16-ц про встановлення факту родинних відносин не передбачає собою внесення змін до актового запису цивільного стану, а тільки підтверджує факт родинних звязків.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд-
Рішенням Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська від 09.12.2016р. у справі №199/8676/16-ц встановлено, що ОСОБА_4, який помер 08.02.1989 року, та за національністю був поляк, є рідним батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Листом вих.№227/14.1-143 від 24.01.2017р. ОСОБА_3 районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повідомив ОСОБА_2 про неможливість внесення змін до актового запису про народження на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09.12.2016р. у справі №199/8676/16-ц про встановлення факту, що має юридичне значення.

Також в листі зазначено, що державній реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану підлягають рішення суду про встановлення факту народження або смерті. На підставі рішення про встановлення родинних відносин зміни до актових записів не вносяться, це суперечить законодавству.

В подальшому, заявою від 17.03.2017р. позивач повторно звернувся до ОСОБА_3 районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з проханням внести зміни до актового запису №2083 складеного 27.12.1949 року про народження ОСОБА_2 виклавши в графі відомостей про батька: прізвище «Міцкевич», імя «Віктор», по батькові «Петрович», національність «поляк». До заяви надав копію рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09.12.2016р. у справі №199/8676/16-ц.

ОСОБА_3 районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надано висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану від 31.03.2017р., згідно якого відмовлено у внесені змін до актового запису: про народження №2083 від 27.12.1949р., у звязку з відсутністю в рішенні Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09.12.2016р. у справі №199/8676/16-ц відомостей про обовязковість внесення відповідних змін та доповнень до актового запису про народження заявника та зобовязання відділу державної реєстрації актів цивільного стану щодо внесення таких змін. Згідно п.4 ст.215 Цивільного процесуального кодексу України, Відповідно до п.2.14 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011р. №96/5.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулюються Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (надалі - Закон №2398-VI ).

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону №2398-VI відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд, здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно до ч.1 ст.22 Закону №2398-VI внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

Частинами 3, 4 ст.22 Закону №2398-VI передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793 (далі - Правила).

Пунктом 1.1. Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктом п. 1.5 Правил визначено, що заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами.

Пунктом 1.7 Правил встановлено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Відповідно до п.п. 2.13.1 п. 2.13. Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства).

Згідно з рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09.12.2016р. у справі №199/8676/16-ц, останнє прийнято в порядку окремого провадження про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Також в рішенні зазначено, що встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для підтвердження його приналежності до польської національності, що у подальшому необхідно для реалізації особистих прав, що надаються громадянам України польського походження з 07.08.2000 року згідно із Законом «Про карту поляка», Законом «Про репатріацію» від 09.11.2000р., ухвалених Сеймом ОСОБА_5.

Частинами 1-2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.4 постанови Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р., справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні.

У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо:

- дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК);

- у разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання запис про неї та про батька дитини вчинено за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров'я, в якому народилася дитина (ч. 1 ст. 135 СК);

- батьки дитини невідомі і запис про них у Книзі реєстрації народжень учинено за рішенням органу опіки та піклування (ч.2 ст.135 СК).

Із позовом про визнання батьківства чи материнства можуть звертатися до суду лише особи, зазначені у СК. У разі пред'явлення такого позову іншими особами суддя відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки в таких випадках позивач не має права представляти інтереси дитини.

З системного аналізу наведених норм слідує, що судове рішення про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами прийняте в порядку окремого провадження, не є судовим рішенням у справі про визнання батьківства, у звязку з чим не може бути підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану відповідно до положень п.п. 2.13.1 п. 2.13 Правил.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.9 Закону №2398-VI державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність, примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність. Згідно ч.2 ст.300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною ч.3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

- обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо (неупереджено);

- добросовісно;

- розсудливо;

- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

- з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

- своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так зокрема, принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та прийняття рішення обґрунтовано, що є одночасно і орієнтирами при реалізації повноважень владного субєкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Пунктом 2.12. Правил №96/5 передбачено, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Згідно п. 2.15.1 Правил висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається, якщо актовим записом про народження передбачені, але в ньому відсутні прізвище, власне ім'я, по батькові або громадянство батьків.

Як зазначалося вище, відповідачем за результатами розгляду першого звернення позивача було прийнято рішення про неможливість внесення змін до актового запису про народження на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районним судом м.Дніпропетровська від 09.12.2016р. у справі №199/8676/16-ц про встановлення факту, що має юридичне значення, яке викладене в формі листа вих.№227/14.1-143 від 24.01.2017р., тобто не у передбачений спосіб.

Також, відповідно до п.2.7. Правил на підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.

Якщо в актовому записі про народження відсутні графи "По батькові" та "Місце народження", що стосуються відомостей про дитину, або відсутні відомості у цих графах, їх доповнення проводиться з урахуванням даних паспорта громадянина України або паспортного документа особи, відносно якої складено запис, та імені батька дитини, зазначеного в ньому.

Згідно п.2.11.-2.12. Правил факти, зазначені в заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів.

На підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2.

Висновок ОСОБА_3 районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану від 31.03.2017р., обґрунтований лише відсутністю в рішенні Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09.12.2016р. у справі №199/8676/16-ц відомостей про обовязковість внесення відповідних змін та доповнень до актового запису про народження заявника та зобовязання відділу державної реєстрації актів цивільного стану щодо внесення таких змін. При цьому жодних відомостей щодо неможливості внесення змін в актовий запис про народження, з урахуванням даних паспорта громадянина України або паспортного документа особи, відносно якої складено запис, та імені батька дитини, зазначеного в ньому, висновок не містить.

Також висновок не містить відомостей, та відповідачем не надано жодних доказів, щодо вчинення ОСОБА_3 районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області дій спрямованих на перевірку фактів, зазначених в заяві, шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів, в тому числі документів на підставі яких рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09.12.2016р. у справі №199/8676/16-ц встановлено юридичний факт.

За таких обставин, суд вважає, що формальне ставлення з боку відповідача до принципу прийняття рішення у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України та перевірки усіх обставин, призвело до прийняття протиправних рішень щодо відмови у внесені змін до актового запису про народження викладених у формі листа вих.№227/14.1-143 від 24.01.2017р. і відповідного висновку від 31.03.2017р.

Частиною 2 ст.11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч.2 ст.162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

На підставі вище викладених обставин справи, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати відмову у внесені змін до актового запису викладену у листі вих.№227/14.1-143 від 24.01.2017р. та висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану від 31.03.2017р.

Одночасно, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про зобовязання ОСОБА_3 районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни в актовий запис №2083, складений 27 грудня 1949 року про народження ОСОБА_2, вказавши в графі відомостей про батька: прізвище «Міцкевич», імя «Віктор», по батькові «Петрович», національність «поляк», оскільки суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Отже, під дискреційним повноваженням слід розуміти таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Крім того, абзацом 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №7 вказано, що суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

В даному випадку відповідачем прийнято висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану від 31.03.2017р., який судом визнано таким, що не відповідає принципам реалізації повноважень владного субєкта, та внаслідок не вжиття відповідачем заходів спрямованих на перевірку фактів, зазначених в заяві позивача і відсутності відомостей щодо неможливості внесення змін в актовий запис про народження, з урахуванням даних паспорта громадянина України, суд позбавлений можливості, ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту.

Також, суд керуючись приписами ст. 11 КАС України, з метою повного захисту прав позивача, вважає необхідним також вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 17.03.2017р.

Вступну та резолютивну частину постанови проголошено у судовому засіданні 06.06.2017 року.

У повному обсязі постанову складено 12.06.2017 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 158, 163-167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати відмову у внесені змін до актового запису викладену в листі вих.№227/14.1-143 від 24.01.2017р.

Визнати протиправним та скасувати висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану від 31.03.2017р.

Зобовязати ОСОБА_3 районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 17.03.2017р.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_6