Справа № 813/803/17
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/6447/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Костіва М.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

представника апелянта: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариство «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат» на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року у справі № 813/803/17 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариство «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат» до Жидачівського відділення Стрийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

22.02.2017 року позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат» звернувся в суд із позовом до Жидачівського відділення Стрийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 13.02.2013 року.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року позов залишено без розгляду у звязку із пропуском строку звернення до суду без поважних причин.

Не погодившись з даною ухвалою, апелянт ОСОБА_2 акціонерне товариство «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат» подав апеляційну скаргу, покликаючись на те що вказана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт, просить суд апеляційної інстанції, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представник апелянта ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання на виклик суду не зявились хоча, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою статті 99 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними, зокрема, частинами четвертою та п'ятою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Пунктом 1 статті 102 вказаного Кодексу контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Аналізуючи наведені положення ст. 56 та ст. 102 ПК України у їх взаємозв'язку, колегія суддів дійшла висновку, що вказаними нормами врегульовано питання застосування спеціальних строків звернення до суду щодо оскарження рішень контролюючого органу, які становлять 1095 днів з моменту отримання платником податків такого рішення.

Із змісту ст. 99 КАС України видно, що перебіг строку звернення з позовом до суду починається з моменту коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення свого права.

22.02.2017 р. позивач звернувся в суд з позовом в якому просить суд, скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 13.02.2013 р.

З матеріалів справи видно, що позивач дізнався про порушення своїх прав в 2013 році оскільки, звертався з аналогічних позовом до суду, що підтверджується ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 14.06.2013 р. у справі № 813/4667/13-а.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2016 р. в справі № 813/4667/13-а. позов залишено без розгляду у звязку з неявкою позивача без поважних причин.

Колегія суддів, звертає увагу на ту обставину що позивач у встановленому законом порядку не оскаржував ухвалу про залишення позову без розгляду від 22.06.2016 р. а повторно 22.02.2017 р. звернувся в суд з аналогічним позовом.

Тобто, позов поданий із пропуском строку звернення до суду без поважних причин який становить 1095 днів.

Колегія суддів не приймає до уваги за безпідставністю доводи апелянта про необхідність застосування в даній справі як аналогію права положення ст. 264 ЦК України, а саме застосування наслідків переривання позовної давності. Оскільки, спеціальна норма а саме ст. 99 КАС України не передбачає можливості переривання строків звернення з позовом до суду. Тому, доводи апелянта про те «що строк звернення до адміністративного суду за своєю сукупністю є аналогом строку позовної давності, який застосовується для цілей цивільного і господарського судочинства» є помилковими. Адміністративне судочинство, цивільне судочинство, господарське судочинство регулюють різні за своїм змістом правовідносини.

Також, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те що поважною причиною пропуску строку звернення з позов до суду є банкрутство підприємства та призначення керуючого санацією оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції дані обставини не впливають на поважність причин пропуску строку звернення з позовом до суду.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що апелянт не навів жодних істотних та вагомих причин пропуску строку на звернення до суду, які непереборно перешкоджали позивачеві його зверненню або надавали б суду підстави обчислювати даний строк від іншої дати.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду оскільки, пропущений позивачем без поважних причин.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ст. 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.199, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариство «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат» залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року у справі № 813/803/17 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Суддя ОСОБА_3
Суддя ОСОБА_4
Суддя ОСОБА_5

Ухвала складена в повному обсязі 10.07.2017 року.