Справа № 815/1680/17
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1680/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Глуханчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приморського районного відділу в місті Одеса Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Малиновського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Приморського районного відділу в місті Одеса Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Малиновського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану, у якому з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог просить: зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Приморського районного відділу в місті Одеса оформити та видати паспорт громадянина України; визнати неправомірними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Приморського районного відділу в місті Одеса щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України; зобов'язати Малиновський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану видати свідоцтво про народження.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем зазначено, що на момент її народження 24.05.1996 року у її матері не було прописки через що їй не видали свідоцтво про народження дитини. На даний час позивачка досягла повноліття, проте не може отримати паспорт громадянина України через відсутність свідоцтва про народження. Позивач стверджує, що вона є громадянкою України за народженням, оскільки народилася на території України в м. Одеса, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження. У зв'язку з неможливістю отримати свідоцтво про народження та паспорт громадянина України позивачка позбавлена можливості реалізувати свої громадянські права, з огляду на що звернулась до суду з позовними вимогами щодо спонукання відповідачів видати їй свідоцтво про народження та паспорт громадянина України.

У судове засідання, призначене на 03 липня 2017 року з'явились представник позивача та представник відповідача - Приморського районного відділу в місті Одеса Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області.

Відповідно до наявних у матеріалах справи письмових заперечень, які надійшли від Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області через канцелярію суду 25.04.2017 року, відповідач позов не визнає з наступних підстав. Так, відповідач зазначив, що відповідно до службової записки начальника Приморського РВ ГУ ДМС України в Одеській області згідно обліку вхідної кореспонденції ОСОБА_1 із заявою щодо оформлення паспорта громадянина України до Приморського РВ в місті Одесі Головного управління ДМС України в Одеській області не зверталась. При цьому, відповідач зауважив, що позивачу для документування паспортом громадянина України необхідно отримати свідоцтво про народження. Відповідач вважає, що оскільки позивач із заявою щодо документування паспортом громадянина України до Головного управління ДМС України в Одеській області не зверталась, то відсутні будь-які підстави вважати порушеними права позивача з боку відповідача.

Представник другого відповідача - Малиновського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану до суду не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, письмові заперечення на позов до суду не надходили.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, заслухавши думки представників позивача та відповідача, суд ухвалив рішення розглянути справу в порядку письмового провадження 06 липня 2017 року за наявними у ній письмовими доказами та запереченнями.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступні обставини та факти.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 листопада 2016 року ОСОБА_1 на її заяву від 30 листопада 2016 року про державну реєстрацію народження дитини жіночої статі надано відповідь Малиновського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану за №3175/09-29, у якій з посиланнями на п. 8 та п. 24 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 зазначено, що у зв'язку із тим, що дитина досягла 16 років, але не має паспорта або паспортного документу, для вирішення даного питання рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту народження дитини (а.с. 54).

В адміністративному позові зазначено, що 20 січня 2017 року та 16 лютого 2017 року позивач зверталася до Приморського районного відділу в місті Одеса Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області з листами та проханням вказати підстави відмови у видачі їй паспорта громадянина України, проте відповідей їй не надано. Однак, жодних доказів щодо звернення до відповідача з такими листами позивачем до суду не надано.

Натомість відповідач, у своїх запереченнях наполягав на тому, що ОСОБА_1 із заявами щодо оформлення паспорта громадянина України до Приморського РВ в місті Одесі Головного управління ДМС України в Одеській області, а також до Головного управління ДМС України в Одеській області не зверталась. На підтвердження вказаного відповідач надав до суду копії журналу реєстрації вхідної кореспонденції за 20.01.2017 року та 16.02.2017 року (а.с. 60-63).

Інші письмові звернення позивача до Приморського районного відділу в місті Одеса Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області та до Малиновського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану та будь-які реагування відповідачів на них сторонами до суду не надавались та у матеріалах справи відсутні.

Звернувшись до суду з даним адміністративним позовом, позивач зазначила, що у зв'язку із тим, що її мати своєчасно не отримала свідоцтво про її народження, після досягнення 16-ти річного віку вона не змогла отримати паспорт громадянина України та досягши повноліття не має жодних документів, що посвідчують її особу, чим позбавлена можливості реалізувати свої права.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає відповідно до Конституції України Закон України «Про громадянство України».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про громадянство України», громадянство України - правовий зв'язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов'язках. Громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 2 вказаного Закону, законодавство України про громадянство ґрунтується, зокрема на принципі запобігання виникненню випадків безгромадянства.

Документом, що підтверджує громадянство України, у відповідності зі ст. 5 Закону України «Про громадянство України», є, зокрема паспорт громадянина України.

Наказом МВС України від 13.04.2012 року № 320 затверджено Порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України.

Згідно з п. 1.2. розд. І вказаного Порядку, Паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається територіальними підрозділами Державної міграційної служби України (далі - територіальні підрозділи) за місцем проживання кожному громадянинові України після досягнення 16-річного віку, а надалі в разі необхідності обмінюється, видається замість утраченого, викраденого або зіпсованого.

Пунктом 1.3 розділу І Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України визначено, що для оформлення паспорта особа подає: заяву про видачу паспорта (додаток 1) (далі - заява); свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см (фотокартки, що подаються для оформлення паспорта, мають бути виконані з одного негатива, із зображенням обличчя виключно анфас, без головного убору, виготовленими на тонкому білому або кольоровому фотопапері без кутика; для громадян, які постійно носять окуляри, обов'язкове фотографування в окулярах); платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита або копію документа про звільнення від сплати державного мита; довідку про реєстрацію особи громадянином України або свідоцтво про належність до громадянства України, а в необхідних випадках - інші документи, визначені статтею 5 Закону України «Про громадянство України» (за необхідності); паспорт громадянина України для виїзду за кордон - для громадян України, які постійно проживали за кордоном, після повернення їх на проживання в Україну; посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Тобто, як вбачається з вищевикладених приписів Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, для отримання паспорта громадянина України особа повинна надати свідоцтво про народження.

Як вбачається з матеріалів справа, свідоцтво про народження ОСОБА_1 не видавалось, оскільки державна реєстрація народження дитини не здійснювалась.

Позивачем надано до суду копію дублікату медичного свідоцтва про народження №511, виданого 17 липня 2015 року КП «Пологовий будинок №1», відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_1 року у громадянки ОСОБА_3 народилась дівчинка (а.с. 20).

Відповідно до п. 9 Інструкції «Про порядок реєстрації актів громадянського стану в Україні», затвердженої Міністром юстиції України 29 грудня 1984 р. № 22/5, яка діяла на момент народження позивачки (24.05.1996 року), заява про реєстрацію народження дитини повинна бути подана не пізніше трьох місяців з дня народження дитини, а при народженні мертвої дитини - не пізніше трьох діб.

Якщо заява про реєстрацію народження надійшла після закінчення року з дня народження дитини і по досягненні нею 16 років, реєстрація народження провадиться відділом реєстрації актів громадянського стану за місцем проживання дитини у книзі реєстрації поновлених записів актів про народження на загальних підставах, як первинна, але після порядкового номера зазначається: "Реєстрація з пропуском строку". В цих випадках подаються довідка лікувального закладу про народження, а також довідка з місця проживання дитини.

На момент досягнення позивачем 16 років вже діяли Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5.

Відповідно до пункту 24 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, якщо заява про державну реєстрацію народження дитини, яка досягла одного року і більше (додаток 7) надійшла після закінчення одного року з дня народження дитини і до досягнення нею 16 років, то державна реєстрація народження проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання дитини на загальних підставах (за заявою будь-кого з осіб, визначених статтею 144 Сімейного кодексу України, але після перевірки наявності державної реєстрації народження за місцем народження дитини, за місцем проживання батьків дитини на момент її народження або за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян). У цих випадках одночасно подаються один із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу, а також довідка з місця проживання дитини. За відсутності такої довідки дані про місце проживання дитини можуть бути підтверджені паспортом або паспортним документом одного з батьків чи законних представників дитини. Водночас подаються документи, що підтверджують походження дитини. Складений актовий запис про народження із зазначенням після порядкового номера: "Державна реєстрація з пропуском строку" включається до книги поновлених актових записів про народження.

У разі досягнення дитиною 16 років державна реєстрація її народження може проводитися за її особистою заявою з пред'явленням паспорта та відповідно до законодавства, яке регулює порядок поновлення актових записів цивільного стану.

Тобто, для реєстрації народження та отримання свідоцтва про народження позивач повинен надати свій паспорт громадянина України.

Відповідно до абз. восьмого пункту 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, при відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Для розгляду відповідної справи у суді орган державної реєстрації актів цивільного стану на прохання заявника складає письмову відмову у проведенні державної реєстрації народження (додаток 1), у якій викладає причини неможливості проведення такої реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на його звернення надано відповідь Малиновського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 30 листопада 2016 року №3175/09-29 з рекомендацією звернутись до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, оскільки проведення державної реєстрації народження дитини, яка досягла 16 років, але не має паспорта або паспортного документу не можливе (а.с. 54).

На момент розгляду даної справи судове рішення про встановлення факту народження дитини (ОСОБА_1) не виносилось.

За таких обставин, з огляду на приписи чинного законодавства про державну реєстрації актів цивільного стану, підстави для державної реєстрації народження позивачки та видачі свідоцтва про народження відсутні. Відтак не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов'язання Малиновського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану видати ОСОБА_1 свідоцтво про народження.

Як вже було зазначено, згідно вимог п. 1.2. розд. І Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, для оформлення паспорта громадянина України особа повинна подати свідоцтво про народження.

Таким чином при відсутності у позивача свідоцтва про народження видати їй паспорт громадянина України не є можливим.

Отже, підстави для задоволення позовних вимог про зобов'язання Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Приморського районного відділу в місті Одеса оформити та видати позивачу паспорт громадянина України також відсутні.

Що стосується позовних вимог про визнання неправомірними дій Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Приморського районного відділу в місті Одеса щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України, суд зазначає наступне.

Так, з матеріалів справи судом не встановлено фактів звернення позивача до Приморського районного відділу в місті Одеса Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області або до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області з відповідними зверненнями щодо документування паспортом громадянина України, а також фактів надання відповідачем неправомірної відмови в оформленні та видачі позивачу паспорта громадянина України.

Таким чином посилання позивача на неправомірність дій відповідача є безпідставними та позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Між тим, судом не встановлено наявність порушеного права позивача у визначений ним спосіб з боку відповідачів, що в свою чергу є підставою для прийняття рішення про відмову у позові.

Під час розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що твердження позивача щодо порушення його прав з боку відповідачів є необґрунтованими, суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

У зв'язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 23, 69, 71, 86, 94, 122, 128, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Приморського районного відділу в місті Одеса Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Малиновського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Глуханчук