Справа № 804/1431/17
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2017-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 лютого 2017 р. Справа №804/1431/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В., перевіривши виконання вимог статей 104, 105, 106 КАС України

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Виконкому Криворізької місьої ради в особі відділу з питань Державного Архітектурно-Будівельного контролю

про визнання протиправним та скасування рішення.

ВСТАНОВИВ:

До ОСОБА_2 окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення.

За результатами вивчення матеріалів адміністративного позову, суд дійшов висновку про необхідність його повернення позивачеві, враховуючи наступне.

Пунктом 4 ч.1 ст.3 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство це діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Поняття «суб'єкт владних повноважень» визначено у статті 3 КАС України - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Стаття 140 Конституції України визначає, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - мешканців села, селища, міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в рамках Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою у порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх органи.

Порядок обрання органів місцевого самоврядування, їх функціонування та повноваження передбачено в Законі України Про місцеве самоврядування в Україні.

Відповідно до Закону України Про місцеве самоврядування в Україні Обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами (ч.2 ст. 10 Закону).

Згідно із ч.1 ст. 11 Закону Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Як вбачається з матеріалів справи, вимоги позивача звернені до Виконкому Криворізької міської ради в особі відділу з питань Державного Архітектурно-Будівельного контролю, тобто виконавчого органу місцевого самоврядування.

Отже, з урахуванням зазначеного вище, суд дійшов висновку, що даний спір є публічно-правовим, однією зі сторін спору є субєкт владних повноважень, у звязку з чим зазначена справа є справою адміністративної юрисдикції.

Проте, суд зазначає, що нормами статті 18 КАС України передбачено розмежування компетенції між адміністративними судами за предметною підсудністю.

Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Приймаючі до уваги, що відповідачем звернені вимоги до органу місцевого самоврядування, дана справа не підсудна ОСОБА_2 окружному адміністративному суду.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України позовна заява повертається позивачу, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Внаслідок цього, позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Разом з тим, суд вважає необхідним звернути увагу позивача на те, що відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 року роз'яснено, що ч. 2 ст. 124 Конституції України передбачає право на захист судом прав юридичних та фізичних осіб, встановлює юридичні гарантії його реалізації, надаючи можливість кожному захищати свої права будь-яким, не забороненим законом способом. Кожна особа має право вільно обрати не заборонений законом спосіб захисту прав, у тому числі і судовий захист. Субєкти правовідносин мають право на звернення до суду для захисту своїх прав та інтересів. Право на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

В силу викладеного, суд вважає необхідним розяснити позивачу його право звернутися до відповідного місцевого суду загальної юрисдикції, вибраному позивачем згідно зі ст. 19 КАС України, оформивши позовну заяву відповідно до ст. 106 КАС України.

На підставі викладеного позовна заява з усіма матеріалами підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути позивачу із усіма доданими до неї матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Севастопольського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд Автономної республіки Крим протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи у порядку письмового провадження або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Севастопольського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Д.В. Сидоренко