Справа № 823/71/16
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/71/16 Головуючий у 1-й інстанції: Бабич А.М. Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

05 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.

суддів Безименної Н.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «КБ «Стандарт» Грицака Ігора Юліановича та Ірклієнка Юрія Петровича, треті особи: ПАТ «КБ «Стандарт», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «КБ «Стандарт» Грицака Ігора Юліановича та Ірклієнка Юрія Петровича на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2016 року, -

У с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «КБ «Стандарт» Грицака Ігора Юліановича (відповідач 1) та Ірклієнка Юрія Петровича (відповідач 2), у якому просив визнати протиправною бездіяльності відповідача 1 щодо не включення його до переліку вкладників ПАТ «КБ «Стандарт», які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язати відповідача 2 включити його до переліку вкладників ПАТ «КБ «Стандарт», які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язати відповідача 2 подати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, що має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «КБ «Стандарт» за рахунок вказаного Фонду.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючи із постановою суду, відповідачі подали апеляційну скаргу, у якій просять її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач 1 не довів наявності правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «КБ «Стандарт», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду відповідно до депозитних договорів, укладених між позивачем та ПАТ «КБ «Стандарт».

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Колегією суддів установлено, що позивач 06.03.2014 уклав з ПАТ «КБ «Стандарт» договір банківського вкладу №46774, предметом якого є розміщення грошового вкладу із виплатою відсотків. Датою повернення вкладу згідно з п.1.2. договору є 11.03.2015. За його умовами на рахунок позивача перераховані кошти в сумі 52042,00 доларів США (еквівалентно 491739,65грн.), що підтверджується відповідним меморіальним ордером від 06.03.2014 №489 (а.с.16).

30.10.2014 позивач уклав з ПАТ «КБ «Стандарт» договір банківського вкладу №69919, предметом якого є розміщення грошового вкладу з виплатою відсотків. Датою повернення вкладу згідно з п.1.2. договору є 30.04.2015. За його умовами на рахунок позивача перераховані кошти в сумі 600,00 доларів США (еквівалентно 7771,67грн.), що підтверджується відповідною квитанцією від 30.10.2014 №4331 (а.с.15).

Постановою Правління Національного банку України від 11 лютого 2015 року №90/БТ «Про віднесення ПАТ «КБ «Стандарт» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» віднесено ПАТ «КБ «Стандарт» до категорії проблемних строком до 180 днів.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 19 лютого 2015 року №116 «Про віднесення ПАТ «КБ «Стандарт» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19 лютого 2015 року №38 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Стандарт» згідно з яким з 20 лютого 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «КБ «Стандарт».

18 травня 2015 року виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №101 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Стандарт» до 18 червня 2015 року включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Стандарт» Грицака Ігора Юліановича.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 18 червня 2015 року №385 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Стандарт» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19 червня 2015 року №120 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Стандарт» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Стандарт» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Стандарт» Грицака Ігора Юліановича.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.11.2015 №208 змінено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Стандарт» на Ірклієнка Юрія Петровича.

Оскільки позивача не було включено до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, та не повернено суму внесених за депозитом коштів, останній звернувся у суд із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.12р. № 4452-VI (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 4452-VI).

Відповідно до статті 3 Закону № 4452-VI, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

У свою чергу, згідно із частиною першою статті 4 цього ж Закону, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділений відповідними функціями, що визначені частиною другою статті 4 Закону № 4452-VI. Серед таких функцій є здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом; здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку і навіть застосування до банків та їх керівників відповідно фінансових санкцій і накладення адміністративні штрафів.

Згідно ч. 3 ст. 37 Закону № 4452-VI із Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду. Тобто, функції Фонду та Уповноваженої особи пов'язані із здійсненням владних управлінських повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону № 4452-VI, відповідно до якої уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр" або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За загальним правилом недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч. 2 ст.215 ЦК України ).

Згідно із ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Також згідно ч. 3 ст. 36 Закону № 4452-VI є нікчемними правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду (ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI).

Отже, за Законом № 4452-VI уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Відповідно до п. 1 ч. 4 статті 38 Закону № 4452-VI, Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті тягне за собою певні правові наслідки для того, кого воно стосується (ч. 5 ст. 38 Закону № 4452-VI із змінами, внесеними згідно із Законом України від 16.07.2015 р. N 629-VIII).

За змістом вищенаведених норм Закону № 4452-VI, право перевірки правочинів на предмет перевірки виявлення серед них нікчемних не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину, тобто самого твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

В запереченнях на позовну заяву та в апеляційній скарзі відповідачі посилаються на те, що, здійснюючи переказ (транзакцію) ПАТ КБ «Стандарт» надав ОСОБА_2 перевагу перед іншими кредиторами банку, що відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI є підставою для визнання договорів нікчемними.

Однак, як убачається із змісту договорів, останні не містять жодних покликань на їх індивідуальність. Відповідачем не надано жодних пояснень з приводу того, які саме переваги чи пільги передбачені цими договорами, які відносять позивача до привілейованого статусу.

Судовою колегією таких пільг чи переваг не встановлено.

Окрім того, необґрунтованими є посилання відповідачів, що з рахунку позивача третім особам перераховано кошти, що призвело до збільшення гарантованої суми відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, адже такі операції лише зменшують суму коштів на рахунках позивача, а не збільшують гарантовану Фондом суму відшкодування позивачу.

Судова колегія звертає увагу на те, що позивач має право вільно розпоряджатися коштами, які є її власністю. Відповідачами не надано доказів, що такі дії щодо перерахунку коштів з власного банківського рахунку на рахунок іншої особи суперечать закону або укладеним договорам.

Також, покликання апелянта у апеляційній скарзі на постанову НБУ від 11.02.2015 року №90/БТ «Про віднесення ПАТ «КБ «Стандарт» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку», відповідно до якої з дня винесення постанови, було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом - не заслуговують на увагу, з огляду на те, що така постанова не стосується правовідносин щодо укладання банком депозитних договорів та порядку зарахування коштів на депозитні рахунки. Окрім того, така постанова адресована посадовим особам банку, а не владникам, відтак невиконання посадовими особами банку постанови НБУ, навіть якщо і мало місце, не є саме по собі підставою для висновку про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

До того ж, як зазначалося вище, спірні договори укладені між банком та позивачем 06.03.2014 року 30.10.2014 року, тобто набагато раніше до віднесення ПАТ «КБ «Стандарт» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку, а також до введення тимчасової адміністрації.

Судова колегія наголошує, що матеріали справи містять квитанцію №4331 від 30.10.2014 року та меморіальний ордер №489 від 06 березня 2014 року, відповідно до яких на рахунок позивача, відповідно до договорів№46774 від 06.03.2014 року та №69919 від 30.10.2014 року, зараховано грошові кошти у розмірі 600, 00 дол. США та 52 042, 00. дол. США, що не спростовано відповідачами.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність відповідача 1 щодо не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «КБ «Стандарт».

Також, не заслуговують на увагу посилання відповідачів на наявність кримінального провадження щодо підтвердження або спростування правомірності отримання позивачем коштів та виникнення у останнього права на їх відшкодування з боку Фонду, оскільки без відповідного вироку суду, який набрав законної сили, з урахуванням вимог ст. 62 Конституції України, ст. 72 КАС України, вказана обставина не може розцінюватися як належний доказ у справі.

П. 6 р. ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Приписами п.п. 2, 4 розділу IV Положення закріплено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За таких обставин, оскільки відсутні підстави для визнання правочинів нікчемними відповідач 2 має подати до Фонду додаткову інформацію щодо вкладника ОСОБА_2, стосовно якого необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін на підставі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У х в а л и в:

Апеляційну скаргу Уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «КБ «Стандарт» Грицака Ігора Юліановича та Ірклієнка Юрія Петровича залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя Н.В. Безименна
суддяЄ.І. Мєзєнцев

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Безименна Н.В.