Справа № 820/896/17
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 р.Справа № 820/896/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2017р. по справі № 820/896/17

за позовом Головного управління ДФС у Харківській області

до Борівського комунального водопровідно-каналізаційного підприємства, третя особа Борівська селищна рада

про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Головне управління ДФС у Харківській області, звернувся до суду із адміністративним позовом Борівського комунального водопровідно-каналізаційного підприємства в якому, з урахуванням уточнень, просить надати дозвіл на погашення податкового боргу в розмірі 386513,05 грн. за рахунок майна.

В обґрунтування позовних вимог вказує, відповідач має податковий борг перед бюджетом у сумі 386513,05 грн., що виник внаслідок несплати у встановлений строк грошового зобов'язання з податку на додану вартість. Податковим органом на адресу відповідача направлено податкові вимоги №1/51 від 27.11.2007 року та №2/54 від 27.12.2007 року. Оскільки підприємством самостійно не сплачено податковий борг, а вчинені податковим органом дії не призвели до погашення заборгованості, позивач вважає, що наявні встановлені законом підстави для надання дозволу на погашення податкового боргу в розмірі 386513,05 грн. за рахунок майна.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача - Борівську селищну раду.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2017 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погодившись із судовим рішенням, ГУ ДФС у Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість судового рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2017 року та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вказує, що податковим органом при зверненні до суду було дотримано вимоги ст. 96 Податкового кодексу України (далі - ПК України), а тому відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо необґрунтованості заявлених позовних вимог.

Відповідач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, Борівське КВКП пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та перебуває на податкову обліку в Ізюмській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області.

У відповідача наявний податковий борг у загальному розмірі 386 513,05 грн., що виник на підставі податкових декларацій (уточнюючого розрахунку), а саме: згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 18.03.2016 (термін сплати 30.03.2016) сума становить 54685,05грн.; згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 18.04.2016р. (термін сплати 30.04.2016) сума становить 38447,00 грн. № ; згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 17.05.2016 р. (термін сплати 30.05.2016) сума становить 22328,00 грн. № ; згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 17.06.2016 р. (термін сплати 30.06.2016) сума становить 23050,00 грн. № ; згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 19.07.2016 р. (термін сплати 30.07.2016) сума становить 37382,00 грн. №; ; згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 16.08.2016 р. (термін сплати 30.08.2016) сума становить 21089,0 грн. №; згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 16.09.2016 р. (термін сплати 30.09.2016) сума становить 27061,00 грн. № ; згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 18.10.2016 р. (термін сплати 30.10.2016) сума становить 27688,00 грн. № ; згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 17.11.2016 (термін сплати 30.11.2016) сума становить 29874, 00 грн.; згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.12.2016 р. (термін сплати 30.12.2016) сума становить 3647,00 грн.; згідно уточнюючого розрахунку до декларації ПДВ № за 01.11.2016 сума становить 25609,00 грн.; згідно уточнюючого, розрахунку до декларації ПДВ № від 27.01.2017 сума становить 768,00 грн.; згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 17.01.2017 р. (термін сплати 30.01.2017) сума становить 74885,00 грн.

Податковим органом на адресу відповідача направлено податкові вимоги № 1/51 від 27.11.2007р. та №2/54 від 27.12.2007 року.

З метою стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу Ізюмська ОДПІ зверталась до суду з позовом до Борівське КВКГІ та за результатами якого було прийнято постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2013 року (справа №820/499/13-а) про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

На виконання постанов суду контролюючим органом направлялись до установ банків інкасові доручення, які залишилися не виконаними.

Відповідно до положень статей 88, 89 ПК України, Ізюмською ОДПІ прийнято рішення від 29.01.2008 р. № 3 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу. 30.10.2015р. податковим керуючим складено, акт № 1/05/30039194 опису майна відповідача, на яке поширюється право податкової застави на 911818,60 грн. (переважно водопровідні мережі, водонапірну башта, насоси, тощо).

Відповідно до рішення XVII Сесії VII Скликання Борівської селищної ради Борівського району Харківської області від 15.02.2012 року № 36, визначено перелік основних засобів, які знаходяться на балансі Борівського КВКП та які можуть бути передані під податкову заставу.

Проте, рішенням XХII Сесії VII Скликання Борівської селищної ради Борівського району Харківської області від 21.03.2017 року № 44 вищезазначене рішення скасовано.

З метою погашення заборгованості, податковий орган звернувся до суду із даним позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу в розмірі 386513,05 грн. за рахунок майна.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно пп.16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання визнається податковим боргом.

Згідно п. 87.2 ст. 87 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до ст. 88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

У відповідності до положень ст. 89 ПК України, право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Згідно з п.п. 95.1-95.3 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу.

Виходячи із системного аналізу вищезазначених положень, колегія суддів дійшла висновку, що законодавцем встановлений певний порядок примусового стягнення податкової заборгованості: спочатку шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а у разі недостатності коштів - продажу майна, яке перебуває у податковій заставі.

Разом з тим, як було встановлено під час розгляду справи, відповідач є комунальним підприємством та перебуває у власності територіальної громади, від імені якої діє Борівська селищна рада Харківської області.

Відповідно до розділу 1 Статуту, затвердженого рішенням ХХХІІ сесії VІ скликання Борівської селищної ради №6 від 21.03.2013 року, відповідач є комунальним підприємством, засновником якого є Борівська селищна рада Харківської області, підпорядковується безпосередньо власнику. Створене у відповідності ст. 78 Господарського кодексу України та іншого чинного законодавства.

При цьому, положеннями п.п. 4.1, 4.2 Статуту визначено, що майно відповідача становлять виробничі та невиробничі фонди, а також цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства. Майна підприємства, у т.ч. внески у статутний капітал підприємства перебувають у комунальній власності та є власністю Борівської селищної ради. Майно закріплюється за підприємством на праві господарського відання.

Колегія суддів зазначає, що податковим органом ані до суду першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду справи не було надано доказів наявності у відповідача майна на право власності, яке може бути використано як джерело погашення податкового боргу.

Статтею 96 ПК України встановлений порядок погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації, та комунальних підприємств, в разі відсутності у останнього коштів на погашення податкового боргу.

Так, згідно приписів п.п. 96.1, 96.2 ст. 96 ПК України, у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків ( рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради); затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Відповідь щодо прийняття одного із зазначених у п. 96.1 та п. 96.2 ст. 96 ПК України рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк, або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог, контролюючий орган зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Розв'язуючи спір колегія суддів зауважує, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

За визначенням ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів зазначає, що звертаючись до суду, суб'єкт владних повноважень не подав належних та допустимих доказів здійснення спеціальної процедури відчуження майна відповідача.

В силу ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Вказане завдання за правилом ч.3 ст.2 КАС України, реалізується адміністративними судами шляхом перевірки чи прийняті суб'єктами владних повноважень рішення та чи вчинені суб'єктами владних повноважень дії або бездіяльність: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшов висновку про відсутність здійснення податковим органом встановлених ПК України заходів, які дають податковому органу право на стягнення податкового боргу шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Підсумовуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, а відтак не підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2017р. по справі №820/896/17 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2017р. по справі №820/896/17 за позовом Головного управління ДФС у Харківській області до Борівське комунальне водопровідно-каналізаційне підприємство, третя особа Борівська селищна рада про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик А.П.
Судді(підпис) (підпис) Мельнікова Л.В. Донець Л.О.

Повний текст ухвали виготовлений 10.07.2017 р.