Справа № 819/860/17
Суддя: Данилевич Надія Андріївна
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/860/17

13 липня 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Данилевич Н.А.

при секретарі судового засідання Колісник Н.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Надрічнянської сільської ради до Бережанського відділення Бучацької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування акту та податкового повідомлення-рішенння, -

ВСТАНОВИВ:

Надрічнянська сільська рада звернулась у Тернопільський окружний адміністративний суд з позовом до Бережанського відділення Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про скасування Акту камеральної перевірки податкової звітності від 18 липня 2016 року №174/12-02/14052443 та податкових повідомлень-рішень від 18 липня 2016 року № 002361200 та № 002371200 винесених Бережанським відділенням Бучацької об'єднаної податкової інспекції Головного Управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.07.2016 року податковим органом було проведено камеральну перевірку податкової звітності Надрічнянської сільської ради, результати перевірки зафіксовані в Акті від 18.07.2016 № 174/12-02/14052443. Перевіркою встановлено неподання платником звітності про використання коштів неприбуткової організації за 2015 рік. За результатами даної перевірки до Надрічнянської сільської ради застосовано штрафну санкцію за неподання податкової звітності у розмірі 1020 грн., що відображено в оскаржуваних податкових повідомленнях рішеннях від 18.07.2016 №002361200 та № 002371200.

Позивач вважає, такі рішення безпідставним, таким, що не ґрунтується на нормах закону і фактичних обставинах. Оскільки, камеральна перевірка проведена з порушенням строку, передбаченого нормою пункту 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України. В Акті камеральної перевірки податкової звітності від 18 липня 2016 року вказано №174/12-02/14052443, проте у винесених податкових повідомленнях-рішеннях зазначено, що порушення були встановлені на підставі акта 000174/19-01-12/14052443, який не було надано. Крім того, перевірка проводилась Козівською ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області, а податкові повідомлення-рішення винесені Бучацькою ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області. Також відповідачем порушено право позивача на подання заперечення на Акт перевірки, встановлене статтею 86 Податкового кодексу України , оскільки податкові повідомлення-рішення винесені в той же день, що й акт перевірки.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що податкові повідомлення-рішення № 002361200 та № 002371200 від18.07.2017 винесені згідно вимог Податкового кодексу України, камеральна перевірка проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Також представник відповідача пояснила, що в податкових повідомленнях-рішення відповідачем зроблено описку, а саме, в посиланні на акт перевірки помилково зазначено номер. Інших актів перевірок на які посилається позивач, відповідачем не складалось.

Також представник відповідач акцентував увагу суду на тому, що в результаті проведеної камеральної перевірки встановлено неподання платником звітності про використання коштів неприбуткової організації за 2015 рік чим порушено п. 449.18.3 ст. 49 Податкового кодексу України, відповідальність за яке передбачена п.120.1 ст. 120 Податкового кодексу України.

Щодо розбіжностей в назвах податкового органу, представник відповідача вказала, що на момент проведення перевірки та винесення спірних податкових повідомлень рішень вже діяла новостворена Бучацька ОДПІ ГУ у Тернопільській області та ще не була припинена Козівська ОДПІ ГУ у Тернопільській області в складі яких діяло Бережанське відділення.

З урахуванням наведеного, представник відповідач вважає, що Бучацькою ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області не допущено порушень при винесенні податкових повідомлень-рішень № 002361200 та № 002371200 від 18.07.2017 року, а штрафні санкції за порушення граничних строків подання звітності застосовані правомірно.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення осіб, що беруть участь у справі дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних міркувань.

Суд встановив, що 18.07.2016 відповідачем було проведено камеральну перевірку податкової звітності Надрічнянської сільської ради, результати якої зафіксовано в Акті від 18.07.2016 № 174/12-02/14052443. Перевіркою встановлено неподання позивачем звітності про використання коштів неприбуткової організації за 2015 рік, граничний строк подання якої закінчився 29.02.2016 року. Акт перевірки підписано керівником сільської ради.

На підставі Акту перевірки до Надрічнянської сільської ради застосовано штрафну санкцію за неподання податкової звітності у розмірі 1020 грн, що відображено в оскаржуваних податкових повідомленнях рішеннях від 18.07.2016 №002361200 на суму 170 грн та № 002371200 на суму 850 грн.

Відповідно до п..75.1.ст. 75 Податкового кодексу України - Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 75.1.1. ст. 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Стаття 76 Податкового кодексу України визначає порядок проведення камеральних перевірок. Так, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Пунктом 86.2 статті 86 Податкового кодексу України передбачено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації в органі державної податкової служби вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно п.86.8 ст. 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником податкового органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до органу державної податкової служби за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Матеріали справи свідчать, що акт та податкові повідомлення-рішення, винесені одним днем 18.07.2016.

Аналізуючи норми чинного законодавства, що регулює дані правовідносини та встановлені обставини у справі, суд приходить до переконання, що відповідачем було порушено термін винесення оскаржених податкових-повідомлень рішень, оскільки останні могли бути винесенні не раніше наступного дня з дня вручення платнику податку акта перевірки, тобто не раніше 19.07.2016 року.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивачем в супереч п.49.18.3. ст. 49 Податкового кодексу України не подано звітність про використання коштів неприбуткової організації за 2015 рік.

Отже, наявність порушення, яке стало підставою для прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень щодо накладення штрафних санкцій до позивача, є незаперечним фактом.

У процесі судового розгляду справи знайшли своє підтвердження наявність в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях технічної помилки - замість правильних відомостей щодо акту перевірки, на підставі якого прийняті рішення № 174/12-02/14052443» вказано 000174/19-01-12/14052443», проте, це не впливає на встановлення наявності порушень та не свідчить про прийняття неправильного рішення відповідачем.Тому , на думку суду, дані описки не можуть бути підставою для скасування податкових повідомлень -рішень.

Суд зазначає, що дії посадової особи відповідача щодо проведення камеральної перевірки та складання на її підставі акту є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції, а висновки, викладені в акті, не впливають на права та обов'язки платника. До того ж, процедурні порушення порядку проведення перевірки (у разі їх наявності) не зумовлюють недійсність рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, прийнятих за результатами цієї перевірки, за доведеності порушень вимог податкового та іншого законодавства з боку платника податків.

Таким чином, приймаючи рішення по справі, суд враховує, що невідповідність формальним ознакам та окремі порушення встановленої процедури прийняття податкового повідомлення-рішення не скасовують факту порушення позивачем податкового законодавства та не є підставою для звільнення його від відповідальності за це порушення.

Щодо правомірності застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 1020 грн, суд враховує наступне.

Згідно п.49.1. ст. 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків

Згідно п. 49.18. с. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (п.49.18.3. ст. 49 Податкового кодексу України);

Податкова звітність в такому випадку камерально перевіряється до настання термінів подання наступної податкової звітності.

Пунктом 120.1. ст. 120 Податкового кодексу України встановлено, що неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов'язок подання якої до контролюючих органів передбачено Податковим Кодексом, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Виходячи з цього, накладення штрафу в розмірі 1020 гривень застосовується до платника який вчинив те саме порушення до якого протягом року вже було застосовано штраф за таке порушення. При цьому повторними вважаються ті самі дії, вчинені повторно протягом 365 днів з дати винесення податковим органом податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що 11.04.2016 до позивача вже застосовувались штрафні санкції за не подання податкових декларацій рентної плати за надра за 4 квартал 2015 року, з плати за землю за 2015 рік та з плати за землю за 2016 рік.

Згідно оскарженого акту камеральної перевірки від 18 липня 2016 року №174/12-02/14052443 граничним строком подання звітності про використання коштів неприбуткової організації за 2015 рік є 29.02.2016року, тобто встановлене порушення мало місце до застосування до позивача штрафних санкцій 11.04.2016 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що до позивача неправомірно застосована штрафна санкція в розмірі 1020 грн згідно п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України, оскільки як вбачається із матеріалів справи, порушення позивачем мало місце до застосування до позивача штрафних санкцій. Відповідальність за вказане порушення передбачена у накладенні штрафу розмірі 170 грн.

Оскільки відповідачем застосовано штрафні санкції до позивача у формі двох податкових повідомлень-рішень №002361200 на суму 170 грн та № 002371200 на суму 850 грн, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 18 липня 2016 року № 002371200 на суму 850 грн. підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині скасування акту камеральної перевірки податкової звітності від 18.07.2016 року №174/12-02/14052443, суд вважає, що вимоги в цій частині не підлягають до задоволення, оскільки акт перевірки не є рішенням суб"єкта владних повноважень, тобто відсутнє порушене право позивача, що підлягає судовому захисту.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Так, як адміністративний позов судом задоволено частково - задоволено 1 вимога з 3, тому судовий збір за подання позовної заяви підлягає частковому стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст.94 КАС України пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Бережанського відділення Бучацької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області від 18 липня 2016 року №002371200 про визначення суми фінансових санкцій у розмірі 850 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Бережанського відділення Бучацької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області частину судового збору в розмірі 213,33 грн. (двісті тринадцять гривень тридцять три копійки).

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови суду виготовлено 14.07.2017 року.

Головуючий суддя Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя Данилевич Н.А.