Справа № 2-а-1170/11
Суддя: Савуляк Р. В.
Дата ухвалення: 2011-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1170/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2011 Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Савуляка Р.В.

при секретарі Маркович М.В.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Червонограді про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що вона має статус дитини війни, тому, відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни, із 2006 року має право на щомісячне довічне грошове утримання, державну соціальну допомогу, шляхом підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком. Однак відповідач - Управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді у 2006-2007 роках таку допомогу їй не виплачував взагалі, а в 2008-2010 роках виплачував у неповному розмірі.

Про порушення своїх прав їй стало відомо, лише після висвітлення у пресі рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року, однак до суду для захисту своїх прав та інтересів звернулась 13.01.2010 року.

Просила зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді нарахувати йому недоплачену, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу з 01.01.2006 року по даний час.

Судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, копію якої направлено відповідачу.

Відповідач копію ухвали про відкриття провадження отримав та у встановлений законодавством строк надав суду письмові заперечення на позов, в яких просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки відсутній механізм реалізації положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Законодавством України не визначено поняття мінімальна пенсія за вікомяк розрахункової величини для підвищення пенсії, так як ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняпередбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; ч. 3 вказаної статті зазначає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений на рівні прожиткового мінімуму, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. У 2008 році п.41 розд. ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українист. 6 Закону викладено в новій редакції, згідно якої дітям війни виплачується підвищення до пенсії у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, що складало 10% прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність. Дана доплата виплачувалась позивачці у повному обсязі. Крім того, при вирішенні спору просив застосувати позовну давність, встановлену ст.ст. 99, 100 КАС України. Просив відмовити у позові.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились. Неявка учасників не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.2 ст.252 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, суддя приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як передбачено ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.102 КАС України, пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Із матеріалів адміністративного позову убачається, що позивач звернулася до суду 14.07.2011 року і просить зобовязати відповідача нарахувати недоплачену соціальну допомогу за період із 01.01.2006 року по даний час. Однак не наводить жодних обґрунтованих причин пропуску даного строку.

Ухвалою судді від 04 серпня 2011 року ОСОБА_1 відмовлено у поновленні пропущеного строку для звернення до суду за період з 01 січня 2006 року по 13 лютого 2011 року.

У той же час, судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася 03.04.1940 року, тому вона, згідно ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни, підпадає під категорію дитина війни.

У відповідності до ст.6 зазначеного Закону, даній категорії громадян, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Однак відповідач із 13 лютого 2011 року і по даний час всупереч вимогам ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнине виплачує підвищення до пенсії з урахуванням 30% мінімальної пенсії за віком, що є протиправним.

Відтак суд доходить висновку, що вимоги позивача про нарахування недоплаченої їй, як дитині війни, підвищення до пенсії із 13 лютого 2011 року і по даний час слід задовольнити.

Посилання представника відповідача на відсутність бюджетного фінансування на виплату, передбачених Законом України Про соціальний захист дітей війнипідвищення до пенсії не може бути причиною невиконання покладених на нього зобовязань, скільки реалізація особою права, що повязане отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути постановлена у залежність від бюджетних асигнувань, на що звернуто увагу Європейським судом з прав людини у справі Кечко проти України.

Оскільки правові положення, які передбачають виплату щомісячного підвищення до пенсії дітям війни є чинними, а ОСОБА_1 належить до вказаної групи осіб і має право на її отримання, орган державної влади, яким є Управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області не може свідомо зменшувати розмір такої допомоги у даний час.

Посилання представника відповідача на те, що чинним законодавством не визначено поняття мінімальна пенсія за вікомяк розрахункова величина для підвищення пенсії згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, то така визначається за правилами абзацу 1 частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, так як законодавством інший мінімальний розмір пенсії за віком не визначений.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10,70,86,99,100,102,159,167 КАС України, ст..ст.22,55,64,95 Конституції України, ст.ст.1,3,6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.62 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік, Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, суддя -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м.Червонограді Львівської області щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 Абубакарівній - протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м.Червонограді Львівської області провести ОСОБА_1 Абубакарівній нарахування та виплату підвищення до пенсії з урахуванням 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війниза період з 13 лютого 2011 року і надалі до зменшення розміру допомоги встановлених законодавством.

Постанову допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Р. В. Савуляк