Справа № 821/155/17
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/155/17

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря Колеснікова-Горобець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал-Инвест» до Головного управління ДФС в Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2017 року ТОВ «Глобал-Инвест» звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.12.2016р., яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 613 178 грн.

Позов обґрунтовувало тим, що висновки Головного управління ДФС в Херсонській області про фіктивність господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ «Корунд-енергія», ТОВ «Агроспецпереробка» та ТОВ «Гранмеро Груп» є безпідставними, оскільки ТОВ «Глобал-Инвест» надало до перевірки належними чином оформлені первинні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій з вказаними суб'єктами господарювання та правомірність відображення товариством їх у податковому обліку. Також, позивач зазначав про відсутність в акті перевірки, на підставі якого прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, посилань на обґрунтування суми завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, саме в розмірі 613 178 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 28.02.2017р. позов ТОВ «Глобал-Инвест» задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Головне управління ДФС в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову, якою позов ТОВ «Глобал-Инвест» залишити без задоволення.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що з наданих позивачем до перевірки первинних документів, в підтвердження господарських операцій з ТОВ «Корунд-енергія», не являється за можливе ідентифікувати які саме послуги з ремонту надано вказаним контрагентом, а також які саме машини чи устаткування підлягали ремонту. З аналогічних підстав не взято до уваги надані позивачем первинні документи щодо отримання від ТОВ «Гранмеро Груп» послуг автоперевезення (неможливість ідентифікації відповідних послуг).

Також, апелянт посилається на те, що ТОВ «Глобал-Инвест» в підтвердження транспортування придбаного у ТОВ «Агроспецпереробка» товару (жир технічний), надало дві товарно-транспортні накладні, в яких пунктом розвантаження вказано адресу офісних приміщень позивача, які не пристосовані для зберігання великої кількості жиру технічного та є віддаленими від виробничих потужностей підприємства.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Предметом спору є податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Херсонській області № від 15.12.2016р., яким ТОВ «Глобал-Инвест» зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 613 178 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем на підставі акту №137/21-22-14-01/33725695 від 24.11.2016р. «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Глобал-Инвест», , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 30.09.2016р.», яким, серед іншого, зафіксовано порушення товариством п.187.1 ст.187, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд.24) в сумі 613 178 грн. (в т.ч. за вересень 2016 року на суму ПДВ 613 178 грн.).

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що товариством у перевіряємий період завищено податковий кредит ПДВ сформований на підставі податкових накладних, виписаних постачальниками товарів (робіт, послуг) ТОВ «Корунд-енергія», ТОВ «Агроспецпереробка» та ТОВ «Гранмеро Груп», у зв'язку з неможливістю ідентифікування отриманих ТОВ «Глобал-Инвест» від ТОВ «Корунд-енергія» і ТОВ «Гранмеро Груп» послуг та не підтвердженням позивачем належним чином оформленими первинними документами транспортування придбаного у ТОВ «Агроспецпереробка» товару (жир технічний).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ТОВ «Глобал-Инвест», дійшов висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладено обов'язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено завищення ТОВ «Глобал-Инвест» розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на 613 178 грн. в декларації за вересень 2016 року, а тому зменшення товариству спірним податковим повідомленням-рішенням розміру від'ємного значення на вказану суму ПДВ є неправомірним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком Херсонського окружного адміністративного суду. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Виходячи зі змісту ст.ст. 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (роботи, послуги), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (роботи, послуги) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, обов'язкові реквізити.

Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності поставки товару із з'ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб'єктності сторін господарського договору, можливості реальної поставки тощо. Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому, з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України, саме на контролюючі органи покладається обов'язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Як вбачається з матеріалів справи, основним видом діяльності ТОВ «Глобал-Инвест» у перевірений період було вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (КВЕД 01.11).

На праві власності у товариства перебувають трактори колісні «Беларус-892», «Беларус-1221.2», «ХТЗ-17021», трактор гусеничний «ХТЗ-181» та дощувальна машина «ДДА-100МА», що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію машин.

У квітні-травні 2014 року товариством віднесено до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 1420 грн. на підставі податкових накладних №684 від 28.05.2014р., №533 від 30.04.2014р. та №525 від 29.04.2014р., виписаних ТОВ «Корунд-енергія» на поставку позивачу ремонтних послуг.

В підтвердження отримання у ТОВ «Корунд-енергія» ремонтних послуг на загальну суму 8520 грн. (в т.ч. ПДВ 1420 грн.) ТОВ «Глобал-Инвест» надало податкові накладні, акти здачі прийняття робіт (надання послуг), квитанції про оплату.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що агрегати для проведення їх ремонтування директор ТОВ «Глобал-Инвест» самостійно відвозив в м.Мелітополь для ремонту, в підтвердження чого надав посвідчення про відрядження №18 від 28.04.2014р. та №21 від 28.05.2014р.

В акті перевірки №137/21-22-14-01/33725695 від 24.11.2016р. та в обґрунтування вимог апеляційної скарги підставою для невизнання права ТОВ «Глобал-Инвест» на формування податкового кредиту за вказаними господарськими операціями Головне управління ДФС в Херсонській області посилається на те, що з наданих позивачем до перевірки первинних документів не являється за можливе ідентифікувати, які саме послуги з ремонту надано вказаним контрагентом.

Апеляційний суд критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки подання платником податку до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

При цьому, недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, водночас такі докази, у порушення вимог частин 1,2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, податковим органом не надано, та реальність виконання господарських операцій, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит, не спростовано, як і не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що відповідні послуги позивачем не отримувалися.

Колегія суддів, також, враховує, що чинним законодавством України не встановлено вимог до оформлення актів надання послуг, зокрема, в частині конкретизації найменування відповідних послуг.

А відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність віднесення ТОВ «Глобал-Инвест» до складу податкового кредиту квітня-травня 2014 року сум ПДВ на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Корунд-енергія».

Апеляційний суд встановив, що 04.07.2014р. між ТОВ «Глобал-Инвест», як покупцем, та ТОВ «Агроспецпереробка», як постачальником, укладено договір поставки №12, за умовами якого Постачальник зобов'язується поставити та передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його на умовах даного договору.

На виконання умов вказаного договору у період з липня 2014 року по травень 2015 року ТОВ «Агроспецпереробка» поставляло ТОВ «Глобал-Инвест» жир технічний, в підтвердження чого позивачем надано податкові накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, банківські виписки на оплату

В акті перевірки №137/21-22-14-01/33725695 від 24.11.2016р. та в обґрунтування вимог апеляційної скарги підставою для невизнання права ТОВ «Глобал-Инвест» на формування податкового кредиту за вказаними господарськими операціями Головне управління ДФС в Херсонській області посилається на те, що до перевірки товариством надано лише дві товарно-транспортні накладні, в яких пунктом розвантаження вказано адресу офісних приміщень позивача, які не пристосовані для зберігання великої кількості жиру технічного та є віддаленими від виробничих потужностей підприємства.

Колегія суддів не бере до уваги такі доводи податкового органу, оскільки вважає, що зазначена обставина не може бути єдиною підставою для висновків про відсутність підтвердження реальності здійснення господарських операцій з придбання товару, оскільки відповідною транспортною документацією обов'язково мають бути підтверджені витрати з послуг по перевезенню вантажів, а не послуги з придбання товару.

Перевезення придбаного товару безпосередньо до офісних приміщень ТОВ «Глобал-Инвест» пояснює необхідністю проведення додаткового аналізу придатності партій товару. Жодного доказу в спростування вказаних обставин апелянтом не надано.

З матеріалів справи вбачається, що придбаний у ТОВ «Агроспецпереробка» жир технічний ТОВ «Глобал-Инвест» використовувало, відповідно до калькуляції, як компонент власного виробництва біопалива, яке ним використовувалося для потреб в сільськогосподарському виробництві. В підтвердження вказаних обставин позивачем надано копії калькуляцій на виробництво та лімітно-забірних карток про отримання виробленого біопалива.

Апеляційний суд встановив, що господарські відносини ТОВ «Глобал-Инвест» з ТОВ «Гранмеро Груп» здійснювалися на виконання умов договору на транспортно-експедиторське обслуговування №01/07/2015 від 01.07.2015р., за умовами якого ТОВ «Глобал-Инвест», як замовник, доручає, а ТОВ «Гранмеро Груп», як експедитор, зобов'язується організувати за рахунок позивача транспортно-експедиторське обслуговування, перевезення експортно-імпортного вантажу по території України і в міжнародному сполученні, а також надання інших послуг за домовленістю сторін договору.

В підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано акти надання послуг №133 від 11.08.2015р. на загальну суму 133 520,56 грн. та №149 від 31.08.2015р. на загальну суму 154 463,25 грн., податкові накладні від 11.08.2015р. та від 31.08.2015р.

Оплата за договором проводилася по безготівковому розрахунку, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії платіжних доручень №215 від 11.08.2015р., №214 від 11.08.2015р., №207 від 13.08.2015р., №205 від 13.08.2015р., №220 від 14.08.2015р., №263 від 01.09.2015р., №270 від 02.09.2015р., №197 від 05.08.2015р.

В акті перевірки податковий орган дійшов висновку, що в порушення п.198.3 ст.198 ПК України, ТОВ «Глобал-Инвест» завищено податковий кредит за серпень 2015 року на загальну суму ПДВ 36373 грн. у зв'язку з віднесенням до його складу сум за отримані послуги від ТОВ «Гранмеро Груп», використання яких в господарській діяльності товариством не доведено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність таких доводів апелянта, оскільки ТОВ «Глобал-Инвест» суду надано копії ВМД №508050000/2015/031734, №508050000/2015/031736, №508050000/2015/032196, №508050000/2015/032194, №508050000/2015/035343, №508050000/2015/035298, №508050000/2015/035302, №508050000/2015/035305, №508050000/2015/035342 в підтвердження отримання від ТОВ «Гранмеро Груп» комплексу автоперевезення, фрахту та обслуговування лінії при експорті кукурудзи продовольчої для попкорму до Туреччини на виконання умов контракту №ЕКМ15/5 від 07.04.2015р., укладеного між позивачем та ТROY TARIM URUNLERI ISLETMESILIK DIS TIC.LTD.STI.

При цьому, податковим органом не надано доказів щодо можливості ТОВ «Глобал-Инвест» власними силами виконати перевезення 9 контейнерів кукурудзи продовольчої для експорту її до Туреччини, а також про залучення ТОВ «Глобал-Инвест» інших контрагентів, відмінних від ТОВ «Гранмеро Груп», для отримання транспортно-експедиційних послуг.

В акті перевірки відсутні відомості щодо того, що на момент проведення перевірки позивачем не надано до перевірки податкові накладні, або податкові накладні оформлені із порушеннями ст.201 Податкового кодексу України чи ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, наданих позивачем в підтвердження господарських відносин з ТОВ «Корунд-енергія», ТОВ «Агроспецпереробка» та ТОВ «Гранмеро Груп» та правомірності формування податкового кредиту, колегія суддів доходить висновку, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. А відтак, вказані документи підтверджують здійснення господарських операцій між ТОВ «Глобал-Инвест» та ТОВ «Корунд-енергія», ТОВ «Агроспецпереробка» та ТОВ «Гранмеро Груп».

Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з ціллю отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Натомість, у даній справі податковим органом не доведено належними та допустимими доказами існування таких обставин.

Також, в матеріалах справи відсутні і відповідачем не надані докази та факти, які свідчили б про те, що зміст договорів не відповідає дійсним намірам сторін, та що ці наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за фінансово-господарськими результатами виконання зазначених договорів. З досліджених матеріалів справи вбачається наявність як у позивача, так і у суб'єктів господарювання, з якими позивач мав господарські відносини, реальної ділової мети, пов'язаної зі здійсненням зазначених господарських операцій і отриманням прибутку (доходу).

Апеляційний суд встановив, що спірним податковим повідомленням-рішенням Головне управління ДФС в Херсонській області зменшило ТОВ «Глобал-Инвест» розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 613178 грн., тоді як ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції податковим органом не надано обґрунтування складових вказаної суми, у зв'язку з чим визначена оскаржуваним рішенням контролюючого органу сума не може бути визнана судом обґрунтованою.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про незаконність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Херсонській області № від 15.12.2016р. та про наявність підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст. 200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Херсонській області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 06.07.2017р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Семенюк Г.В.

Шляхтицький О.І.