Справа № 809/967/17
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

809/967/17

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"07" липня 2017 р. Справа № 809/967/17

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування протоколу №2 та наказу №352 від 04.07.2017, -

В С Т А Н О В И В:

06.07.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський" (далі – позивач, ТзОВ "Рибгосп Бурштинський") звернулося в суд з адміністративним позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області (далі – відповідач, РВ ФДМУ по Івано-Франківській області) про визнання протиправними та скасування протоколу №2 та наказу №352 від 04.07.2017.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд, вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження та підсудності даної справи Івано-Франківському окружному адміністративному суду, встановив наступне.

Зі змісту позовних вимог слідує, що позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати протокол засідання конкурсної комісії по передачі в оренду державного нерухомого майна №2 від 04.07.2017 в частині недопущення TOB “Рибгосп Бурштинський” до участі у конкурсі на право оренди державного нерухомого майна – гідротехнічні споруди 42 інвентарних об'єктів (46 ставів) та водоподаючого каналу загальною площею 217,7 га. (Івано-Франківська область, Калуський район на території Студінської сільської ради), що перебуває на балансі ДП “Укрриба”;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника регіонального відділення Фонду державного майна України №352 від 04.07.2017 щодо укладення договору оренди державного нерухомого майна з TOB “Спеціалізоване сільськогосподарське, мисливсько-риболовне господарство “Бабин” Калуської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок” на використання державного нерухомого майна – гідротехнічних споруд 42 інвентарних об'єктів (46 ставів) та водоподаючого каналу загальною площею 217,7 га. (Івано-Франківська область, Калуський район на території Студінської сільської ради), що перебувають на балансі ДП “Укрриба” та відноситься до сфери управління Державного агенства рибного господарства України, строком на 2 роки 11 місяців.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі “Zand v. Austria” від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення “встановлений законом” поширюється не лише на правову основу самого існування “суду”, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття “суд, встановлений законом” у ч.1 ст.6 Конвенції передбачає “усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)”. З огляду на це не вважається “судом, встановленим законом” орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб’єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін “суб’єкт владних повноважень” позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 цього ж Кодексу).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

За змістом ч.1 ст.13 Конституції України від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією..

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України “Про фонд державного майна України” (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Фонд державного майна України здійснює свої повноваження безпосередньо і через регіональні відділення в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі та представництва у районах та містах, створених Фондом державного майна України, у разі необхідності (ч.1 ст.6 цього ж Закону).

Організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності врегульовані Законом України “Про оренду державного та комунального майна” регулює Закон України “Про оренду державного та комунального майна” (ч.1 ст. 1 Закону в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Стаття 2 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” визначає, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Згідно з абз.2 ч.1 ст.5 вказаного Закону, орендодавцями є Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук, а також майна, що належить вищим навчальним закладам та/або науковим установам, що надається в оренду науковим паркам та їхнім партнерам.

У відповідності до вимог ч.6 ст.9 даного Закону, процедуру проведення конкурсу на право оренди державного майна, зокрема цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ, організацій, їх структурних підрозділів (філій, цехів, дільниць), нерухомого майна (будівель, споруд, нежитлових приміщень) та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває у державній власності визначає Порядок.

Конкурс проводить конкурсна комісія, що утворюється орендодавцем (п.3 Порядку проведення конкурсу на право оренди державного майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 серпня 2011 р. № 906).

Із наведеного випливає, що при здійсненні повноважень орендодавця (власника) при реалізації державної політику у сфері оренди державного майна Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва є не суб’єктами владних повноважень у тому значенні цього терміна, в якому його вжито у п.1 ч.1 ст.17 КАС України, а рівноправними суб’єктами майнових відносин, дії яких спрямовані на реалізацію свого права розпоряджатися цим майном відповідно до закону.

Таким чином, заявлені вимоги випливають із відносин, що мають приватноправовий характер, а тому РВ ФДМУ по Івано-Франківській області в цих відносинах виступає як суб’єкт права власності, а не як суб’єкт владних повноважень. Прийняття зазначеним органом (утвореною ним Комісією) рішення (протоколу, наказу) та саме проведення конкурсу є етапом реалізації волі власника на укладення Договору, не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий.

Суд також зазначає, що визнання недійсними результатів конкурсу (укладення договору оренди державного нерухомого майна з TOB “Спеціалізоване сільськогосподарське, мисливсько-риболовне господарство “Бабин” Калуської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок” на використання державного нерухомого майна – гідротехнічних споруд 42 інвентарних об'єктів (46 ставів) та водоподаючого каналу загальною площею 217,7 га.) не породжує наслідків для позивача, оскільки захист порушеного права у разі набуття права оренди державного майна має вирішуватися за нормами цивільного (господарського) законодавства.

Пунктом 1 ч.1 ст.12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім визначених спорів.

Також необхідно зазначити, що в силу вимог п.14 ч.1 ст.3 КАС України, договір оренди державного нерухомого майна в даному випадку не є адміністративним договором, оскільки його умови не випливають із владних управлінських функцій Фонду державного майна України, а із майнових правовідносин щодо управління державною власністю.

Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві судом, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

За таких обставин, дана позовна заява підлягає поверненню позивачу разом з доданими до неї документами.

На підставі наведеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 18, п. 6 ч. 3 ст. 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя ,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибгосп Бурштинський" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування протоколу №2 та наказу №352 від 04.07.2017 - повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Кафарський В.В.