Справа № 405/8268/16-а
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2017-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/8268/16-а
Провадження №2-а/405/255/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кропивницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, в якому просить зобовязати Кіровоградське обєднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області провести перерахунок пенсії за віком, відповідно до довідки про заробітну плату № 14/62 від 19.10.2016 року та ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» з розрахунку 85% із середнього заробітку (та з урахуванням інших виплат, сум премій та надбавок, визначених їй (позивачу) в середніх розмірах відповідно до довідки, що мається в пенсійній справі та здійснити виплату з урахуванням отриманих сум).

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначила, що з 05.12.2006 року вона перебуває на обліку в ОСОБА_2 обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області та з 05.12.2006 року отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу».

Загальний страховий стаж складає 38 років 3 місяці 15 днів, з них на посаді державного службовця 15 років 8 місяців 18 днів.

21 жовтня 2016 року вона звернулась до ОСОБА_2 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області із заявою, в якій просила здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії на підставі довідки відповідно до Закону України «Про державну службу». Рішенням ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області по пенсійній справі № 171320 від 21.10.2016 року їй (ОСОБА_1С.) було відмовлено в перерахунку пенсії у звязку з відсутністю законних підстав. В обґрунтування відмови відповідач зазначив, що ОСОБА_3 України «Про державну службу» № 3723- ХІІ (у редакції до 01.05.2016 року) не діє, отже не має законних підстав для перерахунку пенсії, оскільки не діє й стаття 37-1 «Про державну службу» в редакції від 16.12.1993 року; крім того відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, в тому числі, відповідно до Закону України «Про державну службу», у звязку з чим, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених даним Законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Позивач вважає, що відповідач діяв протиправно, оскільки своїми діями та рішенням про відмову в перерахунку пенсії безпідставно порушив та обмежив її право на перерахунок раніше призначеної пенсії, а отже діяв не на підставі, поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції та законам України.

Позивача ОСОБА_1 в судове засідання надала заяву за вх.. № 7458 від 03.04.2017 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання надав заяву за вх. № 7655 від 05.04.2017 року про розгляд справи без його участі, просив відмовити позивачу в їх задоволені, підтримав подані раніше заперчення, за якими просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог та в яких вказав, що пенсійне забезпечення державних службовців регулювалось статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ до 01.06.2015р. Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання/ призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України, «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, у звязку з чим з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії, - не перераховуються, в т.ч. спеціальні пенсії з 01.06.2015 року не призначаються, а призначені, - не перераховуються.

Крім того, зазначив, що відповідно до статті 37-1 Закону №3723-ХІІ (у редакції до 01.05.2016 року ) було визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

З 01.05.2016 року з набранням чинності Законом України «Про державну службу» № 889 норми ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723 втратили чинність.

Також, зазначив, що управління не має законних підстав для перерахунку пенсії за нормами, які не є чинними на момент виникнення певних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто, до події, факту застосовується той закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Під дією норми права у часі слід розуміти поширення дії нової норми на ті правові наслідки, які хоча й випливають з юридичних фактів, що виникли під час чинності попередньої норми, проте настають після набрання чинності новою нормою.

Таким чином, застосовується норма, яка була чинною на момент здійснення відповідної дії. Більш пізня норма права скасовує дію попередньої норми, отже, стара норма права перестає діяти, оскільки замінена пізнішою, яка регулює ті самі суспільні відносини.

Тобто, на сьогодні, враховуючи всі норми, діючі на момент звернення позивача, а це 04.11.2016 року, то правові підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні, так як діє ОСОБА_3 України «Про державну службу» № 889, який регулює питання пенсійного забезпечення і вказує, що пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», положеннями якого не передбачено підстав для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Пенсійне забезпечення державних службовців в період до 01.05.2016 року було врегульовано зазначеними нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року. В свою чергу, 10.02.2015 року прийнято ОСОБА_3 України "Про державну службу" № 889-VІІІ, який набув чинності 01.05.2016 року, та у зв'язку з набуттям чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ втратили чинність, в тому числі, втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Враховуючи приписи ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, з 01.05.2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Тим самим, з огляду на зазначене, відповідач вважає, що не має законних підстав для перерахунку пенсії за нормами, які не є чинними на момент виникнення певних правовідносин, стосовно перерахунку пенсії для позивача.

З огляду на наявність інформації про перейменування ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області в ОСОБА_4 обєднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області слід вважати правильним найменування відповідача ОСОБА_4 обєднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області.

Зваживши доводи викладені в позові, дослідивши матеріали справи, враховуючи письмові заперечення на позов відповідача, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Кропивницькому (ОСОБА_2) обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області, яке є правонаступником УПФ України в м. Кіровограді, та з 05.12.2006 року отримує пенсію за віком, призначену відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», в редакції, чинній на час призначення пенсії, в розмірі 85% від заробітної плати.

Загальний страховий стаж становить 38 років 3місяці 15 днів, з них стаж роботи на посаді державного службовця 15 років 8 місяців 18 днів.

Судом також встановлено, що 21.10.2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою, згідно з якою, у звязку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців, просила здійснити перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Рішенням відповідача від 21.10.2016 року № 171320 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у звязку з відсутністю законних підстав для проведення такого перерахунку.

Як на підстави для відмови в проведенні перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» в рішенні зазначено, що відповідно до ст.37-1 Закону №3723-XII (у редакції до 01.05.2016 року), умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначав Кабінет Міністрів України. З 01 травня 2016 року вищезазначений закон не діє, тим самим не діють і положення ст.37-1 Закону.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця визначався Постановою КМУ «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» №865 від 31 травня 2000 року, яка втратила чинність з 23.09.2016 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 622 від 14.09.2016 року.

Окрім того, як на підставу відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії, відповідач в рішенні послався і на п. 5 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року № 213, згідно з яким передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів Україні Про державну службу, Про прокуратуру, Про судоустрій і статус суддів, Про статус народного депутата України, «Про Кабінет Міністрів України, Про судову експертизу, Про Національний банк України, Про службу в органах місцевого самоврядування, Про дипломатичну службу, Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, тобто у звязку із викладеним з 1 червня 2015р. пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними Законами, не призначаються, раніше призначені пенсії, - не перераховуються.

Крім того, як вбачається з оскаржуваного рішення, з 01.05.2016 року норма статті 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ (1993 р.) втратила чинність. Статтею 90 Закону України «Про державну службу» № 889 (2015 р.) передбачені умови призначення пенсії державним службовцям за нормами Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

В свою чергу, судом відзначається, що статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16 грудня 1993 року (в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014 року) було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, зазначеною нормою права було визначено таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014 року, який набрав чинності 01 січня 2015 року, статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

При цьому слід зазначити, що Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ «Про державну службу» (набрав чинності з 1 травня 2016 року, (далі - ОСОБА_3 №889-VІІІ) визнано ОСОБА_3 №3723-ХІІ таким, що втратив чинність, крім окремих положень статті 37, що на цей час застосовується при первинному призначенні пенсії до осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. Тобто, статті 37, 37-1 Закону № 3723-ХІІ, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, з 1 травня 2016 року втратили чинність.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону від 2 березня 2015 року № 213-VIIІ, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Отже, на час підвищення посадових окладів державним службовцям та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ, зазначена норма втратила чинність.

ОСОБА_3 законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

В Рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 9 лютого 1999 року чітко визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому Закони №76-VII, №213-VIIІ та №889-VIІI не визнані неконституційними, тому підлягають застосуванню.

Право на пенсію позивач реалізувала в 2006 році та нарахування її пенсії здійснюється у розмірах, встановлених статтею 37-1 Закону №3723-ХІІ, в редакції чинній на час її призначення. Проте, право на перерахунок пенсії виникає, за загальним правилом, або у зв'язку зі збільшенням стажу, або збільшенням розміру заробітної плати (що має місце в межах спірних правовідносин) та може бути реалізовано на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу.

З урахуванням п. 10, 12 Прикінцевих положень Закону № 889-VІІІ, якими на теперішній час регулюється порядок первинного призначення пенсій державним службовцям, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, пенсія призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Як наслідок, можливість перерахунку пенсії позивачу з урахуванням загального проценту розрахунку пенсії 85% від суми заробітної плати (в тому числі з урахуванням надбавок і доплат до посадового окладу, зазначених у довідці №14/62 від 19.10.2016 року, виданої Управлінням державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області), суд вважає безпідставним і неможливим.

На час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії положення стаття 37-1 Закону №3723-ХІІ вже втратили чинність, тому в Управління відсутні підстави для їх застосування.

ОСОБА_3 №889-VІІІ взагалі не містить окремого порядку перерахунку пенсій державним службовцям. Стаття 90 цього закону передбачає, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України від 9 липня 2003 року №1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - ОСОБА_3 №1058-ІV).

Таким чином, пенсії, призначені згідно із Законом №3723-ХІІ, перераховуються у відповідності до вимог Закону №1058-ІV, тобто, тільки у випадку, якщо складові пенсійної виплати (надбавки, підвищення, доплати тощо) визначаються залежно від розміру прожиткового мінімуму.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, враховуючи приписи ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, суд дійшов висновку про те, що, оскільки, станом на час звернення позивача до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії, втратила чинність стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, якою було врегульовано порядок та умови перерахунку пенсії державних службовців, на підставі чого у відповідача були відсутні підстави для їх застосування.

Доводи позивача щодо необхідності при вирішенні питання про наявність у особи права на перерахунок раніше призначеної пенсії, застосовувати положення Закону, які діяли на момент призначення пенсії, суд вважає необґрунтованими, оскільки «право на призначення пенсії» та «право на перерахунок пенсії» не є тотожними за юридичним змістом і підстави для їх виникнення є різними. Оскільки такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям, на момент звернення позивача до відповідача, не існувало, то відповідач обґрунтовано вказав на відсутність у позивача права на перерахунок пенсії.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку не має місця звуження соціально-правових гарантій відповідних категорій осіб, які отримують пенсію державного службовця, з огляду на наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В свою чергу, жодні соціальні права не є абсолютними, вони можуть бути обмежені у визначеному Законом порядку. Так, у відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За своєю правовою природою право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівників за відповідною посадою є разовою формою підвищення грошової винагороди (пенсії) особам, які звільнені зі служби на пенсію. Вона може бути здійснена з метою забезпечення відповідності розміру пенсії особи порівняно із заробітною платою працюючих на відповідних посадах осіб, з метою стимулювання до довгострокового виконання особами професійних обов'язків до виходу на пенсію. В свою чергу, право на перерахунок пенсії не належить до таких соціально-правових гарантій державних службовців, як заробітна плата, спеціальні умови праці, пенсія, оскільки не є основним джерелом матеріального забезпечення та не має постійного характеру, безпосередньо не покриває соціальних ризиків, пов'язаних, зокрема, із хворобою, інвалідністю, старістю та виникає лише після звільнення на пенсію.

У рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Таким чином, виключення законодавцем статті, що передбачала право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних державних службовців не може бути розцінено як звуження соціально-правових гарантій, порушення принципу передбачуваності Закону, та відповідно не створює обов'язку держави для здійснення перерахунку пенсії без правових на те підстав.

Також, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 у звязку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 6, 11, 69, 71, 94, 158-163, 167, 185-186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Кропивницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про зобовязання ОСОБА_4 обєднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області провести перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1, відповідно до довідки № 14/62 виданої управлінням Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області від 19.10.2016 року, з розрахунку 85% із середнього заробітку, та здійснити виплати з урахуванням отриманих сум, - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м.Кіровограда шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги, у разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова