Справа № 357/4059/17
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/4059/17 Головуючий у 1-й інстанції: Дмитренко А.М.
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя : Шелест С.Б.

Судді: Кузьмишина О.М., Пилипенко О.Є.

При секретарі судового засідання: Понсе-Кашоіда О.

За участі представників:

Позивача: ОСОБА_2;

Відповідача: Мовчан О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.05.17р. у справі 357/4059/17 за позовом ОСОБА_4 до Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії

у с т а н о в и в:

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.05.17р. адміністративний позов задоволено: визнано протиправним рішення відповідача від 24.02.17р. №85/1319 про відмову у призначенні Позивачу пенсії; зобов'язано відповідача призначити Позивачу пенсію за вислугою років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.91р. № 1789-XII з 15.02.17р., виходячи з розрахунку 90% від суми щомісячного /чинного/ заробітку, обчисленого за 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією; зобов'язано відповідача зарахувати до стажу роботи Позивача, що дає право на пенсію за вислугу років, половину строку навчання в Національній юридичній академії України ім. Ярослава Мудрого.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано, що з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.15р. №213 - з 01.06.15р. пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру» не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. У Позивача недостатньо трудового стажу для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1697-VII, який діяв на момент звернення Позивача з заявою про призначення пенсії. Законом № 1697-VII не передбачено зарахування до страхового стажу, який дає право на пенсію періоду навчання у вищих навчальних закладах.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 15.02.17р. Позивач звернулась до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.91р. № 1789-XII.

Рішенням від 24.02.17р. №3714/03 відповідач відмовив у призначенні пенсії за вислугу років з покликанням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.15р. №213 з тих підстав, що з 01.06.15р. пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру» не призначаються.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що Позивач набула право на пенсію за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII; застосування до спірних правовідносин статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.14р. № 1697-VII є звуженням прав позивача. Чинним законодавством передбачено зарахування половини строку навчання у вищих начальних закладах до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугою років.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону України від 05.11.91р. № 1789-XII «Про прокуратуру».

Разом з тим, 15.07.15р. у певній частині набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.14р. № 1697-VII, який визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

Підпунктом 1 п. 3 Прикінцевих положень Закону № 1697-VII визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом:

Закон України «Про прокуратуру» (Відомості Верховної Ради України, 1991 р., N 53, ст. 793, N 50, ст. 474; 1995 р., N 11, ст. 71, N 34, ст. 268; 2001 р., N 9, ст. 38, N 44, ст. 233; 2002 р., N 17, ст. 117, ст. 125; 2003 р., N 29, ст. 233, N 30, ст. 247; 2004 р., N 8, ст. 66; 2005 р., N 2, ст. 32, N 6, ст. 132, N 11, ст. 198; 2006 р., N 1, ст. 18, N 19 - 20, ст. 156; 2007 р., N 7 - 8, ст. 66, N 33, ст. 442; 2008 р., NN 5 - 8, ст. 78, N 48, ст. 357; 2010 р., N 37, ст. 497, NN 41 - 45, ст. 529; 2011 р., N 23, ст. 160, N 30, ст. 279; 2012 р., N 12 - 13, ст. 82; 2013 р., N 14, ст. 89, N 21, ст. 208, N 37, ст. 490, N 39, ст. 517; 2014 р., N 11, ст. 132, N 17, ст. 593, N 20 - 21, ст. 745, N 22, ст. 816; із змінами, внесеними Законом України від 14 серпня 2014 року N 1642-VII), крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 462, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50 1, частини третьої статті 512, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

У свою чергу, частина третя, четверта, шоста та одинадцята статті 501 (у редакції вказаних змін, що була вже чинною на момент звернення позивача до пенсійного органу (15.02.17р.) передбачає наступне:

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі (ч. 3);

середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60. Коригування зазначених виплат проводиться із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу, надбавок до нього за класний чин. Посадовий оклад, надбавки за класний чин і вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах, установлених на дату звернення за пенсією (ч. 4);

до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років (ч. 6);

особи, звільнені з роботи в порядку дисциплінарного стягнення з позбавленням класного чину або позбавлені класного чину за вироком суду, втрачають право на пенсійне забезпечення за вислугою років. Права на одержання пенсії, передбаченої цією статтею, позбавляються також особи, звільнені з роботи у зв'язку з засудженням за умисне кримінальне правопорушення, вчинене з використанням свого посадового становища, або притягненням до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією. У таких випадках пенсія прокурорам і слідчим призначається на загальних підставах (ч. 11).

Отже, на момент звернення Позивача із заявою за призначенням пенсії (15.02.17р.) пенсійне забезпечення працівників прокуратури врегульовано іншою нормою - статтею 86 Закону № 1697-VII.

Частиною 1 статті 86 Закону № 1697-VII передбачено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:

по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років;

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Згідно записів з трудової книжки серії НОМЕР_2, загальний страховий стаж Позивача на день звернення з заявою про призначення пенсії становить 20 років 1 місяць 31 день, у т.ч. на посадах прокурорів - 17 років 10 місяців 14 днів.

Окрім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, Позивач у період з 01.09.94р. по 30.06.99р. навчалась у Національній юридичній академії ім. Ярослава Мудрого на денному відділенні за спеціальністю правознавство, що підтверджується дипломом спеціаліста серії НОМЕР_3 та записом у трудовій книжці серії НОМЕР_2.

Відповідно до частини 6 статті 86 Закону № 1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, на посадах помічників і старших помічників прокурорів, а також половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Отже, чинним на момент звернення Позивача за призначенням пенсії законодавством передбачено зарахування до вислуги років, що дає право на пенсію, половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання.

Наведене спростовує доводи відповідача про відсутність законодавчо визначених підстав для зарахування до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугою років періоду навчання у вищих юридичних навчальних закладах.

Втім, в порушення вказаних правових норм половина строку навчання Позивача у Національній юридичній академії ім. Ярослава Мудрого не була зарахована пенсійним органом до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугою років, а тому задоволення позову у цій частині є обґрунтованим та правомірним.

Разом з тим, сумарний трудовий стаж Позивача, у тому числі з урахуванням половини строку навчання у Національній юридичній академії ім. Ярослава Мудрого, не є достатнім для призначення Позивачу пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII.

З огляду на викладене, правові підстави для задоволення позову в частині визнання протиправним рішення та зобов'язання призначити Позивачу пенсію за вислугою років - відсутні.

Приймаючи до уваги те, що у постанові суду першої інстанції помилковими є лише деякі з його висновків, а інші висновки є законними і обґрунтованими, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про скасування судового рішення у частині (щодо неправильно вирішеної частини позовних вимог) та ухвалення у цій частині нового судового рішення із відповідним розподілом судом витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 94, 196, 196, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.05.17р. у справі 357/4059/17 - задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.05.17р. у справі 357/4059/17 у частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним рішення УПФУ в м. Білій Церкві Київської області від 24.02.17р. №85/1319 про відмову у призначенні ОСОБА_4 пенсії та зобов'язання Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_4 пенсію за вислугою років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.91р. № 1789-XII з 15.02.17р., виходячи з розрахунку 90% від суми щомісячного /чинного/ заробітку, обчисленого за 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією - скасувати та у цій частині прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.05.17р. у справі 357/4059/17 у частині стягнення судових витрат у сумі 1920 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_4 (09106, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 640 грн. (шістсот сорок) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (09100, м. Біла Церква, вул. Я.Мудрого, 2; ).

У іншій частині постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.05.17р. у справі 357/4059/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному прядку відповідно до вимог КАС України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.

Повний текст постанови складений: 11.07.17р.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

ОСОБА_6