Справа № 823/684/17
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2017 року справа № 823/684/17

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Рідзеля О.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного кадастрового реєстратора відділу у Чигиринському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Смагленка Вячеслава Едуардовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Чигиринська районна державна адміністрація, приватне підприємство «Чигирин-Гео», про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1(далі - позивач) з адміністративним позовом до державного кадастрового реєстратора відділу у Чигиринському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Смагленка Вячеслава Едуардовича (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу у Чигиринському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Смагленка Вячеслава Едуардовича №РВ-017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

- зобов'язати державного кадастрового реєстратора відділу у Чигиринському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Смагленка Вячеслава Едуардовича прийняти рішення про реєстрацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,35 га у власність в адмінмежахНовоселицької сільської ради за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач безпідставно відмовився вносити зміни до державного земельного кадастру, оскільки в даному випадку погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства не потребує погодження структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури.

Позивач стверджує, що земельна ділянка вільна від забудови та на ній не планується проведення будівництва, а тому згідно частини 2 статті 186-1 Земельного кодексу України зазначене погодження не вимагається. Відповідне твердження висловлено також у листі №01/05-03 від 19.02.2017р. відділу містобудування та архітектури управління містобудування, архітектури, земельних відносин та державної реєстрації Чигиринської районної державної адміністрації, наданого на звернення ПП «Чигирин-Гео» про погодження спірного проекту землеустрою.

Виходячи з вищевикладеного, позивач вважає, що у відповідача не було правових підстав для відмови в реєстрації земельної ділянки.

Відповідач позов не визнав, проти його задоволення заперечив, надав суду письмові заперечення проти позову в яких зазначив, що позивачем неправильно тлумачяться положення частини 2 статті 186-1 Земельного кодексу України, оскільки всі проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок в межах населеного пункту підлягають погодженню структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури, незалежно від розміщення на них об'єкта будівництва. Відсутність вказаного погодження відповідно до частини 6 статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» є підставою для відмови в здійсненні державної реєстрації земельної ділянки.

За таких обставин відповідач вважає, що діяв правомірно, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Розгляд справи розпочато у відкритому судовому засіданні, однак суд дійшов висновку здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, тому на підставі ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що 04.04.2017р. до державного кадастрового реєстратора відділу у Чигиринському районі звернулася ОСОБА_1 із заявою щодо проведення державної реєстрації земельної ділянки, надавши проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,35 га у власність в адмінмежахНовоселицької сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 та вказана документація із землеустрою у формі електронного документа.

Державним кадастровим реєстратором 11.04.2017р. прийнято рішення №РВ-017 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру в зв'язку з тим, що поданий для проведення державної реєстрації земельної ділянки проект не відповідає вимогам законодавства, зокрема частині 2 статті 186-1 Земельного кодексу України, абзацу 21 статті 50 Закону України "Про землеустрій", оскільки в ньому відсутній висновок щодо погодження структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури.

Вирішуючи питання правомірності вказаного рішення державного реєстратора, суд зазначає, що згідно частини 4 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки;документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Відповідно до частини 5 вказаної статті державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви:перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

За змістом положень частини 6 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є:розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі;невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій", проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Згідно абзацу 21 вказаної статті, обов'язковою складовою проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок є матеріали погодження проекту землеустрою.

З аналізу наведених положень законодавства вбачається, що державний кадастровий реєстратор, який здійснює реєстрацію земельної ділянки, при перевірці, документації, яка є підставою для формування земельної ділянки, здійснює перевірку документації із землеустрою на предмет належного її погодження.

Частиною 6 статті 186 Земельного кодексу України передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

В силу положень частини 2 статті 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

На переконання суду, зазначені положення частини 2 статті 186-1 Земельного кодексу України передбачають погодження лише тих проектів землеустрою щодо земельних ділянок в межах населеного пункту чи за межами населеного пункту, на яких розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта. В той же час, як вбачається з проектної документації на спірну земельну ділянку вона за своїм цільовим призначенням віднесена до земель сільськогосподарського призначення. Будь-які відомості про її можливу забудову у проекті землеустрою відсутні, а тому твердження відповідача про відсутність погодження структурного підрозділу районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури, є безпідставним.

Суд також наголошує, що проектувальна організація, якій позивач замовив виготовлення проекту землеустрою ПП «Чигирин-Гео» зверталась до відділу містобудування та архітектури управління містобудування, архітектури, земельних відносин та державної реєстрації Чигиринської районної державної адміністраціїпро погодження спірного проекту землеустрою на що останній листом №01/05-03 від 19.02.2017р. повідомив, що погодженню підлягають тільки проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, на яких розташовані об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта.

За таких обставин, суд приходить до висновку про неправомірність спірного рішення державного кадастрового реєстратора, що є підставою для його скасування.

Щодо вимог позивача про зобов'язання державного кадастрового реєстратора прийняти рішення про реєстрацію земельної ділянки, суд зазначає, що перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя, а тому позовна вимога про зобов'язання відповідача прийняти певні рішення є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Як наслідок,суд вважає за можливе вказану вимогу задовольнити частково та зобов'язати відповідача повторно розглянути питання про реєстрацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,35 га у власність в адмінмежахНовоселицької сільської ради за адресою: АДРЕСА_1.

Частиною 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Зважаючи, що позивачем пред'явлено позов з двома немайновими вимогами, який задоволено частково, тому на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відділу у Чигиринському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

Керуючись статтями 14, 86, 94, 128, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу у Чигиринському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Смагленка Вячеслава Едуардовича №РВ-017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Зобов'язати державного кадастрового реєстратора відділу у Чигиринському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Смагленка Вячеслава Едуардовича повторно розглянути питання про реєстрацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,35 га у власність в адмінмежах Новоселицької сільської ради за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу у Чигиринському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель