Справа № 810/1371/17
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/1371/17

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 року № 810/1371/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Басай О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ельф" про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ельф", в якому просить стягнути заборгованість у розмірі 7440,46 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не були сплачені в повному обсязі страхові внески за період з березня по листопад 2008 року, що призвело до утворення заборгованості в сумі 7440,46 грн., яку позивач просить стягнути в примусовому порядку.

Від відповідача заперечень проти позову, заяв чи клопотань до суду не надходило.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.07.2017 вирішено розгляд даної адміністративної справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Згідно з преамбулою Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058 (далі – Закон № 1058 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Положеннями абзацу другого пункту 1 частини першої статті 14 Закону №1058 страхувальниками відповідно до цього Закону є: роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058, відповідач є платником страхових внесків.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 19 Закону №1058, страхові внески до солідарної системи нараховуються: для роботодавця - на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці", виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Пунктом 4 частини другої статті 17 Закону №1058 встановлено, що страхувальник зобов'язаний подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом.

Положеннями підпункту 5.1.1 пункту 5.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в Пенсійний фонд України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 №21-1 (далі – Інструкція в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що обчислення страхових внесків зазначеною категорією платників здійснюється щомісячно за ставками, визначеними пунктами 4.1, 4.2 цієї Інструкції, на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), виходячи з розміру страхового внеску, що діє на день нарахування виплат (доходу).

Відповідно до розрахунків сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за період з березня по листопад 2008 року, загальна сума страхових внесків становить 6881,60 грн.

Згідно з частиною шостою статті 20 Закону №1058, страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць.

Управлінням Пенсійного фонду України у м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області, правонаступником якого є позивач, було винесено рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальникам органом Пенсійного фонду: №215-2 від 20.09.2007, яким вирішено застосувати до відповідача штраф у сумі 40,24 грн.; №21-3 від 27.03.2009, яким вирішено застосувати до відповідача штраф в розмірі 28,44 грн.; №7-2 від 27.03.2009, яким вирішено застосувати до відповідача штраф у сумі 700,00 грн.

Стаття 106 Закону №1058 передбачає, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов’язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

На підставі зазначеної норми позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про сплату боргу №Ю 60 від 16.04.2013 у розмірі 9262,72 грн., проте повернуто на адресу управління із відміткою "за зазначеною адресою не проживає".

Згідно частиною третьою статті 106 Закону №1058, страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Ураховуючи відсутність незгоди відповідача з розрахунком суми недоїмки, вказана вимога про сплату боргу є узгодженою.

Із картки особового рахунку відповідача вбачається, що розрахована сума страхових внесків була частково сплачена відповідачем у розмірі 209,82 грн.

А також, судом встановлено, що в адміністративній справі №2а-8447/10/1070 за позовом Управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ельф" про стягнення заборгованості, було винесено постанову від 14.12.2010, якою вирішено стягнути з відповідача частину вищезазначеної заборгованості в сумі 1822,26 грн.

Отже, станом на момент розгляду справи за відповідачем залишається заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з березня по листопад 2008 року в розмірі 7440,46 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості, оскарження вимоги про сплату недоїмки та/або рішень про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальникам органом Пенсійного фонду відповідачем до суду не надано.

Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення недоїмки зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з березня по листопад 2008 року в розмірі 7440,46 грн. є обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем – фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Басай О.В.