Справа № 813/4006/16
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/4186/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Качмара В.Я.

суддів Ніколіна В.В., Рибачука А.І.,

при секретарі судового засідання Куціль С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 1 березня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Старояричівське автотранспортне підприємство-1» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Старояричівське автотранспортне підприємство-1» (далі - ТОВ) звернулося до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС) про: визнання протиправною бездіяльності відповідача, що полягає у нездійсненні збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі ПДВ, Система відповідно) суми, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН), на суму 221134 грн; зобов'язання ДФС збільшити у Системі суму, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН, на вказану суму та відобразити відповідне збільшення у витязі з Системи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.07.2015 позивачем подано «ОСОБА_1 розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок» (далі ОСОБА_1 розрахунок) із зазначенням у рядку 03 «Звітний податковий період, за який виправляються помилки» лютий 2015 року із Додатком 2 «Розрахунок суми залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року (Д2)», в якому зазначено, що відповідно до п.33 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України України (далі ПК), підприємство просить згідно з пп. «а» на суму залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів у розмірі 190327 грн збільшити розмір суми податку на яку матимуть право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН. 30.07.2015 подано ОСОБА_1 розрахунок із зазначенням у рядку 03 «Звітний податковий період, за який виправляються помилки» червень 2015 року із Додатком 2 «Розрахунок суми залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року (Д2)», в якому зазначена ця ж сума залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів до 01.02.2015. ОСОБА_1 розрахунки відповідач прийняв, згідно квитанцій №2 від 20.07.2015 № та 30.07.2015 № (далі Квитанції), однак їх не враховано та не здійснено коригувань у Системі, внаслідок чого позивачу не врахована відповідну суму в реєстраційній сумі податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН, що призводить до порушення його прав.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 1 березня 2017 року справі №813/4006/16 позов задоволено повністю.

Постанову оскаржив відповідач, який в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга обґрунтована тими ж обставинами, які наводилися відповідачем у письмових запереченнях на позов.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що ДФС не довела правомірність не відображення сум у Системі.

Такі висновки суду є правильними з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ТОВ 18.03.2015 та 20.07.2015 подано податкові декларації з ПДВ за відповідно лютий і червень 2015 року (а.с.9-32).

20.07.2015 позивачем подано ОСОБА_1 розрахунок із зазначенням у рядку 03 «Звітний податковий період, за який виправляються помилки» лютий 2015 року із Додатком 2 «Розрахунок суми залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року (Д2)», в якому зазначено, що відповідно до п.33 підрозділу 2 розділу XX ПК, підприємство просить згідно з пп. «а» на суму залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів у розмірі 190327 грн збільшити розмір суми податку на яку матимуть право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН (а.с.34-39).

30.07.2015 ТОВ подано ОСОБА_1 розрахунок із зазначенням у рядку 03 «Звітний податковий період, за який виправляються помилки» червень 2015 року із Додатком 2 «Розрахунок суми залишку від'ємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року (Д2)», в якому зазначена сума 221134 грн залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів до 01.02.2015 (а.с.41-45).

ОСОБА_2 розрахунки були прийняті ДФС, що підтверджується Квитанціями (а.с.33, 40).

Однак, за поданими Уточнюючими розрахунками коригування від'ємних значень у Системі не відбулось, у зв'язку з чим позивач звернувся до відповідачів з листом від 07.09.2016 №07/09, який отримано 09.09.2016, однаку відповіді не отримав (а.с.46-49).

Спірні правовідносини, що виникли у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані ПК.

З 01.01.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким запроваджено нові правила функціонування Системи.

Так, Система запроваджена поетапно відповідно до п.35 підрозділу 2 розділу XX ПК:

- з 1 січня до 1 липня 2015 року - у тестовому режимі;

- з 1 липня 2015 року - на постійній основі.

Основні принципи функціонування Системи визначено ст.200-1 цього ж Кодексу (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

«Порядок електронного адміністрування податку на додатну вартість» затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №569 (далі Порядок).

Рахунок у Системі (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобовязань з податку (п.2 Порядку; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до п.200-1.5 ст.200-1 ПК кошти з електронного рахунка платника ПДВ перераховуються Казначейством в автоматичному режимі виключно до:

- державного бюджету;

- на рахунок, відкритий у банку та/або органі Казначейства сільськогосподарськими підприємствами - суб'єктами спеціального режиму оподаткування, визначений ст.209 ПК, для акумулювання сум податку, що нараховуються на вартість поставлених ними сільськогосподарських товарів (послуг), у порядку, передбаченому ст.209 ПК;

- на поточний рахунок платника податку за його заявою у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов'язань.

Протягом дії Системи у тестовому режимі платники податку самостійно зараховують на такі електронні рахунки кошти з власних поточних рахунків, відкритих у банківських установах, у сумах, необхідних для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку, задекларованих ними в податковій звітності з ПДВ.

З 01.07.2015 на рахунки в Системі платники податку зараховують також кошти у сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 ПК та надає право для реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування.

Пунктом 33 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК визначено, що за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум ПДВ, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01.02.2015, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01.02.2015 в рахунок зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних звітних (податкових) періодів, відємне значення суми, розрахованої згідно з п.200-1 ст.200 цього Кодексу, та залишок відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 01.02.2015:

а) або без проведення перевірок, передбачених ст.200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН, визначену п.200-1.3 ст.200-1 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення. Суми такого відємного значення та/або бюджетного відшкодування можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку;

б) або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному ст.200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31.01.2014.

ДФІ, після початку роботи Системи у штатному режимі на постійній основі, отримавши уточнюючі податкові декларації з ПДВ за лютий та червень 2015 року, які прийняті згідно Квитанцій, своєчасно не забезпечив відображення її показників у Системі (а.с.79).

Пунктом 34 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК встановлено, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» (далі Закон №643-VIII; набрав чинності 29.07.2015) зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН, визначене п.200-1.3 ст.200-1 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових НаклОтр, НаклВид та Митн, що були сформовані починаючи з 01.072015.

Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом, зокрема, до 31.01.2015 для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених ст.200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з ПДВ, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до ст.209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року). Суми такого від'ємного значення можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку (п.4).

Показники формули, визначеної наведеним пунктом, обраховуються з 01.07.2015. Під час обрахунку показників SНаклОтр та SНаклВид також використовуються розрахунки коригування, складені починаючи з 01.07.2015 та зареєстровані в ЄРПН, до податкових накладних, складених до 01.07.2015, що підлягали наданню покупцям - платникам податку. Для обрахунку показників SНаклОтр, SНаклВид та SМитн використовуються документи (податкові накладні, розрахунки коригування, митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 01.07.2015.

Під час обрахунку суми SНакл також використовуються показники, визначені пунктами 34, 34-1 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК.

Для забезпечення реалізації норм Закону №643-VІІІ, ДФС розробила План заходів з удосконалення Системи, розділом III якого передбачено обнулення показників та перерахунок суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН, для зареєстрованих платників податку наступним чином:

- з 00 годин 00 хвилин 03.08.2015 (на початок третього робочого дня після дня набрання чинності наведеним Законом) ДФС буде проведено обнулення суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН (SНакл), сформовану відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 та п.34 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК, та значення усіх її складових, визначених ПК, крім показників SНаклОтр, SМитн та SНаклВид, що були сформовані, починаючи з 01.07.2015.

Протягом 03.08.2015 року (третього робочого дня після дня набрання чинності Закону №643-VІІІ) сума SНакл зареєстрованим платникам податку збільшиться на:

- суму середньомісячного розміру сум ПДВ, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених або розстрочених за останні 12 звітних місяців/4 квартали (Sовердрафт);

- суму помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з ПДВ станом на 01.07.2015 (SПерепл);

- суму від'ємного значення податку, непогашеного станом на 01.07.2015 та задекларованого платником у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року;

- суму залишків коштів на електронних рахунках платників у Системі станом на початок робочого дня 03.08.2015 за вирахуванням сум, заявлених платником у складі податкової звітності з податку за звітний (податковий) період за червень 2015 року до перерахування з електронного рахунку до бюджету в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку та/або на поточний рахунок платника відповідно до п.200-1.6 ст.200-1 цього Кодексу, також така сума зменшується на суму податкових зобов'язань, задекларованих платником за звітний (податковий) період за червень 2015 року/II квартал 2015 року.

На кінець третього робочого дня після дня набрання чинності Законом №643-VІІІ сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН (SНакл), буде обрахована на підставі оновлених значень усіх її складових та інших показників, які згідно з вимогами п.34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною п.200-1.3 ст.200-1 ПК.

При цьому, планом заходів окремо зазначено, що у зв'язку із переведенням роботи Системи в штатний режим, починаючи з 04.08.2015 реєстрація в ЄРПН податкових накладних та розрахунків коригування, складених до 01.07.2015, здійснюватиметься без обмеження сумою SНакл.

До 20.08.2015 платникам податку, що застосовують звітний податковий період квартал, сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН (SНакл), буде збільшена на суму від'ємного значення, непогашеного станом на 01.07.2015 та задекларованого у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за ІІ квартал 2015 року.

Враховуючи, що позивачем задекларовано від'ємне значення ПДВ (рядки 24 та 31) у декларації з ПДВ за червень 2015 року, сума такого від'ємного значення мала бути відображена податковим органом в Системі, як сума, на яку ПП має право реєструвати податкові накладні на відвантаження товару.

Однак, доказів вчинення ДФС таких дій не подано.

Як правильно вказав суд першої інстанції, Система організована на централізованому рівні ДФС, на цьому ж рівні відбуваються усі дії, пов'язані з перенесенням, відображенням (збільшенням) та автоматичним обчисленням реєстраційної суми щоразу при зміні значення будь-якого з показників формули.

Відтак, ДФС допустивши протиправну бездіяльність, порушила ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі Перший Протокол), а саме право на мирне володіння своїм майном, що також є невід'ємним правом на повагу до своєї власності.

Так, відповідно до ст.1 Першого Протоколу кожна юридична особа має право на мирне володіння своїм майном. Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.

Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (рішення у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976)).

Як зазначено у справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності визначається як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Висновки суду першої інстанції, які викладені в ухвалі від 24 січня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду через закінчення строку звернення до адміністративного суду, є достатні (а.с.77-78, 91).

Наведені висновки суду першої інстанції є вичерпні, а доводи апелянта - надумані, свідчать про переоцінку ним фактичних обставин справи в свою користь, довільне і неправильне трактування вимог податкового законодавстві.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження відповідача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у звязку з чим його апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 1 березня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Повний текст виготовлений 13 липня 2017 року.