Справа № 636/2910/16-а
Суддя: Дьоміна О. П.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №636/2910/16-а
Провадження №2-а/636/10/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2017 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області в складі:

головуючої судді Дьоміної О.П.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

секретаря Коваленко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, третя особа - Державна архітектурно-будівельна інспекція України, про зобовязання надати дозвіл на будівництво дороги, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, який було 12.01.2017 року уточнено та просив зобовязати відповідача надати дозвіл для будівництва дороги по лівому берегу струмку від ділянки №3 до ділянки №1 по провулку Михайлівський у смт. Малинівка Чугуївського району Харківської області.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що він є власником будинку, розташованого по вул. Інтернаціональній, 143 у смт. Малинівка Чугуївського району Харківської області. Дане домоволодіння знаходиться на болотистій місцевості і відсутність дороги створює значні незручності позивачу та членам його сімї, оскільки вони не мають змоги здійснювати підїзд транспортних засобів до свого домоволодіння, що необхідно для подальшого будівництва останнього. У звязку з цим, ОСОБА_1 звернувся до Малинівської селищної ради з метою отримання дозволу на проведення робіт по будівництву дороги і 29.11.2004 року отримав дозвіл на прокладання дороги по правому берегу струмка, що розташований в кінці огороду, прилеглого до домоволодіння позивача; 20.03.2005 року ОСОБА_1 отримав дозвіл на будівництво дороги до ділянки №3 по лівому берегу джерела. Після чого здійснив за власний рахунок будівництво дороги по правій стороні берегу.

20.05.2015 року позивач знову звернувся до Малинівської селищної ради із заявою про надання дозволу на будівництво дороги від ділянки №3 до ділянки №1 по пров. Інтернаціональний, по лівому берегу ріки, на яку отримав відповідь, що заява направлена у сектор містобудування і архітектури Чугуївської РДА для розгляду і надання обґрунтованої відповіді, після отримання якої його буде повідомлено про це. В свою чергу, сектор містобудування і архітектури Чугуївської РДА 10.06.2015 року звернувся до сільради з вимогою надати топографо-геодезичний матеріал місця розташування дороги, що проектується, у масштабі 1:500. Не отримавши чіткої і мотивованої відповіді на свою заяву ОСОБА_1 17.07.2015 року повторно звернувся до Малинівської селищної ради із заявою про дозвіл на будівництво дороги, на яку отримав відповідь, що вона буде розглядатись комісією у присутності членів територіальної громади, депутата виборчого округу №8 та членів депутатської комісії з питань комунальної власності, будівництва та житлово-комунального господарства 06.08.2015 року, проте дане засідання не відбулось, у звязку з чим питання позивача по будівництву дороги було знову залишене без розгляду. 02.10.2015 року та 09.12.2015 року ОСОБА_1 в чергове звернувся до відповідача з заявами стосовно вказаного вище питання, на які отримав відповіді рекомендаційного характеру.

Чугуївська РДА повідомила позивача про те, що йому відмовлено у будівництві дороги у звязку з відсутністю розробленої проектно-кошторисної документації.

16.05.2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про будівництво дороги від ділянки №3 до ділянки №1 по пров. Михайлівський (колишній Інтернаціональний), до якої додано план-схему прокладання дороги.

Заява була передана на розгляд до сектору містобудування і архітектури Чугуївської РДА, яке надало рекомендацію щодо створення комісії по розгляду питання по суті, яке знаходиться у компетенції Малинівської селищної ради.

01.08.2016 року відповідач повідомив ОСОБА_1, що планом інженерно-транспортної інфраструктури селища не запланована дорога, тому для будівництва нової дороги рекомендовано звернутися до проектної організації для оформлення документів. Однак, позивач з цим не згоден, оскільки будівництво дороги заплановано з чорнозему, план-схему прокладання дороги він надав, крім того, ОСОБА_1 вже надавався дозвіл на прокладання дороги до ділянки №3, коштів на будівництво позивач не просить (а.с.55-58).

Департамент державної архітектурно-будівельна інспекція у Харківській області надав до суду заперечення, в яких просив суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позову у повному обсязі, оскільки відповідно до ст. 10 ЗУ «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва обєктів архітектури, додержання субєктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, вимог вихідних даних, здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи. Згідно із ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим Постановою КМУ за №294 від 09.07.2014 року та Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим Постановою КМУ за №553 від 23.05.2011 року, основними завданнями Держархбудінспекції та її територіальних органів є виконання дозвільних, реєстраційних функцій та здійснення контролю і нагляду сфері будівництва, містобудування та архітектури. Крім того, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю є єдиним органом державної влади уповноваженим на встановлення факту готовності обєкту для експлуатації. Прийняття обєктів в експлуатацію проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами, поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації шляхом видачі Інспекцією сертифікату. ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та постановами КМУ від 13.04.2011 року за №466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» та від 13.04.2011 року за №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», був затверджений декларативний принцип оформлення замовником документів, які надають йому право виконувати будівельні роботи на обєктах будівництва І-ІІІ категорії складності та підтверджують готовність обєкта до експлуатації. Вказаний принцип полягає в тому, що відповідальність за достовірність даних, зазначених замовником у декларації про початок виконання будівельних робіт та у декларації про готовність обєкта до експлуатації, несе сам замовник, а Інспекція (Департамент) зобовязана прийняти до розгляду подану декларацію, перевірити повноту даних, зазначених у ній та прийняти рішення щодо проведення реєстрації декларації. Відповідно до ст. 31 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» до власних (самоврядних) повноважень селищних рад належить: організація за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, реконструкції і ремонту шляхів місцевого значення, а також капітального та поточного ремонту вулиць і доріг населених пунктів. Постановою КМУ від 23.04.2014 року за №150 «Питання функціонування територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції України» ліквідовані як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної архітектурно-будівельної інспекції України, зокрема, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області. На цей час, на території Харківської області виконує дозвільні, реєстраційні функції та здійснює контроль і нагляд у сфері будівництва, містобудування та архітектури Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області. Відповідно до положення Департаменту архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, затвердженого наказом №235 від 01.10.2014 року та Наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №288 від 21.10.2014 року, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області є територіальним органом структурним підрозділом апарату Держархбудінспекції, виконує дозвільні, реєстраційні функції та здійснює контроль і нагляд у сфері будівництва, містобудування і архітектури на території Харківської області, та не є юридичною особою.До цього часу, ані Інспекція, ані департамент не отримували від позивача або Малинівської селищної ради декларацію про початок виконання будівельних робіт з будівництва дороги, або декларацію про готовність обєкта до експлуатації та не відмовляли у їх реєстрації (тобто не порушували нічиїх прав) (а.с.11-113).

-2-

29.05.2017 року від Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області також надійшли до суду заперечення на позовну заяву ОСОБА_1, згідно яких відповідач вважав, що позовні вимоги позивача є незаконними, безпідставними та необґрунтованими, оскільки суду не надано необхідних належних та допустимих доказів, якими ОСОБА_1 мотивує обставини, викладені в позовній заяві, крім того, він не надав доказів порушення його прав на земельну ділянку, а також пропустив строк звернення з цим позовом до адміністративного суду за захистом своїх прав на землю. На думку представника сільради, позивач, звернувшись з даним позовом до Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, не дотримався строків звернення до адміністративного суду, що є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову. Так, позивач 20.05.2015 року звернувся до селищного голови із заявою про надання дозволу для прокладки дороги по лівому березі струмка від ділянки №3 до ділянки №1 по пров. Михайлівський в смт. Малинівка Чугуївського району. 22.05.2015 року ОСОБА_1 надана відповідь стосовно того, що для розгляду його заяви та направлення її за належністю до сектору містобудування і архітектури Чугуївської райдержадміністрації для розгляду головному архітектору та надання обґрунтованої відповіді. 10.06.2015 року завідувач сектору містобудування і архітектури Чугуївської райдержадміністрації ОСОБА_4 повідомив голову Малинівської селищної ради про те, що відповідно до генерального плану смт. Малинівка, розробленого інститутом «УКРМІКБУДПРОЕКТ» у 2006 році земельна ділянка, на якій передбачається розташування дороги проходить територія санітарної зони, у зв'язку з цим для прийняття рішення замовнику необхідно надати топографо-геодезичний матеріал у масштабі 1:500 розташування дороги, що проектується. 17.07.2015 року позивач вдруге звернувся із заявою про надання дозволу для прокладки дороги по лівому березі струмка від ділянки №3 до ділянки №1 по пров. Михайловський в смт. Малинівка Чугуївського району. 27.07.2015 року листом селищного голови ОСОБА_1 повідомлено, що його заява буде розглянута комісією в присутності членів територіальної громади прилеглих домоволодінь, депутата виборчого округу №8 та членів депутатської комісії з питань комунальної власності будівництва та житлово-комунального господарства 06.08.2015 року о 8-30 годині. Таким чином, саме з 06.08.2015 року у позивача виникло право на звернення за захистом до суду з адміністративним позовом. Але позивач, продовжував вести переписку з селищною радою хоча був ознайомлений з обставинами не надання йому дозволу на будівництво дороги. У відповідності до ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, згідно ч. 2 ст. 99 КАС України, встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Таким чином, на думку відповідача, ОСОБА_1 безпідставно посилається в адміністративному позові на те, що Малинівська селищна рада 01.08.2016 року повідомила його про те, що планом інженерно-транспортної інфраструктури села не заплановано дороги, а тому для будівництва дороги необхідно звертатися до проектної організації для оформлення документації і як можна припустити з цієї дати він визнав своє право порушеним. Відповідач також вважає посилання ОСОБА_1 в поданому ним адміністративному позові на те, що ще в 2015 році селищний голова надавав йому дозвіл на будівництво дороги по лівому берегу струмка від ділянки №3 до ділянки №1 по пров. Михайловський в смт. Малинівка Чугуївського району, але всіляко затягує розгляд даного питання та посилається на наявність у діях голови ознак бюрократизма та корупції, як необґрунтовані, безпідставні і бездоказові. Крім того, дане питання було предметом розгляду та дослідження громадськості та інших державних органів та установ, якими було встановлено, що саме позивачем здійснюються дії, які порушують вимоги водного законодавства. Так, з цього питання за дорученням заступника голови ХОДА ОСОБА_5 департаментом житлово-комунального господарства і розвитку інфраструктури облдержадміністрації спільно з Чугуївською РДА та Службою автомобільних доріг у Харківській області було розглянуто звернення ОСОБА_1 з приводу відмови у наданні дозволу для будівництва дороги. Як зазначено в листі №07-01 /ч-10 від 15.01.2016 року, за інформацією Чугуївської РДА, на момент здійснення цивільно-правової угоди на придбання домоволодіння по пров. Інтернаціональному № 1 та № 3, ОСОБА_1 все влаштовувало, в тому числі, місце розташування земельних ділянок (прохід, проїзд до них).

Крім того, для прокладання дороги ОСОБА_1 самостійно здійснив вирубку дорослих дерев, які слугували укріпленням берега річки та слугували запобіганню зсуву ґрунту з присадибних ділянок, переніс без дозволу русло річки Борисівка, яка протікає повз зазначених присадибних ділянок, погіршивши своїми діями стан проходу та проїзду до домоволодінь № 1, № 3, а також неодноразово ігнорував прохання Малинівської селищної ради не виконувати вказані роботи. Цим же листом було роз'яснено ОСОБА_6 його право звернутися до суду згідно з положеннями ст. 158 ЗК України. Таким чином, позивач ще в січні місяці 2016 року достеменно володів інформацією про те, що його право, яке він вважає порушеним, може бути захищено в судовому порядку, а тому, саме з цього часу позивач дізнався про порушення, на його думку, прав пов'язаних з володінням та користуванням житлом та земельною ділянкою, а тому встановлений ст. 99 КАС України шестимісячний строк для звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів, обчислюється з того дня коли ОСОБА_1 дізнався про вказані вище обставини, які на його думку порушують права, передбачені законом. За таких обставин, Малинівська селищна рада вважає, що позивач пропустив шестимісячний строк для звернення до суду за захистом прав свобод та інтересів, оскільки перебіг цього строку закінчився в середині липня 2016 року. У відповідності до ч. 1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Отже, оскільки позивач пропустив річний строк для звернення до суду це є підставою для відмови у задоволенні його адміністративного позову. Також, Малинівська селищна рада вказує на те, що позивач не навів жодних обґрунтувань та доказів на підтвердження своїх посилань щодо незаконності дій сільради. Згідно ст. 10 Водного кодексу України, до відання сільських, селищних, міських та районних у містах рад у галузі регулювання водних відносин на їх території належить: здійснення заходів щодо раціонального використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів; контроль за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів; встановлення правил загального користування водними об'єктами в порядку, визначеному статтею 47 цього Кодексу; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) діяльності підприємств та інших об'єктів в разі порушення ними вимог водного законодавства в межах своєї компетенції; організація роботи, пов'язаної з ліквідацією наслідків аварій та стихійного лиха, погіршенням якості вод або їх шкідливою дією, залучення у встановленому порядку до цієї роботи підприємств, установ і організацій; організація інформування населення про стан водних об'єктів, а також про надзвичайні екологічні ситуації, які можуть негативно вплинути на здоров'я людей, та про заходи, що вживаються для поліпшення стану вод; вирішення інших питань у галузі регулювання водних відносин у межах своєї компетенції. Крім того, згідно ст. 11 ВК України, громадяни та їх об'єднання, інші громадські формування у встановленому порядку мають право: брати участь у розгляді місцевими радами та державними органами питань, пов'язаних з використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів; за погодженням з місцевими радами та державними органами виконувати роботи по використанню і охороні вод та відтворенню водних ресурсів за власні кошти та за добровільною участю членів об'єднань громадян; брати участь у проведенні центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, перевірок виконання водокористувачами водоохоронних правил і заходів та вносити пропозиції з цих питань; проводити громадську екологічну експертизу, обнародувати її результати і передавати їх органам, уповноваженим приймати рішення щодо розміщення, проектування та будівництва нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об'єктів, пов'язаних з використанням вод, у порядку, що визначається законодавством; здійснювати громадський контроль за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів; одержувати у встановленому порядку інформацію про стан водних об'єктів, джерела забруднення та використання вод, про плани і заходи щодо використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів; подавати до суду позови про відшкодування збитків, заподіяних державі і громадянам внаслідок забруднення, засмічення та вичерпання вод; брати участь у підготовці планів управління річковими басейнами та сприяти їх виконанню; брати участь у підготовці планів управління ризиками затоплення та сприяти їх виконанню; здійснювати інші функції щодо використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів відповідно до законодавства. Відповідач зазначає, що з приводу визначення можливості побудови дороги в даному випадку приймала активну участь як Малинівська селищна рада, так і громадськість, про що свідчать чисельні протоколи розгляду цього питання. Крім того, ОСОБА_1 не зазначає у позові та не вказує, які саме норми права порушено Малинівською селищною радою. Отже, вказані вище обставини свідчать про те, що Малинівська селищна рада не порушувала жодних вимог законодавства.

-3-

Згідно ст. 88 ВК України, з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше З гектарів - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер 100 метрів. Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється. Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках всіх категорій земель, крім земель морського транспорту. Статтею 89 ВК України передбачено обмеження господарської діяльності в прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах. Прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; миття та обслуговування транспортних засобів і техніки; влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації, тощо. Об'єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватись, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг. За таких обставин Малинівська селищна рада Чугуївського району вважає, що дотримується вимог законодавства щодо обмеження господарської діяльності в прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм. У відповідності до ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Крім того, згідно п. «г» ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян на та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Таким чином, для того, щоб визнати недійсним правовий акт індивідуальної дії органу місцевого самоврядування, необхідно щоб він існував та одночасно суперечив вимогам закону та порушував права інших осіб. Позивач в поданому ним позові не вказує на те, який саме правовий акт індивідуальної дії відповідач порушив та який порушив його права користування земельною ділянкою, шляхом ненадання дозволу на будівництво дороги. Але, існує розпорядження Малинівської селищної ради «Про створення комісії для будівництва дороги по пров. Інтернаціональному в с. Малинівка», і на даний час не припиняє свою роботу. Також, ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про планування і забудову територій» від 20.04.2000 року передбачено отримання фізичною особою, яка має намір здійснити будівництво об'єктів містобудування (нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування об'єктів містобудування, розширення) на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, від виконавчих органів відповідних рад, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво об'єкта містобудування. При цьому ч. 5 ст. 24 вказаного законодавчого акту передбачено, що дозвіл на будівництво дає право замовникам на отримання вихідних даних на проектування, здійснення проектно-вишукувальних робіт та отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Необхідність розроблення проектної документації на будівництво та видача дозволу на виконання будівельних робіт, передбачена ст. ст. 28, 29 ЗУ «Про планування і забудову територій». Здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт у відповідності до ч. 10 ст. 29 ЗУ «Про планування і забудову територій» вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законодавством. Крім того, відповідач звертає увагу, що положення ст. 105 КАС України визначають перелік вимог, які може містити адміністративний позов, до яких не віднесено вимога про зобов'язання надати дозвіл на побудову (прокладку) дороги. Отже, Малинівська селищна рада вважає, що за таких обставин позивач всупереч законодавства України намагається здійснити побудову дороги.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 26.04.2016 року судом залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Малинівської селищної ОСОБА_3, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області в якості третьої особи на боці відповідача - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, оскільки відповідно до Постанови КМУ від 23.04.2014 року за №150 «Питання функціонування територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції України» ліквідовані як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної архітектурно-будівельної інспекції, зокрема, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області. На цей час, на території Харківської області виконує дозвільні, реєстраційні функції та здійснює контроль і нагляд у сфері будівництва, містобудування та архітектури Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, який є територіальним органом структурним підрозділом апарату Держархбудінспекції та не є юридичною особою.

Під час розгляду справи в суді позивач уточнені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача Малинівської селищної ОСОБА_3 проти позову категорично заперечував, посилаючись на вище приведені обставини.

Представники відповідача та третьої особи: Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області наполягали на відмові у задоволенні позову ОСОБА_1, посилаючись на раніше надані суду заперечення (а.с.111-113).

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами по справі, що:

Згідно Дозволів виконавчого комітету Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, у 2004 році ОСОБА_1 дозволено прокладку стежки по правому берегу джерела, розташованого в кінці огороду, прилеглого до домоволодіння №144, яке належить ОСОБА_1, по вул. Інтернаціональній у смт. Малинівка; у 2005 році позивач отримав дозвіл на будівництво дороги до ділянки №3, яка розташована по пров. Інтернаціональний у смт. Малинівка (а.с.6-7).

Відповідно до Протоколу №2 засідання комісії з регулювання земельних відносин від 03.06.2013 року, на якому розглядалось питання по землі і по руслу річки Борисівка, які розташовані по пров. Інтернаціональний, починаючи від містка по вул. Інтернаціональна у смт. Малинівка, комісією вирішено зобовязати ОСОБА_1 відновити дорогу по пров. Інтернаціональний, що починається до містка по вул. Інтернаціональна до пров. Інтернаціональний та зменшити висоту насипаної дороги, розташованої за містком по вул. Інтернаціональна до пров. Інтернаціональний, в термін 1 місяць; забезпечити вільний доступ мешканців до домоволодінь по пров. Інтернаціональний; зобовязати ОСОБА_1 встановити межові стовпи на присадибних земельних ділянках по пров. Інтернаціональний, №1, №3, згідно розмірів та конфігурації вказаних в технічних та правових документах на домоволодіння та земельну ділянку; зобовязати голову адміністративної комісії підготовити припис про порушення адміністративного законодавства ОСОБА_1 (а.с.9-10).

20.05.2015 року ОСОБА_1 звернувся до голови Малинівської селищної ради з заявою про надання дозволу на прокладання дороги від ділянки №3 до ділянки №1 по пров. Інтернаціональний по лівому берегу струмка (а.с.11).

Малинівська селищна рада у відповідь на вказану заяву повідомила про направлення останньої за належністю до сектору містобудування і архітектури Чугуївської райдержадміністрації, головному архітектуру району для розгляду та надання обґрунтованої відповіді (а.с.12).

-4-

10.06.2015 року сектор містобудування і архітектури Чугуївської райдержадміністрації повідомив про те, що відповідно до генерального плану смт. Малинівка, розробленого інститутом «УКРМІСЬКБУДПРОЕКТ» у 2006 році, на земельній ділянці, на якій передбачається розташування дороги, проходить територія санітарно-захисної зони, у звязку з чим, для прийняття рішення замовнику необхідно надати топографо-геодезичний матеріал у масштабі 1:500 місця розташування дороги, що проектується (а.с.13).

17.07.2015 року ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою про надання дозволу на прокладання дороги від ділянки №3 до ділянки №1 (а.с.15) та отримав відповідь, якою Малинівська селищна рада повідомила ОСОБА_1 про те, що питання надання йому дозволу на будівництво дороги по пров. Інтернаціональний від домоволодіння №3 до домоволодіння №1, буде розглянуто комісією у присутності членів територіальної громади прилеглих домоволодінь, депутата виборчого округу №8 та членів депутатської комісії з питань комунальної власності, будівництва та житлово-комунального господарства 06.08.2015 року о 08-30 год. (а.с.16,17).

Згідно з Протоколом №5 засідання комісії з регулювання земельних відносин від 29.10.2015 року, на засіданні розглядалась заява ОСОБА_1 від 17.07.2015 року щодо можливості будівництва дороги до присадибних ділянок по пров. Інтернаціональний, №1 та №3 у смт. Малинівка. Згідно вказаного протоколу, на засіданні комісії був присутній і позивач. Було встановлено, що підхід до домоволодінь №1 та №3 по пров. Інтернаціональний є, але для поліпшення стану даного проходу ОСОБА_1 необхідно привести його у належний санітарний стан - прибрати карантинні буряни, які постійно ростуть по обидві сторони доріжки. Відповідно до генерального плану смт. Малинівка, дорога з твердим покриттям для проїзду до наведених вище домоволодінь не передбачена. У разі необхідності проходу та проїзду до даних домоволодінь рекомендовано ОСОБА_1 перенести русло річки Борисівка, яке він змінив самостійно без належного дозволу декілька років тому, адже на момент придбання даних домоволодінь ОСОБА_1 всі умови розташування задовольняли, а після здійснення самостійних робіт з річкою та прибережною зоною його не задовольняє ширина та якість дороги. За результатами слухання вирішено рекомендувати привести у належний стан дорогу, яка була історично складена з моменту заснування селища та прибудинкову територію біля двох домоволодінь. А також встановити межові знаки присадибних ділянок. Комісія також рекомендувала додержуватись вимог п. є ст. 91 ЗК України: зберігати геодезичні знаки межові знаки), протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем, та вимоги ст. ст. 103-109 ЗК України. Крім того, ОСОБА_1 було повідомлено про те, що у разі незгоди власників або користувачів землі з рішенням органу місцевого самоврядування, спір вирішується судом (а.с.21-22).

Згідно вимог ст. 99 КАС України - адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Стаття 100 КАС України наголошує, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частина 2 цієї статті вказує на те, що позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Стаття 155 КАС України зазначає, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо, зокрема її подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Про залишення позовної заяви без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позовної заяви без розгляду може бути оскаржена.

Особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Позивач звертаючись до суду з вказаними вимогами не просив суд поновити йому строк. Поважних та об'єктивних причин неможливості звернення до суду у встановлені законом строки із вказаним позовом позивачем у судовому засіданні не наведено.

Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності субєктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Суд звертає увагу на те, що поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Враховуючи те, що позивач 29.10.2015 року був присутній на засіданні комісії з регулювання земельних відносин, під час якого була розглянута його заява від 17.07.2015 року щодо надання дозволу на будівництво дороги та прийняте відповідне рішення, крім того позивачу було розяснено, що у разі незгоди з зазначеним рішенням він має право звернутися до суду, а до суду ОСОБА_1 звернувся лише 25.08.2016 року, відповідно до частини 2 ст. 99 КАС України ним пропущений шестимісячний строк який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а тому, відповідно до частини 2 статті 100 цього кодексу його позовну заяві слід залишити без розгляду в ході судового розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 155 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, третя особа - Державна архітектурно-будівельна інспекція України, про зобовязання надати дозвіл на будівництво дороги - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною 3 ст. 160 цього кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча: