Справа № 466/2768/17
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/6738/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 22 травня 2017р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Львові про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

20.04.2017р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 695584 від 15 квітня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 грн., а провадження по справі закрити.

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 22 травня 2017р. в позові відмовлено.

Не погодившись із винесеною постановою суду, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, позивач подав апеляційну скаргу і просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести рішення, яким позов задоволити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що судом не досліджувались обставини незаконної зупинки транспортного засобу і незаконної перевірки документів, які передували незаконному винесенню постанови.

Вважає не дослідженими доводи незаконності дій працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу (ст.35 Закон України "Про національну поліцію").

Доказів порушення п.2.1. "г" відсутності полісу (сертифікату) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів працівники поліції не надали.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, позивача підтримав апеляційну скаргу і дав пояснення аналогічні фабулі скарги, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і таке вбачається із оскаржуваної постанови інспектора взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції, ОСОБА_1 притягнено до адмінвідповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП, оскільки він 15.04.2017 року о 01.50 год. керував транспортним засобом марки ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 на вул. Г.Мазепи в м. Львові на якому був неосвітлений номерний знак, а також несправний задній правий габаритний ліхтар у темну пору доби, крім цього позивач не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 2.9 «в», 31.6 «б», 2.1 «г» ПДР України.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова відповідача є законна.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного:

Адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність - ст.9 КУпАП.

Відповідно до п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Пунктом 2.9 «в» Правил дорожнього руху встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема без номерного знака або з номерним знаком, що: неосвітлений.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із ст.53 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У відповідності до п.2.1 «ґ» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. (із змінами та доповненнями) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із п.2.4 «а» Правил дорожнього руху на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, несправність одного з плафонів підсвічування номерних знаків, що не заперечує позивач і в позові, а, відтак, колегія суддів вважає, що в працівника поліції були підстави для зупинення транспортного засобу, оскільки візуально була встановлено вищезазначена несправність.

Колегія суддів приймає до уваги, наявні у справі постанови Шевченківського районного суду м.Львова від 12.04.2016р., 20.09.2016р., 30.03.2017р., які не оскаржувались в апеляційному порядку, з яких вбачається, як факт, що позивач неодноразово зупинявся працівниками поліції, а саме в березні та квітні 2016 р. за порушення вимог п. 31.6 ПДР, а саме, що у транспортного засобу, яким він керував був несправний задній правий габаритний ліхтар у темну пору доби.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта, що зазначена несправність виникла під час руху транспортного засобу, оскільки з вищезазначених постанов суду вбачається аналогічне пояснення, щодо несправності освітлення.

Колегія суддів вважає, що у відповідача були правові підстави для перевірки наявності у позивача полісу обов»язкового страхування, оскільки такі повноваження інспектора патрульної поліції передбачені чинним законодавством, і вказані повноваження кореспондуються з обов»язком водія мати при собі поліс обов»язкового страхування та пред»являти його на вимогу працівників поліції.

Відповідно до положення п.21.2 ст.21 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

В той же час, пунктом 21.3 статті 21 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Тобто, вказаною нормою права визначено обов»язок водія мати при собі страховий поліс і такий страховий поліс має бути пред»явлений посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. При цьому, п.21.3 ст.21 Закону не вказує на те, що поліс страхування може бути пред»явлений на вимогу повноважної особи лише у випадку складання нею протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Аналізуючи зазначені норми права Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Правил дорожнього руху, які визначають повноваження посадових осіб поліції та обов»язки водіїв транспортних засобів, колегія суддів приходить до висновку про те, що визначені пунктом 21.2 статті 21 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстави контролю за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не є вичерпними. На думку колегії суддів п.21.2 ст.21 Закону, як закону, що регулює відносини у сфері обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначено додаткові повноваження підрозділів Національної поліції щодо контролю за наявністю полісу обов»язкового страхування у такому випадку, як складання протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Про вказану правову позицію, на думку колегії суддів, свідчать і внесені законодавцем зміни до ч.1 ст.126 КУпАП, попередня редакція якої: «Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне накладення штрафу ….», була змінена: «керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу». Тобто, ч.1 ст.126 КУпАП, в редакції яка діяла на час прийняття відповідачем оскарженої постанови, передбачала відповідальність за сам факт відсутності або не пред»явлення для перевірки полісу обов»язкового страхування, без такої умови, як «у випадках, передбачених законодавством».

Зважаючи на наведене вище відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, колегія суддів враховує вимоги ч.2 ст.71 КАС України, якою передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 22 травня 2017р. по справі №466/2768/17 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Повний текст судового рішення виготовлено 13.07.17