Справа № 191/1584/17
Суддя: Матіяш С. К.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/1584/17
Провадження № 2-а/191/111/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді Матіяш С.К.,

за участю секретаря: Якимчук Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до молодшого інспектора взводу забезпечення супроводження Головного управління національної поліції в Запорізькій області старшого сержанта Оверченко Руслана Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,суд -

ВСТАНОВИВ:

15.05.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до молодшого інспектора взводу забезпечення супроводження ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта Оверченко Р.В. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06 травня 2017 року він, працюючи водієм автотранспортних засобів Науково-виробничого фермерського господарства «КОМПАНІЯ МАЇС», здійснював перевезення вантажу, у кузові керованого ним автомобіля КАМАЗ моделі 53215 державний номер НОМЕР_1, по автомобільній дорозі МІ8 Харків - Сімферополь - Алушта - Ялта, рухаючись у напрямку міста Харків. На 297 кілометрі вищезазначеної автомобільної дороги керований ОСОБА_1 автомобіль зупинено відповідним жестом руки з жезлом особою у формі співробітника поліції. Виконуючи таку жестикуляційну вимогу про зупинку транспортного засобу, позивач зупинив транспортний засіб у вказаному місці, а саме: біля стаціонарного посту поліції. Після зупинки транспортного засобу у вищевказаному місці до ОСОБА_1 підійшла особа чоловічої статі у формі співробітника поліції та поцікавилась, чи все у нього добре. У відповідь на таку цікавість співробітника поліції, позивач попросив назвати законну причину зупинки керованого ним транспортного засобу, на що йому надано відповідь, що це перевірка документів. Після цього ОСОБА_1 зауважив, що така підстава для зупинки транспортного засобу є незаконною, тому що її не передбачено ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», в якій міститься вичерпний перелік підстав для зупинення транспортного засобу, на що позивачу було повторено вимогу пред'явити документи. Позивач вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксована не в автоматичному режимі Серії АР №929420 від 06.05.2017 року, є безпідставною, незаконною та підлягає скасуванню судом, оскільки:

- відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі;

- відповідач позбавив ОСОБА_1 можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП;

- відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст.278,279 КУпАП;

- відповідач необґрунтовано без будь-яких доказів в супереч встановленому порядку проведення габаритно-вагового контролю, з перевищенням службових повноважень, без використання спеціальних вимірювальних пристроїв, визначив невідповідність вантажу по габаритам висоти та притягнув позивача до адміністративної відповідальності;

- постанову винесено з недотриманням вимог щодо її заповнення встановленими п.8 розділу XIII. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі а саме, записи у постанові здійснено не розбірливим почерком, а прізвище, ім'я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім'я, по батькові поліцейського записані не друкованими літерами;

- в постанову внесено факти що не відповідають дійсності;

- постанова винесена за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132 КУпАП, яка є виключеною з КУпАП.

В зв'язку із викладеним, позивач просить суд визнати неправомірними дії молодшого інспектора взводу забезпечення супроводження ГУ НП в Запорізькій області старшого сержанта Оверченко Р.В., та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі Серії АР №929420 від 06.05.2017 року, як безпідставну та неправомірну.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 до початку проведення судового засідання надав суду заяву про підтримання позову та розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Матеріалами справи встановлено, що молодшим інспектором взводу забезпечення супроводження Головного територіального управління Національної поліції в Запорізькій області старшим сержантом Оверченко Русланом Володимировичем, 06.05.2017 року винесено постанову серії АР №929420 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132 КУпАП, а саме: внаслідок того, що 06.05.2017 року о 21 год. 10 хв. на 297 км а/д Харків-Сімферополь ОСОБА_1 перевозив вантаж, висота якого від поверхні землі складає 4 м. 10 см., чим порушив умови та порядок перевезення великогабаритного вантажу.

Згідно ч. 3 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 24.09.2008 року, який набрав чинності 16.11.2008 року, до КУпАП внесено зміни шляхом виключення ст. 132 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП встановлено особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

З огляду на викладені вище обставини, суд приходить до висновку про незаконність дій відповідача щодо накладення адміністративного стягнення у відношенні позивача ОСОБА_1 на підставі закону, який втратив чинність на момент вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вони ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню в повному обсязі, тому постанову серії АР №929420 від 06.05.2017 року, по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно скасувати. На підставі ст. 94 КАС України у зв'язку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку що судові витрати у справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись Правилами дорожнього руху України, ст.ст.251, 254, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 8, 9, 69-71, 94, 99, 104, 159, 160, 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії молодшого інспектора взводу забезпечення супроводження Головного територіального управління Національної поліції в Запорізькій області старшого сержанта Оверченко Руслана Володимировича щодо складення постанови серії АР №929420 від 06.05.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132 КУпАП.

Скасувати постанову молодшого інспектора взводу забезпечення супроводження Головного територіального управління Національної поліції в Запорізькій області старшого сержанта Оверченко Руслана Володимировича, серії АР №929420 від 06.05.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: С. К. Матіяш