Справа № 820/11849/15
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 р.Справа № 820/11849/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Спаскіна О.А. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" Савельєвої Анни Миколаївни на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2016 по справі № 820/11849/15

за позовом ОСОБА_3

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" Савельєвої Анни Миколаївни

про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2016 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" Савельєвої Анни Миколаївни (далі - відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (відповідач 2).

Визнано протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором строкового банківського вкладу № 3-22982 від 09.07.2015, укладеним між позивачем та ПАТ "РАДИКАЛ БАНК";

Зобов'язано відповідача 1 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову Інформацію щодо ОСОБА_3, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 974,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк.

Не погодившись з даною постановою суду, відповідач 1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач 1 зазначив, що на підставі ст.ст.37, 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноваженою особою Фонду було проведено перевірку правочинів, вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними з підстав, визначених ст.38 цього Закону. За наслідками перевірки було визнано нікчемними трансакції щодо розміщення коштів на депозитних/поточних рахунках клієнтів через рахунки каси Банку 09.07.2015 поза межами робочого часу та/або операційного дня. Трансакція щодо переказу коштів на поточний рахунок позивача в розмірі 190000,00 грн. з призначенням платежу "поповнення поточного рахунку" була вчинена 09.07.2015 року о 22 год. 48 хв., в той час як робочий день працівників ПАТ "Радикал Банк" закінчується о 18 год. 00 хв.

Також відповідач 1 зазначив, що трансакція щодо переказу коштів на поточний рахунок позивача в розмірі 190000,00 грн. з призначенням платежу "поповнення поточного рахунку" була вчинена 09.07.2015 року о 22 год. 48 хв., одночасно з двома іншими трансакціями по отриманню готівки від вкладників, що за умови дотримання касиром порядку ведення та обліку касових операцій, є неможливим. Враховуючи викладене, вважає, що спірний правочин у вигляді трансакції з переказу коштів на розрахунковий рахунок позивача визнано нікчемним цілком обґрунтовано.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.08.2016 частково задоволено апеляційну скаргу відповідача 1, скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2016 та закрито провадження у справі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.05.2017 скасовано ухвалу суду апеляційної інстанції та направлено справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Повертаючи справу для продовження розгляду, суд касаційної інстанції зазначив про помилковість висновків суду апеляційної інстанції щодо застосування норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до даних правовідносин, оскільки предметом розгляду у даній справі є правовідносини, урегульовані Законом України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб", який є спеціальним.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, належним чином були повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до положень ч.4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) справа розглянута без участі представників відповідачів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог в цій частині.

Колегія суддів з даним висновком суду погоджується виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 09 липня 2015 року між публічним акціонерним товариством "Радикал Банк" та позивачем укладений договір строкового банківського вкладу "Універсальний" № 3-22982.

Відповідно до умов вказаного договору, вкладник передає, а Банк приймає грошові кошти в національній валюті в сумі 190000,00 грн. строком з 09 липня 2015 року по 08 серпня 2015 року включно під 22 % річних.

Кошти, прийняті Банком від вкладника після операційного часу, але в межах режиму роботи установи банку, в якому здійснюється операція надходять на вкладний (депозитний) рахунок наступного операційного дня (операційний день: робочий день банку, що припадає на понеділок - п'ятницю) (п 1.1.5 договору).

Відповідно до відомостей про графік роботи відповідача, розміщеному на його офіційному сайті .radicalbank.ua режим роботи банку з понеділка по п'ятницю з 9 до 18 години без обідньої перерви.

Позивачем 09.07.2015 проведена транзакція, якою на поточний рахунок була перерахована сума у розмірі 190 000, 00 грн., що підтверджується квитанцією від 09.07.2015 (а.с. 17).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 09.07.2015 № 452/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09.07.2015 прийнято рішення № 130 " Про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство "Радикал Банк" з 10 липня 2015 року. Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Радикал Банк" Шевченка Олександра Володимировича. Тимчасову адміністрацію в ПАТ "Радикал Банк" запроваджено строком на 3 місяці з 10.07.2015 до 09.10.15 включно.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням виконавчої дирекції Фонду № 178 від 30.09.2015 змінено уповноважену особу Фонду, якій делеговано повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "Радикал Банк". Згідно з вищевказаним рішенням виконання повноважень тимчасового адміністратора ПАТ "Радикал Банк" доручено Савельєвій Анні Миколаївні з 01.10.2015.

Крім того, 08.10.2015 виконавчою дирекцією Фонду на підставі ч. 4 ст.34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" прийнято рішення № 184 про продовження строків тимчасової адміністрації у ПАТ "Радикал Банк" до 09.11.2015.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 09.11.2015 № 769 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 09.11.2015 № 203 "Про початок здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з вищевказаним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Радикал Банк", призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Радикал Банк" Савельєвій Анні Миколаївні на 2 роки з 10.11.2015 до 09.11.2017 включно.

Судовим розглядом встановлено, що банком - агентом, що здійснює виплату коштів вкладникам ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" є ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО".

У зв'язку з зазнченим позивач прибув з паспортом та ідентифікаційним кодом до відділення ПАТ "Банк Кредит Дніпро" для отримання відшкодування за вкладом, та дізнався, що його не було включено до загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Уповноваженою особою Фонду гарантування надіслано повідомленням від 13.11.2015 за вих. № 3376/15, в якому зазначено про нікчемність правочину щодо перерахування грошових коштів на користь вкладника, у зв'язку з чим сума депозиту не підлягає відшкодуванню за рахунок коштів Фонду

Перевіряючи правомірність доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування за вкладами встановлені Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI Про систему гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Закон № 4452-VI).

Відповідно до частини першої статті 3, частини першої статті 4, частини першої статті 26, частин першої, другої, четвертої статті 27 Закону № 4452-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

За змістом статті 12 Закону № 4452-VI виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду.

Так, виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення діяльності Фонду:

1) приймає рішення про виключення банку з числа учасників Фонду;

2) складає проект кошторису витрат Фонду та подає його на затвердження адміністративній раді Фонду;

3) подає на затвердження адміністративній раді Фонду річний звіт Фонду;

4) скликає позачергові засідання адміністративної ради Фонду;

5) щорічно подає на розгляд адміністративної ради Фонду пропозиції щодо визначення аудитора для проведення аудиторської перевірки Фонду;

6) визначає структуру Фонду, затверджує положення про його структурні підрозділи;

7) затверджує штатний розпис Фонду, умови та форми оплати праці працівників Фонду, крім членів виконавчої дирекції Фонду;

8) приймає рішення про участь Фонду у міжнародних організаціях у сфері гарантування (страхування) депозитів з подальшим погодженням цього рішення адміністративною радою Фонду;

9) приймає рішення про матеріально-технічне та кадрове забезпечення діяльності Фонду в межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду;

10) приймає нормативно-правові акти Фонду;

11) затверджує регламент виконавчої дирекції Фонду;

12) подає на затвердження адміністративній раді Фонду положення про службу внутрішнього аудиту та на погодження пропозиції щодо призначення (звільнення) керівника служби внутрішнього аудиту;

13) приймає рішення щодо майна, що перебуває у сфері управління Фонду (у тому числі щодо відчуження, оренди, ліквідації);

14) приймає рішення про залучення кредитів від небанківських фінансових установ та іноземного кредитора з подальшим затвердженням цього рішення адміністративною радою Фонду.

Частиною 1 статті 26 Закону № 4452-VI встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з ч.2 ст.26 Закону № 4452-VI вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

У відповідності до ч.1 ст.27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення); 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - один рік до дня прийняття такого рішення); 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах; 11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

З аналізу викладених норм вбачається, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з урахуванням обставин, передбачених частиною другою статті 26 Закону № 4452-VI.

Повноваження уповноваженої особи Фонду передбачені статтею 37 Закону № 4452-VI.

Згідно з п.п.1, 2, 4, 6 частини 2 статті 37 Закону № 4452-VI Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право: 1) вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; 2) укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; 4) повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 6) звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Відповідно до ч.3 ст.37 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду.

Як встановлено частинами 2, 3 ст.27 Закону № 4452-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

За нормами частини п'ятої статті 27 Закону № 4452-VI протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 цього Закону (частина шоста статті 27 Закону № 4452-VI).

З урахуванням наведеного, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Відповідно до частини другої статті 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

У свою чергу, відповідно до ч.3 ст.38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Згідно з частиною четвертою статті 38 Закону № 4452-VI Фонд :

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Відповідно до частини п'ятої статті 38 цього ж Закону у разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Такий нікчемний договір не може бути використаний для визначення ринкової ціни.

З огляду на вищезазначене, для правильного вирішення спору такої категорії справ необхідно перевірити підстави, з яких визнано договір нікчемним, у розрізі статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

З письмових доказів у справі вбачається, що позивача як вкладника за договором банківського рахунку не включено до переліку вкладників у зв'язку з визнанням нікчемним правочину (вчиненої трансакції з перерахування коштів у розмірі 190000,00 грн. на поточний рахунок), з посиланням на ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та статті 203, 215 Цивільного кодексу України, оскільки зазначений правочин був вчинений через касу ПАТ "Радикал Банк" з одночасною реєстрацією в системі АБС Б-2 за одним і тим самим часом проведення інших трансакцій та з метою виведення актів Банку і надання одному кредитору переваги перед іншими.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.п.1.21, 1.22 ст.1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні операційний день - частина робочого дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання та можна, за наявності технічної можливості, здійснити їх обробку, передачу та виконання. Тривалість операційних дня та часу встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах; операційний час - частина операційного дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються документи на переказ і документи на відкликання, що мають бути оброблені, передані та виконані цим банком протягом цього ж робочого дня.

За визначенням пункту 4 Інструкції про касові операції, затвердженої постановою Національного банку України від 01.06.2011 року № 174, післяопераційний час - частина робочого дня банку (філії, відділення) після закінчення операційного часу, уключаючи роботу у вихідні та святкові дні, протягом якої здійснюються касові операції з їх відображенням у бухгалтерському обліку не пізніше наступного операційного дня.

Згідно з п.6 цієї Інструкції (філія, відділення) організовує роботу операційної каси з касового обслуговування клієнтів протягом операційного часу та в післяопераційний час відповідно до внутрішніх положень (інструкцій) банку.

Банк на підставі цієї Інструкції та з урахуванням переліку касових операцій зобов'язаний розробити і затвердити внутрішні положення (інструкції) про організацію роботи щодо здійснення касових операцій, у яких слід визначити порядок, зокрема, роботи операційної каси в операційний та в післяопераційний час (п.9 Інструкції про касові операції).

У відповідності до п.1.13 розділу ІV Інструкції про касові операції у разі здійснення касових операцій протягом операційного часу банк (філія, відділення) на касових документах проставляє поточну дату здійснення касової операції, а в післяопераційний час - поточну дату і час приймання документів або напис чи штамп "вечірня" або "післяопераційний час".

Виконані протягом операційного часу касові операції відображаються в бухгалтерському обліку в цей самий операційний день, а в післяопераційний час - не пізніше наступного операційного дня.

Колегія суддів зазначає, що у наданій позивачем копії квитанції про здійснення спірної трансакції відсутня відмітка банку про внесення коштів здійснення прийняття від позивача коштів на зарахування їх на поточний рахунок позивача у післяопераційний час, а також відмітка про час приймання документів.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що відсутні підстави вважати правочин у вигляді поповнення поточного рахунку позивача таким, що вчинений у післяопераційний час.

Та обставина, що операція з внесення коштів відобразилась у системі АБС Б2 о 22 год. 48 хв., не є беззаперечним свідченням того, що кошти були внесені позивачем у неробочий або післяопераційний час.

Колегія суддів зазначає, що оскільки позивач безпосередньо не має доступу до проведення операцій із грошовими коштами в банку, навіть за умови неналежного виконання працівниками банку своїх посадових обов'язків або неналежного функціонування системи АБС Б-2 внаслідок технічних причин тощо, позивач як добросовісна сторона договору поточного рахунку банківського вкладу не повинен нести відповідні негативні наслідки у зв'язку з тим, що в даній системі відображено одночасну реєстрацію декількох трансакцій, в тому числі трансакції з перерахування коштів у розмірі 190000,00 грн. на поточний рахунок.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відповідачем по справі не надано належних і допустимих доказів наявності підстав, передбачених ст.ст.37, 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" для визнання нікчемним даного правочину.

Крім того, колегія суддів зазначає, що чітке формулювання пункту ч.3 ст.38 Закону № 4452-VI, на підставі якого правочин між позивачем та ПАТ Радикал Банк має бути визнано нікчемним, визначено відповідачем лише в апеляційній скарзі пункт 7 ч.3 ст.38 Закону № 4452-VI.

У повідомленні № 3376 від 13.11.2015 року наявні посилання на ч.3 ст.38 Закону № 4452-VI, при цьому відповідачем не розкрито, з яких фактичних підстав правочин, вчинений через касу Банку по рахунку клієнта, який був здійснений працівником Банку, підпадає під визначення цієї норми.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено причино-наслідкового звязку між тим, що спірна трансакція з поповнення позивачем свого поточного рахунку відбулась одночасно з декількома іншими подібними трансакціями та обставинами, які за визначенням п.7 ч.3 ст.38 Закону № 4452-VI є підставами для визнання правочину нікчемним.

Як встановлено ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як субєкт владних повноважень правомірності свого рішення щодо визнання нікчемним правочину щодо внесення коштів на поточний рахунок позивача у розмірі 195000,00 грн. належним чином не довів.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач, визнаючи протиправним правочин трансакцію ПАТ Радикал Банк щодо перерахування на користь позивача коштів у сумі 190000,00 грн. з призначенням платежу поповнення поточного рахунку, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, а отже, наявні підстави для визнання протиправним та скасування такого рішення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" Савельєвої Анни Миколаївни - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року по справі № 820/11849/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.І. Сіренко
Повний текст ухвали виготовлений 07.07.2017