Справа № 161/2335/15-а
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" липня 2017 р. м. Київ К/800/16989/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Загороднього А.Ф.,

Головчук С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції у Волинській області про визнання дій протиправними,

встановила:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та просила визнати неправомірними дії державного виконавця, щодо перерахування коштів з рахунку виконавчої служби не в повному обсязі при виконанні виконавчого листа № 161/8544/14-ц про стягнення матеріальної шкоди. Просила зобов'язати державного виконавця перерахувати з рахунку виконавчої служби на її користь залишок коштів, невиплачених з 30 жовтня 2014 року в сумі 3580,52 грн.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 березня 2015 року позов задоволено. Визнано дії державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Радчук Лілії Олегівни щодо часткового перерахування ОСОБА_2 коштів в розмірі 35305,18 грн. при примусовому виконанні виконавчого листа 161/8544/14-ц виданого Луцьким міськрайонним судом 13 серпня 2014 року про стягнення з Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі» в користь ОСОБА_2 банківського вкладу в розмірі 85 000 грн. 00 коп., проценти в розмірі 25 % річних в сумі 3 165 грн. 75 коп., штраф у сумі 402 грн. 74 коп., пеню у сумі 3 000 грн., інфляційні втрати в сумі 4800 грн. неправомірними. Зобов'язано державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Радчук Лілію Олегівну перерахувати з рахунку Державної виконавчої служби в користь ОСОБА_2 залишок коштів, невиплачених їй з 30 жовтня 2014 року в сумі 3530 (три тисячі п'ятсот тридцять) грн. 52 коп.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішенням, ОСОБА_2 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильності застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що в провадженні державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Радчук Л.О. перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 161/8544/14-ц, виданого 13 серпня 2014 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі» в користь ОСОБА_2 банківського вкладу в розмірі 85 000 грн. 00 коп., проценти в розмірі 25 % річних в сумі 3 165 грн. 75 коп., штраф у сумі 402 грн. 74 коп., пеню у сумі 3 000 грн., інфляційні втрати в сумі 4800 грн.

При здійсненні виконавчих дій щодо виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 15 липня 2014 року, державним виконавцем було перераховано не всю суму боргу, а залишено частину суми в розмірі 3580, 52 грн на рахунку виконавчої служби, як кошти виконавчого збору.

Не погоджуючись із вказаними діями державного виконавця, позивач звернулась до суду з позовом.

Суди попередніх інстанцій, вирішуючи даний спір в порядку адміністративного судочинства за нормами Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), дійшли помилкового висновку, що вимоги позивача необхідно вирішувати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» визначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Частиною першою статті 181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державних виконавців) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

За правилами статті 383 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК України).

Предметом спору у даній справі є визнання дій державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Радчук Лілії Олегівни при примусовому виконанні виконавчого листа 161/8544/14-ц виданого Луцьким міськрайонним судом 13 серпня 2014 року про стягнення з Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі» в користь ОСОБА_2 банківського вкладу в розмірі 85 000 грн. 00 коп., проценти в розмірі 25 % річних в сумі 3 165 грн. 75 коп., штраф у сумі 402 грн. 74 коп., пеню у сумі 3 000 грн., інфляційні втрати в сумі 4800 грн.

Оскільки в даному випадку позовні вимоги заявлено у справі, що стосується виконання судового рішення, ухваленого за правилами Цивільного процесуального кодексу України, то такий спір, у відповідності до положень статті 181 КАС України не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 07 червня 2016 року № 826/27/14.

Згідно пункту 1 частини першої статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене та враховуючи, що відкриття провадження у цій справі та її розгляд помилково здійснено за правилами КАС України, постановлені по справі постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року та постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 4 лютого 2016 року, у відповідності до положень частини 1 статті 228 КАС України підлягають скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 155, 157, 220, 222, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2016 року задовольнити частково.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 березня 2015 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції у Волинській області про визнання дій протиправними - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції у Волинській області про визнання дій протиправними закрити.

Роз'яснити ОСОБА_2 право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий Заїка М.М.

Судді Загородній А.Ф.

Головчук С.В.