Справа № 201/1536/17
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2017 року справа № 201/1536/17(2-а/201/85/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Чабаненко С.В. Прокопчук Т.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2017 р. у справі № 201/1536/17(2-а/201/85/2017) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заступника командира роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції Роженкова Сергія Михайловича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову від 21.01.2017 року серії АР № 245162 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складеною заступником командира роти № 2 батальйону № 2 УПП м.Дніпра Департаменту патрульної поліції НП України лейтенантом поліції Роженковим С.М., як таку, що не відповідає вимогам статей 280, 283 зазначеного Кодексу.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2017 року адміністративний позов задоволений.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити у задоволенні адміністративного позову. Апелянт вказує на те, що висновки суду першої інстанції про протиправність спірної постанови не відповідають обставинам справи та спростовуються наявними у справі доказами, у тому числі, відеофіксацією обставин події, який був наданий відповідачем на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У судове засідання апелянт, належним чином повідомлений про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, доказом чого є повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення апелянту - 20.06.2012 року до суду не прибув.

Судова повістка, направлена на адресу позивача, повернулась за закінченням терміну зберігання, що, відповідно до частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, вважається належним повідомленням.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення Серії АР № 245162 від 21 січня 2017 року, прийнятою заступником командира роти № 2 батальйону № 2 УПП м.Дніпра Департаменту патрульної поліції НП України лейтенантом поліції Роженковим С.М., до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.9). 21 січня 2017 року о 18.15 год. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом MERCEDES - BENZ ML350, номерний знак НОМЕР_1, по дорозі з одностороннім рухом здійснив рух в зустрічному напрямку по вул. Глінки в м. Дніпрі, чим порушив п.5.5 Правил дорожнього руху.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції вказав на відсутність доказів вчинення позивачем зазначеного правопорушення.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції таким, що не відповідає обставинам справи, який спростовується наявними у справі належними та допустимими доказами.

Так, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (частина 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (частина 1 статі 70 Кодексу адміністративного судочинства України). Речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи (частина 1 статі 80 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на виконання приписів частини 4 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, до суду першої інстанції наданий відеозапис з портативного відеореєстратора, який використовується на підставі статті 40 Закону України «Про Національну поліцію». Зазначений відеозапис, який досліджений колегією суддів, містить фіксацію зупинки інспектором патрульної поліції - відповідачем по справі, ОСОБА_1 з метою з'ясування причини проїзду ним по дорозі з одностороннім рухом у зустрічному напрямку. На питання інспектора, ОСОБА_1 пояснив, що він знає, що рухається з порушенням Правил дорожнього руху, проте він в у своєму офісі забув ключі, тому вимушений був повернутися. Після пред'явлення документів і їх перевірки інспектор пояснив, що буде складати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Враховуючи те, що зазначений відеозапис містить інформацію про обставини події, підтверджує скоєння адміністративного правопорушення - рух в зустрічному напрямку по дорозі з одностороннім рухом, що не заперечувалось позивачем 21 січня 2017 року, тобто безпосередньо після зупинки його інспекторами поліції, він має розглядатись судом як речовий доказ і оцінюватись у визначений процесуальним законом спосіб. На думку колегії суддів, зазначений речовий доказ відповідає критеріям належності та допустимості, оскільки одержаний з дотриманням закону та, як зазначалось вище, містить інформацію про обставини, які мають значення для справи.

Суд першої інстанції в оскарженій постанові зазначив про те, що відеозапис не містить підтвердження наявності знаку 5.5. «Дорога з одностороннім рухом» та рух автомобіля позивача в зоні дії вказаного знаку. Однак, колегія суддів критично ставиться до таких висновків, зважаючи на факт підтвердження позивачем своєї обізнаності про те, що вулиця Глінки у м. Дніпрі має односторонній рух, і 21 січня 2017 року о 18.15 год. він рухався на автомобілі по цій вулиці у напрямку зустрічного руху, оскільки вимушений був повернутися до власного офісу, розташованого на цій вулиці. З часом, позивач повідомив, що він, виїжджаючи з «карману», не міг здійснити розворот. Проте, надані позивачем пояснення не спростовують факту скоєння ним адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції в оскарженій постанові зазначив про те, що відповідач не роз'яснив ОСОБА_1, як особі, що притягується до адміністративної відповідальності про її права та видалився до складання постанови про адміністративне правопорушення.

Натомість, з відеозапису з портативної відеокамери поліцейського вбачається, що позивач після передачі інспектору поліції документів пішов з місця події, ігноруючи прохання інспектора залишись і бути присутнім при складанні постанови. Повернувшись, він виявив бажання написати письмові пояснення, зміст яких зафіксованій на відеозапису о 18 год.25 хв.

Доводи позивача, з якими погодився суд першої інстанції, про те, що інспектор поліції не надав можливості позивачу скористатися правами, передбаченими статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, спростовуються зазначеним вище відеозаписом. Під час бесіди про обставини події та подальшого складання спірної постанови позивач не висловлював бажання запросити адвоката, здійснивши, при цьому, телефонний дзвінок із повідомленням про те, що інспекторами складається постанова у справі про адміністративне правопорушення, і після цього довів до відома відповідача, що він буде оскаржувати постанову у Жовтневому районному суді.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку колегії суддів, під час складання спірної постанови відповідачем була дотримана процедура притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки вчинені ним дії містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення вимог дорожніх знаків); ОСОБА_1 винен у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення; про обставини, які пом'якшують його відповідальність інспектору повідомлено не було; обставини, що обтяжують відповідальність встановлені не були.

Письмові пояснення позивача, надані під час притягнення його до адміністративної відповідальності, мають оцінюватись судом при розгляді справи, однак їх відсутність у матеріалах адміністративної справи, з огляду на наявність відеозапису фіксації написання позивачем письмових пояснень та їх змісту, заперечення позивача правомірності притягнення його до відповідальності та небажання приймати участь у розгляді адміністративного позову судом, не можуть бути беззаперечною підставою для визнання спірної постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною.

Крім того, за приписами частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

Колегія суддів дійшла висновку, що спірна постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята у відповідності до визначених Кодексом адміністративного судочинства України критеріям, тому є правомірною і скасуванню не підлягає.

Зважаючи на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскаржена постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до приписів статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України. У задоволенні адміністративного позову слід відмовити за наведених вище підстав.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 травня 2017 р. у справі № 201/1536/17(2-а/201/85/2017) - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду набирає законної через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: Т.С. Прокопчук