Справа № 743/719/17
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 743/719/17 Головуючий у 1-й інстанції: Павленко О.В. Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

03 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Козлової І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 41 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Олександрівського районного відділу у м. Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області на постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06.06.2017 у справі за адміністративним позовом Олександрівського районного відділу у м. Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області до Громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про продовження строку затримання,-

В С Т А Н О В И Л А:

Олександрівський районний відділ у м. Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області звернувся до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з позовом до Громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про продовження строку затримання строком на три місяці.

Постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06.06.2017 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не відмовлявся співпрацювати під час процедури його ідентифікації та не перешкоджав оформленню відповідних документів для його примусового видворення, а також, що особу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифіковано за паспортом НОМЕР_1, виданим Р.Узбекистан 14.03.2012, а судове рішення про його примусове видворення за межі України з незалежних від позивача причин протягом тривалого часу не виконано.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Постановою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 07.12.2016, громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, примусово видворено за межі території України та одночасно задоволено клопотання про його поміщення до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, на строк не більше 6 (шести) місяців.

З матеріалів справи вбачається, що для забезпечення виконання постанови Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 07.12.2016 про примусове видворення відповідача, 14.12.2016 та 17.03.2017, Олександрівським РВ УДМС України в Запорізькій області направлялись листи до Консульського відділу Посольства Республіки Узбекистан в Україні з метою посприяти в придбанні авіаквитка за рахунок державного бюджету та безкоштовного документування сертифікатом на повернення в країну походження, оскільки термін дії паспортного документу громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 закінчився 03.11.2016, а кошти для відшкодування витрат пов'язаних із його видворенням за межі України у нього відсутні, проте відповіді до теперішнього часу, на адресу позивача, не надходили.

На час звернення до суду постанова Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 07.12.2016 про примусове видворення відповідача, не виконана.

Так, Олександрівський РВ УДМС України в Запорізькій області при зверненні до суду з позовом про продовження строку затримання відповідача, підставою своїх вимог зазначив неотримання відповідей з посольства Республіки Узбекистан щодо сприяння в придбанні авіаквитка для відповідача та безкоштовного документування його сертифікатом на повернення в країну походження.

Позивач зазначив, що відсутність відповідей з Посольства Республіки Узбекистан в Україні є умовою, за якої неможливо забезпечити примусове видворення ОСОБА_1 за межі України, а відтак відповідає положенням абз. 3 частини сьомої ст. 183-7 КАС України.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» № 3773-VI від 22.09.2011 (надалі за текстом - «Закон № 3773-VI»), який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Пунктом 7 частиною першою ст. 1 Закону № 3773-VI, визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в'їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до частини третьої ст. 9 вказаного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Пунктом 3 частини 2 статті 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Частиною сьомою названої статті Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Згідно паспорту серії НОМЕР_1, виданого 14.03.2012, відповідач народився ІНФОРМАЦІЯ_2, є громадянином Республіки Узбекистан і прибув в Україну на законних підставах.

Приймаючи до уваги, що відповідач не відмовлявся співпрацювати під час процедури його ідентифікації і відповідними документами (паспортом) підтверджені як особа відповідача, так і його громадянство, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Чинним законодавством наведено вичерпний перелік підстав, які передбачають неможливість примусового видворення особи, а продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні можливе лише за їх наявності.

Оскільки, матеріали справи не містять доказів наявності підстав, які передбачають неможливість примусового видворення відповідача, колегія суддів доходить висновку про відсутність законних підстав для продовження строку затримання Громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що строк поміщення відповідача до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, встановлений постановою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 07.12.2016 закінчився.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вище викладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Олександрівського районного відділу у м. Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області залишити без задоволення, а постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06.06.2017 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 10.07.2017.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Безименна Н.В.

Аліменко В.О.