Справа № 162/159/17
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/5236/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Довгополова О.М., Ільчишин Н.В.

за участі секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 23.03.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, в якому просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі, зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 23 березня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, починаючи з 02 лютого 2017 року, провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 % заробітку. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що 01 квітня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким з 12 травня 2005 року встановлено доплату за понаднормативний стаж шляхом збільшення розміру пенсії на 1 відсоток мінімальної пенсії за віком за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років для чоловіків. Вказане поширюється на пенсіонерів, яким пенсію призначено до набрання чинності вказаним Законом. Оскільки позивачу призначено та перераховано пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і перерахунки пенсії проводились згідно з нормами цього Закону, то і вказані підвищення до пенсії з 12 січня 2015 року за понаднормовий стаж здійснювались відповідно до вимог ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення. При цьому колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач отримує пенсію по віку з 13 березня 2013 року, його загальний трудовий стаж становить понад 35 років.

Пенсія ОСОБА_1 призначена відповідно до Закону № 1058-IV. При цьому позивач не вказував про обрання норм, умов та порядку пенсійного забезпечення, передбаченого Законом № 796-ХІІ. Доплата за понад встановлений мінімальний стаж роботи позивачу не здійснюється.

02 лютого 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про обрання умов, норм та порядку пенсійного забезпечення відповідно до Закону № 796-ХІІ.

Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно до Закону № 796-ХІІ, у тому числі за частиною 2 статті 56 цього Закону.

Відмова мотивована тим, що до набрання чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до 01 січня 2004 року розмір пенсії обчислювався із збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу для чоловіків і 15 років стажу для жінок згідно з ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» . Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», чинний з 01 січня 2004 року, не містив норми, яка б передбачала доплату за понаднормовий стаж. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»» від 23 грудня 2004 року №2291- IX внесено зміни в ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст.27 цього Закону, але не більше як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». П.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовується лише при обчисленні розміру пенсії за нормами п.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто для обчислення розміру пенсії за першою складовою. Іншого чинним законодавством не передбачено. З 1 жовтня 2011 року набрав чинності прийнятий 8 липня 2011 року Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яким внесено зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в тому числі до статті 28. Так, абзацами першим і другим частини першої цієї статті передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності в чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам та 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст.27 цього Закону, але не більше як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Норми щодо збільшення страхового стажу для визначення мінімального розміру пенсії не поширюється на пенсіонерів, яким пенсію призначено до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», за винятком тих, кому пенсія перераховуватиметься відповідно до п.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням заробітної плати за період страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Таким чином, оскільки позивач отримує пенсію, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», то і її збільшення повинно проводитись відповідно до цього ж Закону, а тому відсутні правові підстави для перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 % заробітку.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, обрала умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, встановлені Законом України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (понад 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад цей стаж, але не вище 75 % заробітку.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Із цим конституційним правом громадян кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» і цього Закону.

П.13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що у разі, якщо особа має право на отримання пенсії, зокрема відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», їй призначається одна пенсія за її вибором.

Згідно з ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, відповідно до цього Закону.

Тобто, нормами законодавства надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки 10 років і більше, жінки 7 років 6 місяців і більше не вище 85 відсотків заробітку.

У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст.27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія з врахуванням положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років для жінок і 20 років для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище 75 % заробітку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням пільг наданих позивачу як громадянину, потерпілому від наслідків Чорнобильської катастрофи, згідно з вимогами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскільки позивач обрав умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, встановлені Законом України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище 75 % заробітку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України: постанова від 20 вересня 2016 року у справі № 1601/12900/12, від 07 липня 2015 року у справі № 21-727а15, а відповідно до ст.244-2 КАС України мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись, ч. 3 ст. 160, ст.ст. 41, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Любешівського районного суду Волинської області від 23.03.2017 року у справі № 162/159/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді О. М. Довгополов
Н. В. Ільчишин

Повний текст судового рішення

виготовлено 13.07.2017 року.