Справа № 404/2550/17
Суддя: Галаган О. В.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/2550/17
Номер провадження 2-а/404/332/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Галагана О.В.,

при секретарі - Туровської О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП Іващенка Дениса Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Кропивницькому Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом, відповідно до якого, просив:

- скасувати постанову серії АР № 802312 від 19.04.2017 року про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні, також надав відео-фіксацію з місця адміністративного правопорушення від 19.04.2017 року, що здійснювалась на нагрудний відео реєстратор, яка записана на носії інформації DVD-R диск, як доказ по справі.

Представник третьої особи, залучений до участі у справі ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.05.2017 року в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, вказавши на його необґрунтованість.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.04.2017 року відповідачем по справі інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП Іващенко Денисом Олександровичем було складено постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 802312, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн., а саме за те, що він 19.04.2017 року о 12-24 год., керуючи транспортним засобом «Toyota Camry» державний номер НОМЕР_1 в м. Кропивницький по вул. Ю.Оліфіренка, користувався засобами зв'язку під час руху, тримаючи їх у руці, чим порушив п.п. 2.9. (д) ПДР України.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п.п. 2.9. (д) ПДР України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Незважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідачем не надана оцінка запереченням позивача на місці розгляду справи.

В судовому засіданні диск з відео фіксацією спілкування водія та інспектора не відтворився, судом було запропоновано повторно витребувати вищевказаний відео доказ, проте сторони вказали на недоцільність.

Відповідач, як доказ вини позивача послався на його письмові пояснення написані ним під час розгляду ним справи, де він в кінці просить обмежитись усним зауваженням. Позивач зазначив, що відповідачем не вірно витлумачено його прохання, оскільки він поспішав до лікарні, тому був згоден на будь-який компроміс. а за текстом пояснень він вину не визнає.

Згідно до вказаних письмових пояснень, які позивач написав на місці його зупинки відповідачем, він зазначає, що в телефоні є гучний зв'язок, а в автомобілі функція за допомогою якої можна спілкуватись без застосування рук, тому необхідності розмовляти по телефону у нього не було. При цьому, позивач не заперечує, що міг тримати телефон в руці та прикладати його до голови.

За таких обставин, суду не було надано достеменних доказів вини позивача при досліджені яких інспектор прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ПДР України.

Таким чином, інкриміноване позивачу правопорушення не доведено у суді, тому суд вважає за можливе задовольнити позов в частині скасування постанови. Оскільки підставою для скасування оскаржуваної постанови є недоведеність під час судового розгляду вини позивача.

Щодо позовних вимог в частині стягнення на користь позивача 500 грн. - витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне

Відповідно до частини другої статті 16 КАС України для надання правової допомоги при вирішенні справ у судах в Україні діє адвокатура.

Згідно частини 1 статті 58 КАС України повноваження представників, які беруть участь в адміністративному процесі на основі договору, на здійснення представництва в суді повинні бути підтверджені довіреністю. Оригінали довіреностей або засвідчені підписом судді копії з них приєднуються судом до справи.

Повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватися ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов'язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін. (ч.5 ст.58 КАС України)

Положеннями статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до частини 4 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Зі змісту статті 30 вказаного Закону вбачається, що за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги адвокат отримує від клієнта гонорар у вигляді винагороди у формі фіксованого розміру або погодинної оплати, порядок обчислення, підстави для зміни розміру, порядок сплати та інші умови якої визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Враховуючи викладене, договір про надання правової допомоги є документом, який підтверджує домовленість між клієнтом та адвокатом щодо надання останнім послуг зі здійснення захисту, представництва тощо в обмін на визначений у такому договорі гонорар (фіксований розмір або погодинна оплата).

Згідно з статті 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (у редакції, чинній на момент здійснення судом розподілу судових витрат) розмір компенсації витрат на правову допомогу в адміністративних справах, в яких така компенсація виплачується суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено на 2017 рік мінімальну заробітну плату в місячному розмірі з 01 січня - 3200,00 гривень.

З огляду на зазначене, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат у зв'язку з прийняттям судового рішення в адміністративній справі на користь позивача, слід врахувати встановлений статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» граничний розмір витрат на правову допомогу, який може бути компенсований стороні, на користь якої прийнято рішення в адміністративній справі, за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, який станом на 2017 рік складає не більше 1280,00грн. (40% х 3200,00грн.) за годину участі особи, яка надавала правову допомогу.

Із наведеного випливає, що компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.

З матеріалів справи вбачається, що правова допомога позивачу надавалась адвокатом Коротич Вадимом Анатолійовичем відповідно до договору про надання правової допомоги від 15.08.2013 року. (а.с. 12)

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем долучено до матеріалів справи акт приймання-передачі виконаних робіт/послуг від 24.04.2017 року (а.с. 13) та розрахункову квитанцію (а.с. 14)

Відповідно до розрахункової квитанції загальна сума вартості послуг адвоката склала 500,00 грн.

Відповідно до змісту акту приймання-передачі виконаних робіт/послуг позивачем було здійснено оплату за надану йому правову допомогу, а саме: підготовка позовної заяви та матеріалів до суду з приводу оскарження постанови інспектора УПП Іващенка Д.О. (а.с. 13).

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Коротич В.А., з яким позивачем було укладено договір про надання правової допомоги № 044 від 15.08.2013 року, участь у судових засіданнях не приймав. Позов у справі підписано особисто позивачем.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 500 грн.

За вказаного, адміністративний позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 71, 72, 158, 163, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП Іващенка Дениса Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Кропивницькому Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови - задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП Іващенка Дениса Олександровичапо справі про адміністративне правопорушення серії АР № 802312 від 19.04.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425 грн.

В задоволенні вимоги про розподіл судових витрат - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду, апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда О. В. Галаган