Справа № 813/299/17
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/5889/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі № 813/299/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблуневий Дар" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,-

В C Т А Н О В И В:

19.01.2017 року ТзОВ "Яблуневий Дар" звернулося з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної про визнання протиправними дії щодо винесення податкової вимоги № 2-48 від 03.01.2017 року та про зобовязання відповідача вчинити дії.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо винесення податкової вимоги № 2-48 від 03.01.2017 року.

Зобовязано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби внести до зворотного боку інтегрованої картки платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств, відомості про відсутність податкового боргу по податкових повідомленнях-рішеннях № /18627, № /18630 від 23.12.2014 року у сумі 2 085 921,81 грн.

Визнано протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо зарахування грошових коштів в сумі 208 000,00 грн., сплачених ТОВ «Яблуневий Дар» в якості податку на прибуток підприємств за ІІІ квартал 2016 року платіжним дорученням № 6766 від 18.11.2016 року та в сумі 46 400,00 грн., сплачених ТОВ «Яблуневий Дар» в якості авансового внеску по податку на прибуток підприємств згідно декларації за ІІІ квартал 2016 року платіжним дорученням № 7473 від 29.12.2016 року в погашення податкового боргу.

Зобовязано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби внести до зворотного боку інтегрованої картки платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» відомості про сплату ТОВ «Яблуневий Дар» податку на прибуток підприємств за ІІІ квартал 2016 року платіжним дорученням № 6766 від 18.11.2016 року в сумі 208 000,00 грн., та сплату ТОВ «Яблуневий Дар» авансового внеску по податку на прибуток підприємств згідно декларації за ІІІ квартал 2016 року платіжним дорученням № 7473 від 29.12.2016 року в сумі 46 400,00 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, який покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що 16 грудня 2014 року СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС, яке з 01.12.2016 року реорганізовано в Львівське управління Офіс ВПП ДФС, складено акт № 538/28-06-39-01/32475074 позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Яблуневий Дар». За результатами перевірки фіскальним органом було прийнято податкові повідомлення - рішення № /18627 та № /18630 від 23.12.2014 року, якими товариству визначено грошові зобовязання зі сплати ПДВ в сумі 1 638 432.41 грн. (осн. платіж 1092288,27 грн. та штрафні санкції 546 143.73 грн.) податку на прибуток в сумі 1 884 197.29 грн. (осн. платіж 1 256 131,51 грн. та штрафні санкції 628 066 грн.).

Вказані податкові повідомлення-рішення платником податків було оскаржено до адміністративного суду.

Постановою Львівського окружного адміністративного від 16.04.2015 року в позові ТОВ «Яблуневий Дар» було відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.02.2016 року вказана постанова суду залишена без змін.

В період з 30.12.2014 року по 29.02.2016 року сума боргу була неузгодженою та виведена поза борг.

У звязку з тим, що податкові повідомлення-рішення оскаржувалися платником податків в судовому порядку, то визначені суми грошового зобовязання вважаються неузгодженими.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що 16 грудня 2014 року СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС складено акт № 538/28-06-39-01/32475074 позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Яблуневий Дар» щодо взаємовідносин товариства з первинними субєктами господарювання.

За результатами перевірки фіскальним органом було прийнято податкові повідомлення - рішення № /18627 та № /18630 від 23.12.2014 року, якими товариству визначено грошові зобовязання зі сплати ПДВ в сумі 1 638 432,41 грн. (основний платіж - 1092288,27 грн. та штрафні санкції - 546 143,73 грн.) податку на прибуток в сумі 1 884 197,29 грн. (основний платіж - 1 256 131,51 грн. та штрафні санкції - 628 066 грн.)

22.05.2015 року ТОВ «Яблуневий Дар» згідно з платіжними дорученями № 487, № 488 було сплачено ПДВ, податок на прибуток та штрафні санкції, визначені актом перевірки від 16.12.2014р. у податкових повідомленнях-рішеннях № /18627 та № /18630 від 23.12.2014 року.

24.03.2016 року СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС було винесено податкову вимогу № 3-17, якою визначено ТОВ «Яблуневий Дар» суму податкового боргу 2 085 921,81 грн., що становить в сукупності усі суми, визначені вказаними вище податковими повідомленнями-рішеннями.

Не погодившись із вказаною податковою вимогою, позивач оскаржив її до Львівського окружного адміністративного суду.

21 червня 2016 року Львівський окружний адміністративний суд у справі № 813/1127/16 позов ТОВ «Яблуневий Дар» задовольнив повністю та визнав протиправною і скасував податкову вимогу № 3-17 від 24.03.2016 року.

Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 15.11.2016 року апеляційну скаргу СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС залишив без задоволення, а постанову від 21.06.2016р. - без змін.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що судовим рішенням у справі № 813/1127/16, яке вступило в законну силу 15.11.201 року встановлено відсутність у платника податків ТОВ «Яблуневий Дар» будь-якого податкового боргу та скасовано податкову вимогу № 3-17 від 24.03.2016 року.

Позивачем повністю сплачено ПДВ, податок на прибуток та штрафні санкції згідно з податковими повідомленнями - рішеннями № /18627 та № /18630 від 23.12.2014 року, визначені актом перевірки від 16.12.2014 року № 538/28-06-39-01/32475074 позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Яблуневий Дар». Судом встановлено, що така сплата податкових зобовязань відбулась позивачем в періоді, в якому вказані зобовязання не вважались узгодженими, так як тривало оскарження податкових повідомлень-рішень в судовому порядку.

Внаслідок сплати податкового боргу та відшкодування штрафних (фінансових санкцій) суд першої інстанції дійшов до переконання, що дії відповідача щодо винесення податкової вимоги № 2-48 від 03.01.2017 року є неправомірними.

Крім цього суд першої інстанції зазначає, що з 15.11.2016 року податкова вимога № 3-17 від 24.03.2016 року вважається відкликаною та суми, визначені в ній підлягають вилученню із облікової картки платника податків.

Податковий орган не здійснив вилучення сум податкового боргу платника податків із облікової картки, а здійснив самостійне зарахування в обліковій картці платника податків грошових сум, сплачених ТОВ «Яблуневий Дар» з податку на прибуток підприємств за ІІІ квартал 2016 року, згідно з платіжним дорученням № 6766 від 18.11.2016 року в сумі 208 000,00 грн., та авансового внеску з податку на прибуток підприємств згідно з декларацією за ІІІ квартал 2016 року, згідно з платіжним дорученням № 7473 від 29.12.2016 року в сумі 46 400,00 грн. в якості погашення податкового боргу згідно з податковими повідомленнями - рішеннями № /18627 та № /18630 від 23.12.2014 року в результаті чого у платника податків утворився податковий борг за ІІІ квартал 2016 року.

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до пункту 54.3.1 статті 54 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію.

Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 54.5 статті 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що 03.01.2017 року Львівським управлінням Офісу ВПП винесено податкову вимогу № 2-48, яка є аналогічною за сумами з податковою вимогою № 3-17 від 24.03.2016 року.

Судовим рішенням у справі № 813/1127/16 від 21.06.2016 року встановлено відсутність у платника податків ТОВ «Яблуневий Дар» будь-якого податкового боргу та скасовано податкову вимогу № 3-17 від 24.03.2016 року.

Дослідивши в судовому засідання надані платником податків ТОВ «Яблуневий Дар» платіжні доручення № 487, № 488 апеляційним судом встановлено, що позивачем повністю сплачено ПДВ, податок на прибуток та штрафні санкції згідно з податковими повідомленнями - рішенями № /18627 та № /18630 від 23.12.2014 року, визначені згідно з актом перевірки від 16.12.2014 року № 538/28-06-39-01/32475074 позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Яблуневий Дар».

Свій обовязок перед бюджетом в частині сплати визначеного контролюючим органом грошового зобов'язання платник податків ТзОВ "Яблуневий дар" повністю виконав.

Тому, на переконання суду, позивач не повинен нести відповідальність за подальший рух коштів та дії службових осіб, які спричинили помилкове зарахування коштів на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств.

З огляду на вищенаведене внаслідок сплати податкового боргу та відшкодування штрафних (фінансових санкцій) суд апеляційної інстанції дійшов до переконання, що дії відповідача щодо винесення податкової вимоги № 2-48 від 03.01.2017 року є неправомірними.

Порядок ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 року № 765, що зареєстрований Міністерством юстиції України 27.12.2010 року за № 1350/18645 (далі - Порядок).

Пунктом 3 розд. І Порядку визначено, що інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску, що включає комплекс облікових показників з інтегрованих підсистем, за повноту, достовірність і своєчасність відображення яких несуть відповідальність структурні підрозділи територіальних органів Міндоходів за функціональними напрямами роботи.

Відповідно до п. 9 розд. ІІ Порядку для зведеного оперативного обліку надходжень платежів, повернення коштів, помилково або надміру зарахованих сум територіальними органами Міндоходів в електронному вигляді ведуться реєстри надходжень та повернень платежів за відповідною формою.

Згідно п. 2 розд. ІІІ Порядку, зобов'язання, штрафні санкції, пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником у звітності, відображаються територіальним органом Міндоходів в інтегрованій картці платника.

Відповідно до п. 5 розд. ІV Порядку дані про надходження податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску відображаються територіальним органом Міндоходів, на який покладено функції з ведення обліку відповідного платежу, в інтегрованій картці платника і в реєстрі надходжень та повернень у день отримання від органів Державної казначейської служби України відомостей про зарахування та повернення надміру сплачених платежів у вигляді електронного реєстру розрахункових документів.

Таким чином, зміни в облікові дані операцій по податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств здійснюються лише на підставі податкових повідомлень-рішень чи на підставі довідок, складених за результатами перевірок, коли контролюючим органом не виявлено фактів порушень платником податків законодавства України.

Відтак, внесення змін до облікових карток платника податків, що не пов'язані із зміною податкового навантаження (тобто, податкової звітності, розшифровки результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України) з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств, можливе лише на підставі або самостійно поданої декларації платника податку або прийнятого контролюючим органом податкового повідомлення-рішення після закінчення строків його узгодження.

Оскільки, відповідач самостійно вніс зміни до бази «Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» щодо показників податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача, то вказані дії податкового органу, на думку апеляційного суду, порушують права позивача, як платника податків.

Враховуючи зазначене вище, апеляційний суд приходить до висновку про те, що для захисту прав позивача слід зобовязати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби внести до зворотного боку інтегрованої картки платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» відомості про сплату ТОВ «Яблуневий Дар» податку на прибуток підприємств за ІІІ квартал 2016 року платіжним дорученням № 6766 від 18.11.2016 року в сумі 208 000,00 грн., та сплату ТОВ «Яблуневий Дар» авансового внеску з податку на прибуток підприємств, згідно з декларацією за ІІІ квартал 2016 року, платіжним дорученням № 7473 від 29.12.2016 року в сумі 46 400,00 грн.

Також, враховуючи те, що у податкового органу не було правових підстав направляти у рахунок погашення податкового боргу сплачені платником податків кошти, суд вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача з перерозподілу сплачених позивачем сум податків та зобов'язання відобразити у даних картки особового рахунку позивача сплату таких зобов'язань відповідно до призначень платежів, вказаних у платіжних дорученнях.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і в повному обсязі встановив обставини справи, прийняв законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі № 813/299/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3

Повний текст судового рішення виготовлено 07 липня 2017 року