Справа № 200/3687/17(2а/200/547/17)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

О К Р Е М А Д У М К А
06 липня 2017 року Справа № 200/3687/17(2а/200/547/17)
судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Дурасової Ю.В.
стосовно Ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 06 липня 2017 року
у справі за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами Дніпровської міської ради
на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2017 року
за позовом Товариства з обмеженою відповідальність "ДІВА І К" до Комунального підприємства "Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами Дніпропетровської міської ради про визнання протиправним та скасування припису,-
Користуючись правом на окрему думку, наданим ч. 3 ст. 25 КАС України,
вважаю за необхідне висловити наступні заперечення щодо Ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2017 року.
На мою думку Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2017 року (якою ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2017 року скасована) порушені принципи адміністративного судочинства та не застосовані ряд норм законодавства України, які дають підстави для захисту прав позивача та можливості забезпечення позову.
Виклад обставин справи:
Ухвалою суду першої інстанції від 07 березня 2017 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІВА І К» до Комунального підприємства «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпропетровської міської ради про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову задоволено.
Зупинено дію припису Комунального підприємства «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпровської міської ради № 6865д від 02.03.2017 року - до набрання законної сили судовим рішенням.
Свою позицію щодо забезпечення позову суд першої інстанції мотивував тим, що позивачем наведено відповідні обставини, які підтверджують існування ризику спричинення позивачу збитків до ухвалення рішення в справі та те, що для відновлення прав, свобод та інтересів, позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач (Комунальне підприємство "Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами Дніпровської міської ради) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про вжиття заході забезпечення позову.
На мою думку, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції припустився помилки не врахувавши певні ключові позиції КАС України.
Так, в силу статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
При цьому, частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
На мою думку, суд апеляційної інстанції, не застосував статтю 2 КАС України, оскільки не надав оцінку тій обставині, чи діє суб'єкт владних повноважень розсудливо, добросовісно, безсторонньо (неупереджено).
Матеріали справи підтверджують існування ризику спричинення позивачу збитків до ухвалення рішення в справі та те, що для відновлення прав, свобод та інтересів, позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Скасовуючи ухвалу про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції не звернув увагу на порушення ст. 117 КАС України, яка встановлює можливість забезпечення позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача або для відновлення прав, свобод та інтересів, позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Зокрема позивач в позові просить визнати протиправним та скасувати припис відповідача від 02.03.2017 року № 6865д, в якому зазначено вимоги вжити заходів по звільненню об'єктів благоустрою шляхом демонтування самовільно встановлених тимчасових споруд. Також в приписі зазначено попередження, що в разі ігнорування даного припису, демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд буде здійснено примусово з відшкодуванням усіх витрат, пов'язаних з демонтажем і зберіганням демонтованих тимчасових споруд у судовому порядку (а.с. 14).
Отже, про примусовий демонтаж безпосередньо зазначено в оскаржуваному приписі. Тому побоювання позивача про демонтаж об'єктів, що розташовані за адресою Донецьке шосе, 4 в м. Дніпро, є цілком обґрунтованими, оскільки демонтаж об'єкта призведе до матеріальних збитків позивача та утруднить відновлення прав в разі задоволення позовних вимог.
На мою думку, такі обставини є суттєвими для захисту прав позивача та можливості забезпечення позову до розгляду справи по суті.
Тому, суд першої інстанції розсудливо прийняв рішення про забезпечення позову до розгляду справи по суті.
Суддя Ю.В. Дурасова