Справа № 564/3/17
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 червня 2017 року м. Київ К/800/21294/17
Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 Ромашко Людмили Григорівни на постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 16 березня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 6 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
в с т а н о в и в :
У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив (з урахуванням уточнень позовних вимог) визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації щодо не здійснення перерахування, донарахування та виплати йому разової щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов`язати відповідачів здійснити перерахування, донарахування та виплату йому недоплаченої разової щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік як учаснику бойових дій відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту» у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданого 6 квітня 2015 року управлінням персонального штабу військової частини НОМЕР_2 , та відповідно має пільги, встановленні Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», проте у 2016 році йому було виплачену разову щорічну грошову допомогу до 5 травня у розмірі 920 грн. Вважаючи, що вказана допомога була виплачена йому не в повному обсязі позивач 24 листопада 2016 року звернувся до відповідача із вимогою здійснити йому перерахунок, нарахування та виплату недоплаченої частини разової щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2016 рік, як учаснику бойових дій, в розмірі, визначеному статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат, з урахуванням вже проведених виплат. Проте відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії з посиланням на те, що у 2016 році разова грошова допомога до 5 травня учасникам бойових дій виплачується у розмірі 920 грн, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».
Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 16 березня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 6 червня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд виходив з того, що Законом України від 28 грудня 2014 року №79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», який набув чинності 1 січня 2015 року, розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Оскільки Закон України від 28 грудня 2014 року №79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» прийнятий пізніше Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», то у спірних правовідносинах підлягають застосуванню норми Закону України від 28 грудня 2014 року №79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин». Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія вказаних законів встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, зокрема, учасникам бойових дій у розмірі 920 грн, а тому відповідачем правомірно здійснено у 2016 році виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 920 грн.
Представник позивача Ромашко Л.Г. подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позов.
Відповідно до пункту 5 частини п`ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.
За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.
У касаційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 посилається на те, що Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнано неконституційними зміни, внесені Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року №107-VI, відповідно до яких частину 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено у новій редакції, згідно якої розмір грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України, а тому починаючи з 22 травня 2008 року підлягала застосуванню норма частини 5 статті 12 вказаного закону, відповідно до якої розмір грошової допомоги учасникам бойових дій має становити п`ять мінімальних пенсій за віком.
Крім того, представник позивача посилався на те, що застосування положень пункту 26 розділу Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України за аналогією рішення Конституційного Суду України від 8 червня 2016 року №4-рп/2016 є порушенням конституційних приписів. Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є спеціальним на відміну від Бюджетного кодексу України, а до вказаних правовідносин підлягає застосуванню норми спеціального законодавства.
Проте із вказаними доводами представника позивача ОСОБА_2 погодитись не можна з огляду на те, що пунктом 63 Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ, який набрав чинності з 1 січня 2015 року, розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, згідно з яким норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв`язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у розмірі, зокрема, учасникам бойових дій в розмірі 920 грн (пп. 2 п. 1 Постанови).
Враховуючи викладене, здійснення відповідачем нарахування та виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій у розмірі 920 грн, тобто у розмірі, встановленому Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ та підпунктом 2 пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» є правильним, а тому, зважаючи на наведені обставини та вимоги закону, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для визнання неправомірними дій відповідача по виплаті позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №141, є обґрунтованим та відповідає вимогам законодавства.
Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п`ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 Ромашко Людмили Григорівни на постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 16 березня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 6 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а додані до касаційної скарги матеріали повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Швець