Справа № 686/2858/17
Суддя: Карплюк О. І.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/2858/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня 2017 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Карплюка О.І.

при секретарі Скоринському В.В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ярмолинецького відділення поліції Городоцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області та Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

Постановою начальника СРПП Ярмолинецького відділення поліції ОСОБА_2 від 5 лютого 2017 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він цього ж дня близько 13 години 42 хвилини керував транспортним засобом марки ЗАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Житомир-Чернівці 201 км за межами населенного пункту без увімкненого світла ближніх фар, чим допустив порушення вимог пункту 9.8. Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ярмолинецького відділення поліції Городоцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про її скасування, посилаючись на відсутність з його боку порушень правил дорожнього руху.

Судом в порядку ст. 52 КАС України залучено до справи в якості співвідповідача Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

В судове засідання представники відповідачів не з»явились, повідомлені про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки.

Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 283 ч. 2 КпАП України постанова повинна містити, в тому числі опис обставин, установлених при розгляді справи, та зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Відповідальність за ст. 122 ч. 2 КпАП України настає за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до вимог п. 9.8. Правил дорожнього руху України під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях. З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Як вбачається з постанови, що оспорюється, ОСОБА_1 5 лютого 2017 року близько 13 години 42 хвилини керував транспортним засобом марки ЗАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Житомир-Чернівці 201 км за межами населенного пункту без увімкненого світла ближніх фар, чим допустив порушення вимог пункту 9.8. Правил дорожнього руху України.

Однак, який підпункт пункту 9.8. Правил дорожнього руху України порушив позивач, в постанові не зазначається.

Крім того, відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Суд може збирати докази з власної ініціативи. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Позивач заперечує свою причетність до вчинення даного правопорушення. Однак, окрім постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, суду не надано інших належних та допустимих доказів, які вказували на доведеність його вини у цьому, зокрема: матеріали адміністративної справи не містять фіксації події даного правопорушення.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 70, 71, 158-163, 167, 171-2 КАС України, рішенням Конституційного Суду №3-рп/2015 від 8 квітня 2015 року, ст. 293 ч. 1 п. 3 КпАП України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Постанову серії АР №946486 від 5 лютого 2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати.

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КпАП України, закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частини постанови скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: