Справа № 826/1848/14
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1848/14 Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська Я.І. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

04 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Грибан І.О. Собківа Я.М. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Громадської організації «Товариство ветеранів-однодумців» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2017 року у справі за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в справі за адміністративним позовом Громадської організації «Товариство ветеранів-однодумців» до Головного управління Національної гвардії України про визнання протиправними дії, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Громадська організація «Товариство ветеранів-однодумців» звернувся до суду з позовом до Головного управління внутрішніх військ МВС України, який було вмотивовано протиправним невиконанням відповідачем визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2008р. № 976 обов'язку щодо сприяння позивачу у проведенні громадської експертизи діяльності відповідача стосовно організації та ведення квартирного обліку, забезпечення та надання житлових приміщень у внутрішніх військах МВС України.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В липні 2015 року представник позивача ОСОБА_5 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2014 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2017 року в задоволенні заяви представника Громадської організації «Товариство ветеранів-однодумців» про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2014 року за нововиявленими обставинами - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, заявник - Громадська організація «Товариство ветеранів-однодумців» звернувся з апеляційною скаргою, просить ухвалу суду першої інстанції змінити, для чого:

- по новому дослідити факт набуття чинності Законом України «Про Національну гвардію України» та визнати обставину незнання судом першої інстанції цього факту на момент ухвалення постанови від 05 березня 2014 року такою, що не змінює правового регулювання спірних правовідносин, які належать до предмету спору у адміністративній справі № 826/1848/14, відтак, такою, що не може бути обставиною для перегляду зазначеної постанови за нововиявлених обставин, з підстав зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України;

- по новому дослідити факт надходження до відповідача від МВС України документу із резолюцією заступника Міністра від 26.12.2013р. вих. № 45205 та визнати обставину покладання Міністерством внутрішніх справ України на відповідача обов'язку розглянути і вирішити запит Організації, який є предметом дослідження у адміністративній справі № 826/1848/14, такою, що була достовірно відомою для суду першої інстанції на момент ухвалення постанови від 05 березня 2014 року, відтак, такою, що не може бути обставиною для перегляду зазначеної постанови за нововиявлених обставин, з підстав зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2014 року, заявником зазначено про зміну правового регулювання спірних правовідносин 16.03.2014р. із набранням чинності Законом України «Про Національну гвардію України», беручи до уваги, що рішення суду у справі набрало законної сили 29.05.2014р.

За твердженням заявника, керуючись нормою ч. 2 ст. 5 КАС України, постанова Окружного адміністративного суду міста Києва в даній справі, яка набрала законної сили 29.05.2014р., повинна стосуватися правовідносин між Організацією та правонаступником ГУ ВВ МВС, тобто ГУ НГУ.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції зазначив, що вказані заявником обставини не є новоявленими, в розумінні ст. 245 КАС України, а тому відсутні підстави для перегляду постанови суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Стаття 245 КАС України встановлює перелік вичерпних підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

Нововиявленими є обставини (як фактичного, так і правового характеру), які:

1) об'єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи;

2) не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов'язковою.

Відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Зокрема, п. 4 і 5 ч. 2 ст. 248 КАС України встановлено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи, а також обґрунтування з посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Так, при перегляді рішення суду за нововиявленими обставинами важливим є не порушення балансу між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами і принципом юридичної визначеності, який є складовою верховенства права. Принцип юридичної визначеності вимагає, серед іншого, якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинне ставитися під сумнів. Жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов'язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі.

В постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22.05.2015р. №7 «Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» зазначено, що в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження.

На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто, перегляд справи у зв'язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими й ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Не є нововиявленими обставинами: ті, які виникли після ухвалення рішення (не існували на той момент); ті, на які посилалися як на докази сторони, або об'єктивно могли бути долучені як докази; невчасно подані сторонами докази; офіційні тлумачення Конституційного Суду України тощо.

Частиною 2 статті 8 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі «Правєдная проти Росії» від 18 листопада 2004 року зазначив, що одним із аспектів принципу Верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Отже, істотними обставинами справи можуть бути такі, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді, у зв'язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі суду, особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які беруть участь у справі, ні суду, який розглядав її та вирішував спір по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник вважає нововиявленою обставиною те, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2013р. у даній справі набрала законної сили 29.05.2014р. коли вже діяв Закон України «Про Національну гвардію України» і вказана обставина є істотною для вирішення справи, однак не могла бути відома позивачу, як особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що як на час розгляду справи судом першої інстанції 05.03.2014р., так і на час розгляду справи судом апеляційної інстанції 29.05.2014р.відповідачем у даній справі було Головне управління внутрішніх військ МВС України. При цьому, 05.03.2014р. ще діяв Закон України «Про внутрішні війська Міністерства внутрішніх справ України», а Закон України «Про Національну гвардію України» було прийнято лише 13.03.2014р. та набув чинності 16.03.2014р.

Водночас, питання заміни відповідача - Головного управління внутрішніх військ МВС України на його правонаступника - Головне управління Національної гвардії України, у зв'язку і на підставі Закону України «Про Національну гвардію України», досліджувалося колегією суддів Київського апеляційного адміністративного суду.

Так, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідно до ст. 55 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням державного органу, прийнятим у випадках, передбачених законом. Юридична адреса є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Колегією суддів було встановлено, що відомості про припинення Головного управління внутрішніх військ МВС України на час розгляду справи були відсутні.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, станом на час розгляду даної справи, обставини, на які посилається заявник, були відомими сторонам, представники яких були присутніми під час проголошення рішення судом апеляційної інстанції та у належний спосіб ознайомлені із повним текстом ухвали суду від 29.05.2014р. Крім того, вказані обставини враховувались судом під час вирішення справи по суті.

Отже, зазначені заявником нововиявлені обставини не є такими в розумінні вимог ст. 245 КАС України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апелянт у поданій ним заяві не навів нововиявлених обставин, у розумінні ст. 245 КАС України, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Товариство ветеранів-однодумців» залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Грибан І.О. Собків Я.М.

Повний текст ухвали виготовлено 10.07.2017 року

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Собків Я.М.

Грибан І.О.