Справа № 805/1707/17-а
Суддя: Молочна І. С.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

12 липня 2017 р. Справа № 805/1707/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Молочної І.С.,

суддів: Аляб`єва І.Г., Голошивця І.О.,

за участю секретаря судового засідання Зими М.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - Гуревича М.Г.

представника відповідача Харитонського В.І. (за довіреністю),

представника відповідача 2 - не з*явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського загону морської охорони (військова частина НОМЕР_1 ) Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Державної казначейської служби України про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

20.04.2017 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (Далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 1), Державної казначейської служби України (далі відповідач 2), з вимогами (з урахуванням наданих позивачем уточнень):

- стягнути з Маріупольського загону морської охорони (військова частина 1472) Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 103608,10 грн., з яких 10360,81 грн. грошове забезпечення за червень 2016 року, 93247,29 грн. сума грошового забезпечення за період невиплати з липня 2016 року по квітень 2017 року;

- зобов`язати Державну казначейську службу України списати з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 103608,10 грн.;

- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасну виплату грошового забезпечення в сумі 976,09 грн.;

- зобов`язати Державну казначейську службу України списати з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 976,09 грн.;

- стягнути з Маріупольського загону морської охорони (військова частина 1472) Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10000,00 грн.;

- зобов`язати Державну казначейську службу України списати з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 10000,00 грн.

11.05.2017 року відповідачем до суду заявлено клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку з пропуском встановленого строку звернення до суду. Так, відповідач зазначає, що ст. 99 КАС України встановлено шестимісячний строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи. Позивач в своєму позові посилається на інформацію, викладену в довідці про доходи №48-ю, яку ним було отримано 05.07.2016 року. Таким чином, вважає, що про порушення, на думку позивача, його законного права з боку органу державної влади позивач дізнався під час розрахунку при звільненні з військової служби, тобто 05.07.2016 року. Однак, з даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду лише 11.04.2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, просив позов задовольнити.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні письмовим, та просив задовольнити клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду.

Відповідач 2 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не направив, просив здійснити розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. При цьому у відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Адміністративний позов, відповідно до ст. 99 КАС України, може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Наказом командира 23 загону морської охорони Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 05.07.2016 року №149-ос ОСОБА_1 , начальника телефонної станції групи телефонного зв`язку відділення супроводження інформаційно-телекомунікаційних систем відділу зв`язку, автоматизації та захисту інформації штабу звільнено з військової служби в запас Збройних Сил України на підставі п. «є» (призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також які вислужили встановлені строки строкової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу у строки, визначені рішенням Президента України) та виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення.

24.02.2017 року позивач звернувся до відповідача з проханням надання інформації щодо здійснених на його користь виплат за 2016 рік.

14.03.2017 року листом № 11/В-3 Маріупольським загоном морської охорони позивачу надано інформацію стосовно складових здійснених на його користь виплат при звільненні у розмірі 12200,99 грн. Також в даному листі зазначено, що вказана сума з проведеними відрахуваннями виплачена позивачу на його картковий рахунок у липні 2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що дана позовна заява підписана позивачем 11.04.2017 року, направлена поштою 14.04.2017 року, до суду надійшла 20.04.2017 року.

Вирішуючи питання щодо можливості визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, суд виходить з того, що сам по собі інститут строку на звернення до адміністративного суду має на меті полегшення надання учасниками адміністративного процесу доказів, підвищує їх достовірність, а також забезпечує правову визначеність учасників спірних правовідносин. Іншими словами, обмеження строку реалізації права на судовий захист покликане передусім дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин.

Відповідно до частини 7 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Згідно з частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці, працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Також суд бере до уваги правову позицію Конституційного Суду України з цього питання, яка викладена у Рішенні від 15.10.2013 року № 9-рп/2013 по справі № 1-18/2013, де зазначено наступне. При розгляді в позовному провадженні трудового спору про стягнення належної працівникові заробітної плати положення частини другої статті 233 Кодексу підлягає застосуванню у випадках пред`явлення вимог про стягнення будь-яких виплат, що входять до структури заробітної плати, і застосування цих положень не пов`язане з фактом нарахування чи ненарахування роботодавцем спірних виплат.

Крім того, аналогічна правова позиція викладена Конституційним Судом України у абзаці п`ятому підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 22.02.2012 року № 4-рп/2012, де мова йде про те, що строки звернення працівника до суду за вирішенням трудового спору як складова механізму реалізації права на судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників трудових правовідносин.

Тобто, вирішуючи питання щодо пропуску позивачем строку звернення до суду за захистом порушених прав, суд виходить з того, що позивачем заявлені вимоги щодо виплати несплаченого, на його думку, грошового забезпечення.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючими обставинами, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент їх припинення, яким є день фактичного розрахунку.

При цьому, для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення належних до виплати сум при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата працівникові таких сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що строк звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом позивачем не пропущено, з огляду на що клопотання відповідача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 99-100, 133, ч. 4 ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника Маріупольського загону морської охорони (військова частина 1472) Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду відмовити.

Ухвала прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні 12.07.2017 року.

Повний текст ухвали виготовлено 14.07.2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Молочна І. С.

Судді Аляб`єв І.Г.

Голошивець І.О.