Справа № 464/1463/17
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/6390/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Костіва М.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Бедрій Х.П.

представника апелянта: Наконечної О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський Науково-Практичний центр «БІОМЕД» на постанову Сихівського районного суду міста Львова від 21 квітня 2017 року у справі № 464/1463/17 за адміністративним позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський Науково-Практичний центр «БІОМЕД» про зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

27.02.2017р. позивач Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради звернувся в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський Науково-Практичний центр «БІОМЕД» про зобов'язання демонтувати самочинно встановлений збірно-розбірний металевий гараж.

Постановою Сихівського районного суду міста Львова від 21 квітня 2017 року позов задоволено. Суд зобов'язав Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛНПЦ «Біомед» демонтувати самочинно встановлений збірно-розбірний металевий гараж, без фундаменту шириною - 3,28 м., довжиною - 5,40 м., висотою - 2,60 м., що розташований від житлової будівлі на відстані 9 м та від крайнього вікна житлового будинку на відстані 6 м (ліва сторона від гаражу), позаду на 40 см до будівлі аптеки «Біомед» на земельній ділянці між будинками на вул.М.Драгана, 4-4б у м.Львові.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівський Науково-Практичний центр «БІОМЕД» подав апеляційну скаргу, покликаючись на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Сихівського районного суду міста Львова від 21 квітня 2017 року скасувати та прийняти нову, якою відмовити в позові.

Представник апелянта Наконечна О.Є. в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання на виклик суду не з'явились хоча, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до статті 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої статті 3 КАС України).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення (частина друга статті 4 КАС України).

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб'єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

У положеннях спеціальної матеріально-правової норми, що міститься в частині першій статті 376 ЦК України, поняття самочинного будівництва визначається через сукупність його основних ознак, за наявності яких об'єкт нерухомості може бути визнаний самочинним, зокрема якщо такий об'єкт: 1) збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) збудований без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

При цьому, колегія суддів вважає, що за змістом ст. 177 ЦК України об'єкти самочинного будівництва належать до об'єктів цивільного права.

З врахуванням норм частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 15 ЦК України правом звернення до суду за захистом наділені: особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів; органи і особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні чи суспільні інтереси.

Отже, аналіз зазначених вище правових норм свідчить про те що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства оскільки, спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов'язаний з вирішенням питання щодо речового права тому, спір не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Висновки колегії суддів узгоджуються з позицією яка викладена в постановах Верховного Суду України від 09.11.2016 р. (справа №2-3067/11); 15.11.2016р. (справа № 802/1318/15а )

З урахуванням вимог ст.244-2 КАС України вказана позиція Верховного Суду України є обов'язковою для врахування судами при розгляді справ у подібних спорах.

Відповідно до п.1 ст. 157, ст. 203 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що спір який виник між сторонами не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому провадження у справі слід закрити.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З огляду на вищевикладене, у зв'язку із неповним з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що постанову слід скасувати та провадження у справі закрити.

Керуючись ст.160, ст.195, ст.198, ст.202, ст.206, ст.212, ст.244-2, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський Науково-Практичний центр «БІОМЕД» задовольнити частково.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.01.2017р. у справі № 819/1523/16 - скасувати.

Провадження у справі № 819/1523/16 за адміністративним позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський Науково-Практичний центр «БІОМЕД» про зобов'язання до вчинення дій - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Суддя Н. В. Бруновська
Суддя М. В. Костів
Суддя Р. М. Шавель

Ухвала складена в повному обсязі 10.07.2017 року.