Справа № 804/7023/16
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2017 р. Справа № 804/7023/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
позивача представника відповідача ОСОБА_3. ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу №1257 від 11.10.2016 року
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в якому просить, з урахуванням уточненої позовної заяви, визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №1257 від 11.10.2016 року про проведення документальної позапланової перевірки ФОП ОСОБА_3.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню в зв'язку з відсутністю у контролюючого органу дозвільного документу на проведення перевірки, оскільки законодавством встановлено певні обмеження на проведення в 2015-2016 р.р. перевірок платників податків з обсягом доходів до 20 мільйонів за попередній календарний рік. Крім того, позивач зазначив, що контролюючий орган перевіряв той же період згідно наказу №217 від 02.03.2016 року.
Представник відповідача надав до суду письмові заперечення, зазначивши, що п.п.78.1.11 ст.78 Податкового кодексу України містить імперативний припис щодо обов'язку податкового органу призначити позапланову перевірку у випадку отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки. Оскільки оскаржуваний наказ прийнятий відповідачем саме на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.09.2016 року, оскаржуваний наказ прийнято правомірно, у відповідності до вимог чинного законодавства, отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
17.10.2016 року у телефонному режимі позивача повідомлено про необхідність ознайомлення та отримання копії наказу про проведення перевірки та підпису у направленнях від 17.10.2016 року №1025, №1026, на що позивач не надав згоди, що підтверджується актом про відмову від підпису у направленні на перевірку та допуску співробітників ДПІ у Бабушкінському районі ГУ ДФС у Дніпропетровській області для здійснення документальної позапланової виїзної перевірки фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 від 17.10.2016 року №1101/13-04-04-62/НОМЕР_1.
18.10.2016 року здійснено виїзд за адресою, за якою зареєстрований ФОП ОСОБА_3 та складено акт №1104/10/04-62-13-04/НОМЕР_1 від 18.10.2016 року «Про відмову від підпису у направленні на перевірку та допуску співробітників ДПІ у Бабушкінському районі ГУ ДФС у Дніпропетровській області для здійснення документальної позапланової виїзної перевірки фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3П.».
Суд вирішуючи спір по суті виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п.21.1 ст.21 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, а також не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з п.п.62.1.3 п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначенийст.78 Податкового кодексу України (далі -ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у відповідності до якої такі перевірки можуть проводитися лише за наявності визначених в цій статті обставин.
Згідно з пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Відповідно до п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.
Пунктом 78.2 статті 78 Податкового кодексу України встановлено, що обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться у межах кримінального провадження.
Контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що норма підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України містить імперативний припис щодо обов'язку податкового органу призначити позапланову перевірку у випадку отримання рішення суду (слідчого судді). При цьому у разі винесення рішення про призначення перевірки за судовим рішенням суду (слідчого судді) про призначення перевірки, контролюючий орган обмежений встановленими таким рішенням суду приписам, зокрема, щодо забезпечення реалізації виконання вказаного обов'язку.
Судом встановлено, що ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податкові і зборів за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, про що складено акт №1046/13-04/НОМЕР_1 від 08.04.2016 року.
Отже, проаналізувавши вищевикладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу №1257 від 11.10.2016 року, оскільки податковий орган не мав повноважень щодо проведення даної перевірки.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 1257 від 11.10.2016 року.
Стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 1378 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 18 квітня 2017 року

Суддя ОСОБА_1