Справа № 383/193/17
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2017 рокусправа № 383/193/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Бобринківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області

на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 квітня 2017 року

у справі № 383/193/17

за позовом ОСОБА_1

до Бобринківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області

про визнання незаконними та скасування рішень та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бобринківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.41), просив:

скасувати рішення №107 від 23.01.2017 Бобринківської сільської ради п'ятнадцятої сесії сьомого скликання та рішення №122 сімнадцятої сесії сьомого скликання Бобринківської сільської ради від 02.03.2017.

зобов'язати Бобринківську сільську раду Бобринецького району Кіровоградської області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність під забудову площею 0,25 га для садівництва - 0,12 га, для ведення особистого господарства - до 2-х га, за адресою с. Варламівка Бобринецького району Кіровоградської області.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскаржуваних відповідача, оскільки відповідно до поданої відповідачу заяви позивач просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність під забудову площею 0,25 га, для садівництва - 0,12 га та для ведення особистого селянського господарства - до 2-х га за адресою: с. Варламівка Бобринецького району Кіровоградської області.

Пунктом 2 рішення №107 від 23.01.2017 відповідачем вирішено надати позивачу земельну ділянку у власність за умови наявності вільних земель на території Бобринківської сільської ради, а рішенням від 02.03.2017 №122 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки НОМЕР_1 у власність орієнтовною площею 0,61 га ріллі для ведення особистого селянського господарства за адресою с.Горіхівка Бобринецького району Кіровоградської області. Відповідачем не враховано той факт, що позивач є інвалідом 1 групи, має фізичні вади здоров'я, через які йому утруднено пересуватись, і позивач просив виділити йому землю в межах с.Варламівка поруч з будинком, де він проживає, виділення йому земельної ділянки в іншому населеному пункті в с.Горіхівка унеможливить взагалі користування цією землею.

Постановою Бобринецького районного суду Кіроградського області від 07.04.2017 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення п'ятнадцятої сесії сьомого скликання Бобринківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 23.01.2017 № 107 «Про скасування рішення Бобринківської сільської ради в частині п.2 вказаного рішення щодо надання ОСОБА_1 земельної ділянки у власність для забудови та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, для ведення особистого селянського господарства та індивідуального садівництва при наявності вільних земель на території Бобринківської сільської ради».

Визнано незаконним та скасовано рішення п'ятнадцятої сесії сьомого скликання Бобринківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 02.03.2017 № 122 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства».

Зобов'язано Бобринківську сільську раду Бобринецького району Кіровоградської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, для садівництва та під забудову, а саме: під забудову площею 2,25 га, для садівництва - 0,12 га та для ведення особистого селянського господарства - до 2-х га. за адресою: с. Варламівка Бобринецького району Кіровоградської області відповідно до його заяви від 13.08.2016 року та доданих до неї графічних матеріалів із зображенням бажаного розташування земельної ділянки.

В задоволенні іншої частини адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду в частині задоволених позовних вимог про скасування рішення відповідача від 02.03.2017 № 122 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» мотивовано тим, що законодавцем встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, але таких обставин відповідачем при розгляді заяви позивача від 13.08.2016 встановлено не було, а тому у відповідача не було правових підстав для надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою на іншу, ніж указана в заяві та додатках до неї, земельну ділянку без обґрунтування відповідно до Закону відмови в задоволенні його заяви з іншим проханням, тобто в такий спосіб відповідач оскаржуваним рішенням від 02.03.2017 № 122 фактично відмовив позивачу у реалізації його права на приватизацію бажаної земельної ділянки, визначене ст.ст.118. 121 ЗК України.

Висновок суду в частині позовних вимог про скасування рішення відповідача від 23.01.2017 №107 «Про скасування рішення Бобринківської сільської ради», яким сільська рада скасувала своє незаконне рішення від 05.09.2016 № 77, мотивовано незаконністю означеного рішення від 23.01.2017 № 107 лише в частині пункту 2, оскільки цим пунктом фактично відповідач не вирішив питання за заявою відповідача про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою на конкретну визначену ним земельну ділянку та не обґрунтував відмову в наданні вказаного дозволу. Пунктом 1 рішення від 23.01.2017 № 107 відповідач скасував своє попереднє рішення від 05.09.2016 № 77 як незаконне на виконання постанови Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19.12.2016, тому суд задовольнив вказані позовні вимоги часткового, а саме: визнав незаконним та скасував п.2 рішення від 23.01.2017 № 107.

Зобов'язуючи відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки відповідно до його заяви від 13.08.2016 та доданих до неї графічних матеріалів, суд першої інстанції виходив з того, що позивач обрав правильний спосіб захисту порушеного права з огляду на те, що він неодноразово звертався до сільської ради з одного і того ж питання щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою про відведення земельної ділянки, надаючи повний та вичерпний перелік документів, необхідних для позитивного розгляду його питання, та отримуючи формальні відмови у виданні такого дозволу, а також на те, що відповідач не обґрунтовував таку відмову відповідно до вимог законодавства.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач зазначає, що з заяви позивача від 13.08.2016 неможливо ідентифікувати місце розташування земельної ділянки, на яку він претендує, судом зобов'язано виділити земельну ділянку в с. Варламівка Бобринецького району Кіровоградської області, проте з графічних матеріалів вбачається, що дана земельна ділянка є пасовищем та відноситься до земель загального користування та комунальної власності.

Крім того, відповідач звертає увагу, що на сесії Бобринківської сільської ради прийнято рішення № 102 від 27.12.2016 про порушення клопотання перед Бобринецькою районною державною адміністрацією щодо організації об'єкта природно-заповідного фонду місцевого значення «Бобринківська балка», орієнтовною площею 90 га на території Бобринківської сільської ради, і місце розташування об'єкта природно-заповідного фонду місцевого значення «Бобринківська балка» включає в себе земельну ділянку, яка оскаржуваною постановою суду підлягає виділенню ОСОБА_1

Також відповідач зазначає, що суд першої інстанції, ухваливши оскаржуване рішення, фактично втрутився у дискреційні повноваження відповідача, оскільки відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» тільки органи місцевого самоврядування вирішують питання земельних відносин. При цьому суд першої інстанції зобов'язав надати ОСОБА_1 земельну ділянку для садівництва та під забудову в розмірі 2,25 га без обґрунтування вказаної площі земельної ділянки, цільового призначення земель, з яких передбачається виділення земельної ділянки та інших обставин, що мають значення для об'єктивного вирішення справи.

Представники сторін у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 13.08.2016 ОСОБА_1, інвалід І групи (а с.12), звернувся до Бобринківської сільської ради з письмовою заявою про надання згоди щодо розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність під забудову площею 0,25 га, для садівництва 0,12 га, для ведення особистого селянського господарства до 2-х га (а. с.13).

До вказаної заяви позивач додав копію власного паспорта, копію ідентифікаційного коду, копію посвідчення інваліда І групи та картографічні матеріали з мережі Інтернет, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки за адресою с.Варламівка, Бобринецького району Кіровоградської області (а. с.9-12, 14).

05.09.2016 десятою сесією сьомого скликання Бобринківської сільської ради прийнято рішення № 77 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; для ведення особистого селянського господарства та індивідуального садівництва», яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки, яка знаходиться в с.Варламівка Бобринецького району Кіровоградської області, у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у розмірі 0,25 га; для ведення особистого селянського господарства розміром 0,12 га за рахунок земель житлової і громадської забудови та земель сільськогосподарського призначення (а. с.15, 40).

Питання щодо правомірності та обґрунтованості означеного рішення було предметом судового розгляду в межах адміністративної справи Бобринецького районного суду Кіровоградської області № 383/1060/16-а.

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19.12.2016 у справі № 383/1060/16-а, яке набрало законної сили, визнано незаконними дії Бобринківської сільської ради щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність під забудову площею 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства - до 2-х га із земель на території с. Варламівка (Бобринківська сільська рада) Бобринецького району Кіровоградської області неправомірними.

Визнано незаконним та скасовано рішення десятої сесії сьомого скликання Бобринківської сільської ради від 05.09.2016 № 77 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; для ведення особистого селянського господарства та індивідуального садівництва».

Зобов'язано Бобринківську сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.08.2016 про надання згоди щодо розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність під забудову площею 2,25 га, для садівництва - 0,12 га для ведення особистого селянського господарства - до 2-х га (а. с.18-22).

Судом встановлено, що правові норми, покладені в обґрунтування рішення Бобринківської сільської ради від 05.09.2016 № 77, фактично не регулюють спірного питання, означене рішення від 05.09.2016 № 77 не містить жодних підстав відмови позивачу у задоволенні його заяви від 13.08.2016.

23.01.2017 на виконання постанови Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19.12.2016 у справі № 383/1060/16-а Бобринківською сільською радою на п'ятнадцятій сесії сьомого скликання прийнято рішення № 107 «Про скасування рішення Бобринківської сільської ради», яким:

пункт 1 - визнано незаконним та скасовано рішення Х сесії VII скликання Бобринківської сільської ради від 05.09.2016 № 77 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; для ведення особистого селянського господарства та індивідуального садівництва»;

пункт 2 - вирішено надати ОСОБА_1 земельні ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; для ведення особистого селянського господарства та індивідуального садівництва при наявності вільних земель на території Бобринківської сільської ради (а. с.16).

Рішенням Бобринківської сільської ради від 02.03.2017 № 122 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства» надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки НОМЕР_1 у власність громадянину ОСОБА_1 орієнтованою площею 0,61 га ріллі для ведення особистого селянського господарства за адресою: с.Горіхівка, Бобринківська сільська рада, Бобринецький район, Кіровоградська область за рахунок земель комунальної власності (запас), категорія земель - землі сільськогосподарського призначення (а. с.17).

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про незаконність п.2 рішення відповідача від 23.01.2017 № 107 та рішення відповідача від 02.03.2017 № 122.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 19 Конституції України визначає обов'язок органів державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.97 № 280/97-ВР (в редакції на момент виникнення спірних відносин) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: - вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.116 ЗК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 121 Земельного кодексу України встановлено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, а саме: громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений статтею 118 ЗК України, згідно якому громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (ч.6 ст.118 ЗК України).

Згідно з ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно ч.9 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до ч.5 ст.116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Отже, з аналізу зазначених норм вбачається, що для отримання у власність бажаної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку громадянам необхідно насамперед звернутись з заявою до відповідних органів місцевого самоврядування для отримання дозволу цих органів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

При цьому отримання такого дозволу не означає обов'язкове позитивне вирішення питання про надання певної земельної ділянки у власність, оскільки право на земельну ділянку у громадян виникає на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання її у власність, а не на підставі рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За своєю суттю рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням уповноваженого органу про надання права власності на відповідну земельну ділянку, а лише надає можливість розробки технічної документації на цю земельну ділянку, і ніяким чином не впливає на права та інтереси позивача, пов'язані з землекористуванням.

У наданні такого дозволу громадянину може бути відмовлено виключно з підстав, зазначених у ч.7 ст.118 ЗК України, а у передачі у власність земельної ділянки громадянину може бути відмовлено у разі перебування бажаної земельної ділянки у власності чи користуванні інших осіб (ч.5 ст.116 ЗК України).

Як встановлено вище, Бобринецьким районним судом Кіровоградської області постановою від 19.12.2016 у справі № 383/1060/16-а встановлено факт незаконності та необґрунтованості відмови сільської ради у наданні ОСОБА_1 (за поданою ним заявою від 13.08.2016) дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність під забудову площею 0,25 га, для садівництва 0,12 га, для ведення особистого селянського господарства до 2-х га, оформленої рішенням від 05.09.2016 № 77.

Прийняте сільською радою на виконання означеної постанови суду у справі № 383/1060/16-а рішення від 23.01.2017 № 107 містить висновок про надання позивачу земельної ділянки у власність (а не вирішення питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення бажаної земельної ділянки у власність, як про це просить ОСОБА_1) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства та індивідуального садівництва за умови наявності вільних земель на території Бобринківської сільської ради (п.2 рішення).

Вказане рішення сільської ради жодним чином не узгоджується з наведеними вище нормами законодавства, не відповідає встановленому порядку безоплатної передачі громадянам у власність земельної ділянки із земель комунальної власності, оскільки прийнято за межами законодавчо визначеної процедури надання земельної ділянки у власність.

Одночасно, скасувавши рішення сільської ради від 05.09.2016 № 77, відповідач повторно (на виконання судового рішення) не розглянув подану 13.08.2016 ОСОБА_1 заяву по суті і не прийняв рішення у відповідності до приписів ч.7 ст.118 ЗК України.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що рішення сільської ради від 23.01.2017 № 107 в частині пункту 2 цього рішення прийнято відповідачем не на підставі закону України, тому висновок суду першої інстанції про визнання його незаконним та скасування є правильним.

Стосовно рішенням відповідача від 02.03.2017 № 122, яким сільська рада надала ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у с.Горіхівка Бобринецького району Кіровоградської області (тобто іншої земельної ділянки, ніж зазначено позивачем), апеляційний суд також погоджується з судом першої інстанції, що цим рішенням відповідач фактично відмовив позивачу у реалізації його права на приватизацію бажаної земельної ділянки, при цьому також порушивши законодавчо встановлений порядок надання земельної ділянки безоплатно у власність громадянам.

У вказаному рішенні від 02.03.2017 № 122 відповідачем не наведено жодних підстав та мотивів відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення визначеної позивачем земельної ділянки, а також підстав та мотивів надання дозволу на розробку проекту землеустрою стосовно іншої земельної ділянки, тобто прийняття самостійного рішення поза межами клопотання позивача.

Як встановлено судом, не заперечується відповідачем, позивачем разом з заявою від 13.08.2016 до сільської ради подано вичерпний та повний перелік документів, встановлений ст.118 ЗК України, в тому числі картографічні матеріали з мережі Інтернет, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки за адресою с.Варламівка, Бобринецького району Кіровоградської області, що спростовує доводи відповідача про неможливість ідентифікувати місце розташування земельної ділянки.

Доказів того, що вказана позивачем земельна ділянка на момент прийняття сільською радою оскаржуваного рішення від 02.03.2017 № 122 перебувала у власності чи у користуванні третіх осіб матеріали справи не містять.

З цього приводу судом першої інстанції встановлено, відповідачем не спростовано, що земельна ділянка, яку бажає отримати позивач за його заявою, відноситься до земель сільськогосподарського призначення, є вільною від забудов, нікому іншому не передавалась у власність чи користування, знаходиться в межах с.Варламівка, Бобринецького району Кіровоградської області та є комунальною власністю.

Стосовно наведених відповідачем в апеляційній скарзі доводів щодо не подання позивачем документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (для отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства), апеляційний суд не приймає як такі, що не відповідають фактичним обставинам, є помилковими.

Вказана відповідачем вимога щодо надання документів на підтвердження досвіду роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі, передбачена ч.6 ст.118 ЗК України та спеціальним Законом України від 19 червня 2003 року № 973-IV «Про фермерське господарство» виключно для вирішення питання отримання (придбання) земельної ділянки з метою ведення фермерського господарства, а в даному випадку позивач просив надати йому у власність земельну ділянку, в тому числі, для ведення особистого селянського господарства, що не є тотожним з фермерським господарством, тому вимагання таких документів прямо суперечить приписам ч.6 ст.118 ЗК України.

Посилання відповідача на прийняте ним рішення № 102 від 27.12.2016 про порушення клопотання перед Бобринецькою районною державною адміністрацією щодо організації об'єкта природно-заповідного фонду місцевого значення «Бобринківська балка», на території Бобринківської сільради, місце розташування якого включає в себе земельну ділянку, яка підлягає виділенню за постановою суду у даній справі ОСОБА_1 (а. с.84), апеляційний суд не приймає в якості обґрунтування відмови в наданні позивачеві дозволу на розробку проекту землеустрою.

Означене рішення не є тим документом, який в установленому порядку засвідчує факт надання затребуваній позивачем земельній ділянці спеціального статусу, який би перешкоджав отримання її позивачем у власність.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що жодних законодавчо визначених підстав для відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки згідно з ч.7 ст.118 ЗК України немає.

Приймаючи рішення від 02.03.2017 № 122, відповідач діяв не на підставі чинного законодавства України, а тому судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги про визнання незаконними та скасування цього рішення.

Стосовно висновку суду першої інстанції про зобов'язання відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки відповідно до його заяви від 13.08.2016, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що з огляду на те, що позивач неодноразово звертався до сільської ради з одного і того ж питання про видання такого дозволу із доданням повного та вичерпного переліку документів, і як встановлено вище, отримував необґрунтовані відмови, позивачем у даному випадку правильно обраний спосіб захисту порушеного права про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Приймаючи рішення про задоволення позову в цій частині, суд діяв в межах повноважень, наданих ст.162 КАС України, виходив з того, що, як вказано Верховним Судом України у рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку не виконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Стосовно посилання відповідача, що при винесенні постанови суд першої інстанції зобов'язав відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під забудову в розмірі 2,25 га без обґрунтування вказаної площі, апеляційний суд дійшов висновку, що в даному випадку суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, проте допустив описку (замість 0,25 га вказав 2,25 на), яку має виправити в порядку , встановленому ст.169 КАС України.

З огляду на вищевикладене апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, дав їм правильну юридичну оцінку, застосував до правовідносин, як виникли між сторонами по справі норми права, які регулюють саме ці правовідносини, прийняв законне та обґрунтоване судове рішення про часткове задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Бобринківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області залишити без задоволення.

Постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 квітня 2017 року у справі № 383/193/17 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко