Справа № 814/1625/16
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/1625/16

Категорія: 5.5 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Запорожана Д.В., Романішина В.Л.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, Миколаївської обласної ради, виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення від 09.03.1992 р., -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування рішення Миколаївської обласної ради від 09.03.1992 р. «О разграничении государственного имущества/комунальной собственности/ между собственностью области и собственностью городов обласного подчинения и районов области», а також рішень виконавчого комітету Миколаївської міської ради: щодо передачі у власність ОСОБА_2 нежитлового приміщення площею 40,30 кв. м. за адресою : АДРЕСА_1 від 01.10.2003 р.; щодо передачі у власність нежитлового приміщення площею 84,4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 від 03.11.2005 р.; щодо передачі у власність ОСОБА_3 нежитлових приміщень аптеки загальною площею 215,5 кв. м. на 1 поверсі, магазину загальною площею 197 кв. м. на 1 поверсі, нежитлових приміщень підвалу загальною площею 157,4 кв. м., магазину непродовольчих товарів загальною площею 59,2 кв. м. в підвалі за адресою: АДРЕСА_3, від 02.03.2006; щодо передачі у власність акціонерному товариству «Українська пожежно-страхова компанія» нежитлових приміщень офісу, загальною площею 82,9 кв. м., розташованих на 1 поверсі житлового будинку за адресою : АДРЕСА_3 від 23.12.2009 року.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.01.16 позовні вимоги щодо Миколаївської обласної ради залишено без розгляду у зв'язку з пропущенням строків звернення до суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що позивач мешкає на 2 поверсі багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3. На цокольному поверсі будинку розташовані магазині, майстерні, офіси та ін. об'єкти, які порушують її спокій, спричиняють незручності у користуванні квартирою. Тому позивачка вважає, що рішення Миколаївської міської ради, виконкому Миколаївської міської ради про передачу у власність зазначених об'єктів повинні бути скасовані.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 січня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує увагу на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуємого судового рішення:

- відповідач не надав доказів того, на підставі яких рішень приміщення потрапили у власність вказаних апелянтом осіб.

В судовому засіданні апелянт пояснила, що особи яки є власниками підвальних приміщень, отриманих ними внаслідок прийняття оскаржуваних рішень, постійно створюють загрозу її життя та здоров'ю.

Інших додаткових підстав для скасування рішення суду першої інстанції апелянт не навела.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Суд першої інстанції встановив, що 16.04.03 ОСОБА_1 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_4.

Протягом 2003-2016 років ОСОБА_1 неодноразово зверталась до Миколаївської міської ради, її виконавчих органів, правоохоронних та контролюючих органів з приводу порушення її прав з боку власників та орендарів нежитлових приміщень, розташованих в цокольному поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_3.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішень Миколаївської міської ради №13/11 від 19.06.07, №28/9 від 28.02.01, №24/27 від 27.10.04, №32/8 від 31.03.05, укладені договори купівлі-продажу комунального майна у будинку по АДРЕСА_3, з фізичними особами-підприємцями ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТОВ «Інвар» та ТОВ «Тришер».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем заявлені позовні вимоги про скасування рішень відповідача, які ним не ухвалювалися

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України.

Так, рішень про передачу майна у власність ОСОБА_2 нежитлового приміщення площею 40,30 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 від 01.10.2003 р.; щодо передачі у власність нежитлового приміщення площею 84,4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 від 03.11.2005 р.; щодо передачі у власність ОСОБА_3 нежитлових приміщень аптеки загальною площею 215,5 кв. м. на 1 поверсі, магазину загальною площею 197 кв. м. на 1 поверсі, нежитлових приміщень підвалу загальною площею 157,4 кв. м., магазину непродовольчих товарів загальною площею 59,2 кв. м. в підвалі за адресою: АДРЕСА_3, від 02.03.2006; щодо передачі у власність акціонерному товариству «Українська пожежно-страхова компанія» нежитлових приміщень офісу, загальною площею 82,9 кв. м., розташованих на 1 поверсі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 від 23.12.2009 року, Миколаївською міської радою та виконкомом Миколаївської міської ради не приймалось.

Отже, позивачем заявлені позовні вимоги про скасування рішень відповідача, які ним не ухвалювалися.

Позивачем помилково зроблено висновок про прийняття рішень відповідачем про передачу майна у власність зазначеним особам лише за відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якому вони зазначені власниками цих приміщень.

Виконком Миколаївської міської ради у цьому випадку є лише органом, який видавав Свідоцтво про право власності, відповідно до вимог законодавства на час виникнення спірних правовідносин.

Таким чином, по цій справі відсутній предмет оскарження, оскільки саме ті рішення, які просить скасувати позивачка, відповідачами не приймались, а тому в задоволенні позову належить відмовити повністю.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо особливості адміністративного судочинства, яке полягає в покладенні обов'язку щодо доказування правомірності свого рішення на суб'єкта владних повноважень, та з якого, на думку апелянта, випливає неможливість відмови в задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю, з огляду на наступне.

З системного аналізу ст. 71 КАС України випливає, що суб'єкт владних повноважень повинен спростувати презумпцію своєї винуватості, адже вона дає можливість вважати встановленою неправомірність його рішень, дій чи бездіяльності. Позивач не зобов'язаний доводити ці обставини.

Однак презумпція винуватості суб'єкта владних повноважень не є абсолютною та її застосування не обумовлює його автоматично програшного становища у справі. Невиконання обов'язку відповідача довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, не звільняє суд від обов'язку ухвалити справедливе і правосудне судове рішення. До того ж презумпція винуватості позбавляє суд необхідності перевіряти повідомлені позивачем обставини, якщо вони не викликають обґрунтованого сумніву.

Інші доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 січня 2017 року у справі № 814/1625/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення судового рішення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення у повному обсязі і підписання рішення суду - 10 липня 2017 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: В.Л. Романішин