Справа № 147/443/17
Суддя: Волошин І. А.
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 147/443/17
Провадження № 2-а/147/39/17
ПОСТАНОВА

іменем України

07.07.2017 року смт.Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря судових засідань Чудак Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 серпня 2015 року йому виповнилося п'ятдесят п'ять років та він має право на пільгову пенсію відповідно до чинного законодавства. 06 жовтня 2016 року я звернувся до УПФ у Тростянецькому районі з заявою про призначення йому пільгової пенсії. Розглянувши подані документи УПФ у Тростянецькому районі додатком № 687 від 12.10.2016 року повідомив, що, на його думку, відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для призначення пенсії на пільгових умовах по досягненні 55 - річного віку йому підстав немає та роз'яснено право на оскарження відповідного рішення.

Таким чином позивачу не зарахували стаж роботи з 06 січня 1981 року по 31 грудня 1991 року лише через відсутність уточнення в назві професії у списку № 2, яка була затверджена пізніше (затверджена Постановою КМУ від 16.01.2003 року № 36), а саме: «зайнятим різанням та ручним зварюванням», хоча по сутності та змісту посадової інструкції, він саме і виконував такі функції та все робив вручну.

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 11.04.2017 року у справі № 147/193/17, яке набрало законної сили 24.04.2017 року було задоволено заяву ОСОБА_2 та встановлено факт того, що він працював електрогазозварювальником, зайнятим різанням та ручним зварюванням з 06 січня 1981 року по 31 грудня 1991 року в ПАТ Тростянецький РП «Агромаш». Після вступу вищевказаного рішення в законну силу, 25.04.2017 року позивач звернувся до відповідача з проханням призначити пільгову пенсію та надав примірник судового рішення, що підтверджується протоколом 687 від 27.04.2017 року. Проте додатком до протоколу № 687 від 27.04.2017 року йому було вдруге відмовлено у призначені пенсії згідно ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Як вбачається з вищевказаного додатку відмова у призначені пенсії була здійснена без врахування рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 11.04.2017 що є безумовно протиправно з боку відповідача, оскільки у відповідності до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Вважає дану відмову протиправною, тому просив визнати протиправним рішення Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, відповідно до протоколу № 687 від 27.04.2017 року, в частині щодо не підтвердження періоду роботи для призначення пенсії на пільгових умовах за віком ОСОБА_2, який працював електрогазозварювальником, зайнятим різанням та ручним зварюванням з 06 січня 1981 року по 31 грудня 1991 року в ПАТ Тростянецький РП «Агромаш», зобов'язати відповідача зарахувати йому період роботи на посаді електрогазозварювальника, зайнятим різанням та ручним зварюванням з 06 січня 1981 року по 31 грудня 1991 року в ПАТ Тростянецький РП «Агромаш» до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за віком та призначити пенсію на пільгових умовах за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 25.04.2017 року та стягнути всі судові витрати на його користь.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився. На адресу суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Савченко Ж.В. в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, раніше подане заперечення підтримала в повному обсязі, проти позову заперечила. Заперечення мотивоване тим, що відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повних робочий день на роботах із важкими і шкідливими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваних Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 26 років, з них не менше 12 років і 6 місяців на зазначених роботах. Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначається порядок підтвердження стажу роботи. Основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Заявнику відмовлено у призначенні пенсії з причин того, що у наданих ним документах, зокрема в пільговій довідці №2-16 від 17.08.2016 року, яку видано ПАТ «Тростянецьке РП «Агромаш» за період роботи з 06.01.1981 р. по 31.12.1991 року зазначена посада електрогазозварювальника. У запереченні зверталося увагу суду на те, що Списками, затвердженими Постановою КМУ № 36 від 16.01.2003 року передбачено професію електрогазозварювальників, зайнятих різанням та ручним зварюванням, професію газоелектрозварювальника даним Списком не передбачено. Вважає, що управління Пенсійного фонду України діяло в межах чинного законодавства та правомірно, прав, свобод та інтересів заявника не порушено. Щодо відшкодування судових витрат, зазначила, що відповідно до ч.1 ст. 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків та використовуються на визначені цілі. Та відповідно п.18 Закону України «Про судовий збір» органи пенсійного фонду звільнені від його сплати.

Згідно з вимогами ч.ч.2, 4 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, що не з'явились, на підставі наявних в справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, наявні докази, надавши їм належну оцінку, з'ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 01.06.2006 року здійснено тлумачення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, де сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» АБО «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності.

Також, аналогічна правова позиція щодо права власності особи сформульована Європейським судом з прав людини і в справі № 44277/98 «Стреч проти Сполученого Королівства» від 24.04.2003 року.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 повторно 25.04.2017 року звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пільгової пенсії за віком.

Додатком до протоколу УПФ №687 від 27.04.2017 року Про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_2, позивачу повторно відмовлено у призначенні пенсії, згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Згідно даного додатку, довідкою №2-16 від 17.08.2016 року виданою ПАТ «Тростянецький РП «Агромаш» підтверджено період роботи електрогазозварювальником з 06.01.1981 по 31.12.1991 роки. Порядок застосування Списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджений наказом Мінпраці України від 18.11.2005 року №383. Згідно із цим Порядком під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. Списками, затвердженими Радою Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 розділ 32 передбачені професії газозварювальників та їх помічників, електрозварювальників та їх помічників, електрогазозварювальників даними списками не передбачено, тому підстав для зарахування у пільговий стаж періоду роботи у ПАТ «Тростянецький РП «Агромаш» з 06.01.1981 по 31.12.1991 року немає.

Відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на роботах із важкими і шкідливими умовам и праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваних Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 26 років, з них не менше 12 років і 6 місяців на зазначених роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. №637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Пунктом 1 та 2 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно пункту 3 зазначеного Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 11.04.2017 року, що набуло законної сили 22.04.2017 року встановлено ОСОБА_2 факт роботи електрогазозварювальником, зайнятим різанням та ручним зварюванням з 06 січня 1981 року по 31 грудня 1991 року в ПАТ «Тростянецький РП «Агромаш».

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, що набрало законної сили, є обов'язковим до виконання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на території України.

За таких обставин, позивач має право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах за період роботи на посаді електрогазозварювальника, зайнятим різанням та ручним зварюванням з 06 січня 1981 року по 31 грудня 1991 року в ПАТ «Тростянецький РП «Агромаш».

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Враховуючи встановлені судом факти, суд вбачає протиправним рішення у виді протоколу № 687 від 27.04.2017 року з боку комісії Бершадського об'єднаного управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області, яке діяло в порушення норм чинного законодавства, зокрема ч. 2 ст. 19 Контитуції України, а отже в діях відповідача є порушення чинного законодавства.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, достатньо вмотивованими та ґрунтуються на наявних у справі доказах, а відтак підлягають задоволенню.

Суд критично ставиться до заперечень відповідача щодо стягнення понесених позивачем судових витрат за рахунок бюджених асигнувань Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду Вінницької області, яке мотивоване тим, що відповідно до ст. 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом, оскільки кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків та використовуються на: виплату пенсій, надання соціальних послуг, фінансування адміністративних витрат, оплату послуг з виплати та доставки пенсій, формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Європейський суд з прав людини в пункті 74 рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» зазначив, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів на виправдання неспроможності виконати судове рішення про виплату боргу.

Також, частиною першою ст. 94 КАС України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що судові витрати понесені позивачем підлягають обов'язковому стягненню органами Державної казначейської служби України із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунка суб'єкта владних повноважень Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 2, 9, 11, 17, 69-72, 87, 94, 158-163, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, відповідно до протоколу № 687 від 27.04.2017 року, в частині щодо не підтвердження періоду роботи для призначення пенсії на пільгових умовах за віком ОСОБА_2, який працював електрогазозварювальником, зайнятим різанням та ручним зварюванням з 06 січня 1981 року по 31 грудня 1991 року в ПАТ Тростянецький РП «Агромаш».

Зобов'язати Бершадське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області зарахувати ОСОБА_2 період роботи на посаді електрогазозварювальника, зайнятим різанням та ручним зварюванням з 06 січня 1981 року по 31 грудня 1991 року в ПАТ Тростянецький РП «Агромаш» до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за віком та призначити пенсію на пільгових умовах за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 25.04.2017 року.

Присудити на користь ОСОБА_2 витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. (судовий збір), які підлягають обов'язковому стягненню органами Державної казначейської служби України із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунка суб'єкта владних повноважень Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя