Справа № 320/1426/17-а(2-а/320/89/17)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 червня 2017 рокусправа № 320/1426/17-а(2-а/320/89/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мелітопольськогої районної державної адміністрації Запорізької області

на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 квітня 2017 року

у справі № 320/1426/17-а(2-а/320/89/17)

за позовом Управління соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області

до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

про визнання неправомірними та незаконними, виконавчих дій старшого державного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Управління соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, в якому просило:

визнати неправомірними та незаконними виконавчі дії Косінова Ігоря Вікторовича - старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державного виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, визначені у п. 3 постанови, винесеної 14.02.2017 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2а-17771/11, виданим Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 15.06.2016 у справі № 2а-17771/11 про стягнення з управління соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

скасувати постанову Косінова Ігоря Вікторовича, старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, від 14.02.2017 про відкриття виконавчого провадження щодо зобов'язання управління соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області (далі-управління) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», як таку, що порушує порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем в порушення норм чинного законодавства не уточнено з управлінням, в який спосіб та порядок можливо виконати судове рішення. Крім того, відповідач п.3 своєї постанови, встановивши стягнення виконавчого збору з управління у розмірі 12800 грн., порушив вимоги п.5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якому у разі коли виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконавчий збір, не стягується.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18.04.2017 в задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що оскаржувана постанова прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Позивач зазначає, що відповідачем порушуються вимоги ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», оскільки виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу.

Представники сторін у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30.09.2011 у справі № 2а-17771/11, яка набрала законної сили 20.02.2014, задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання дій протиправними та зобов'язання сплатити щорічну разову грошову допомогу.

Зобов'язано Управління соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2, як ветерану війни - учаснику бойових дій, разової грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік відповідно до ст..12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше сплачених сум.

15.06.2016 на виконання означеного судового рішення Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області виданий виконавчий лист № 2а-17771/11.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Косіновим Ігорем Вікторовичем від 14.02.2017 відкрито виконавче провадження ВП№ 53403338 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-17771/11 від 15.06.2016 (а.с.4).

Цією ж постановою державного виконавця надано строк для виконання судового рішення - 10 робочих днів. Стягнуто з боржника судовий збір у розмірі 12800,00 грн.

В ході примусового виконання виконавчого листа № 2а-17771/11 від 15.06.2016 Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області звернувся до суду з поданням про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Подання мотивовано тим, що відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» боржнику (Управлінню соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області) була надана можливість самостійно виконати рішення суду, однак, листом від 05.07.2016, за вих. № 1595/01-123 боржник повідомив про неможливість виконання рішення суду у повному обсязі у зв'язку з відсутністю відповідних асигнувань. Зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржниками за якими є державні органи, яким не передбачено виконання рішень зобов'язального характеру, унеможливлюють їх виконання. У зв'язку з тим, що резолютивна частина виконавчого листа № 2а-17771/11 від 15.06.2016 містить необхідність виконати дії зобов'язального характеру, без зазначення конкретної суми до стягнення з боржника на користь стягувача, державний виконавець не має можливості арештувати відповідний реєстраційний рахунок УПСЗН Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області в органі Держказначейства із подальшим списанням коштів і погашення заборгованості перед стягувачем, тому державний виконавець просив змінити спосіб і порядок подальшого виконання виконавчого документу з зобов'язання Управління соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області на стягнення з Управління соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області на користь ОСОБА_2 разової допомоги до 5 травня за 2011 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше сплачених сум у розмірі 3190,00 грн.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27.10.2016 у справі №2-а/17771/11 в задоволенні подання державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30.09.2011 відмовлено.

Суд виходив з того, що Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено порядок виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу. Відповідно до ст. 3 вказаного Закону із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо виконання судових рішень» № 583-VІІ від 19.09.2013, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу.

Крім того, погашення заборгованості здійснюється Державною казначейською службою в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення пред'явленого Управлінням соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області позову.

Відповідно до ст.ст.14, 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду в адміністративних справах, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

При цьому згідно з наданими суду при вирішенні справ повноваженнями (ч.2 ст.162 КАС України) у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За загальними правилами Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог (с.2 ст.11 КАС України).

Виходячи з наведених норм, а також приймаючи до уваги приписи ст.105 КАС України, якою встановлено вимоги щодо змісту адміністративного позову, вбачається, що зобов'язання відповідача вчинити певні дії та стягнення з відповідача (в даному випадку суб'єкта владних повноважень) коштів є окремими способами захисту порушених прав фізичної особи.

Як вірно зазначало Управління соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області в своїх запереченнях на подання державної виконавчої служби про зміну способу і порядку виконання постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30.09.2011 у справі №2-а/17771/11, зобов'язання, покладені на боржника постановою суду від 30.09.2011 у справі №2-а/17771/11, є позовними вимогами, обраним позивачем (ОСОБА_2) способом захисту його порушених прав, які суд задовольнив.

Отже на виконання постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30.09.2011 у справі №2-а/17771/11 Управління соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області зобов'язаний сплатити щорічну разову грошову допомогу, тобто виконати дії зобов'язального характеру - здійснити відповідні виплати.

За правилами ч.4 ст.257 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016, який набрав чинності 05.10.2016, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 вказаного Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII у випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються органами доходів і зборів, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами.

Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

У випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами.

Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» № 4901-VI від 05.06.2012, як зазначено в ст.1 цього Закону, встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Відповідно до ст.2 цього Закону держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу встановлено ст. 3 Закону № 4901-VI.

Так, відповідно до ч.ч.1-3 ст.3 цього Закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Також Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, встановлено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій) - п.3 Порядку.

Виходячи з наведених правових норм, вбачається, що на законодавчому рівні встановлено особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу і визначено орган, яким такі рішення виконуються.

В даному випадку, враховуючи суть прийнятого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області від 30.09.2011 у справі №2-а/17771/11 рішення про зобов'язання вчинити певні дії, ані Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» № 4901-VI від 05.06.2012, ані затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, на спірні правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі, не розповсюджуються.

Також з огляду на те, що постанова Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30.09.2011 у справі № 2а-17771/11 набрала законної сили 20.02.2014, тобто саме з цієї дати є обов'язковою до виконання, апеляційний суд вважає помилковим посилання позивача на затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014 Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Як зазначено у цьому Порядку, він визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», інвентаризації та погашення заборгованості за ними.

А пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.01.2013), подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Отже, з огляду на вище викладене, виконавчий лист у справі №2-а/17771/11 не може бути переданий до органу Державної казначейської служби в зв'язку з тим, що судом прийнято рішення про зобов'язання вчинити певні дії, а не про стягнення коштів.

Здійснюючи дії з примусового виконання постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30.09.2011 у справі № 2а-17771/11, відповідач має керуватися порядком, встановленим саме Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.26 вказаного Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню) - ч. 6 ст.26 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до ст.27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Частиною 5 статті 27 Закону № 1404-VIII, на яку посилається позивач, встановлено, що виконавчий збір не стягується, якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Втім, як встановлено вище, державним виконавцем оскаржуваною постановою від 14.02.2017 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-17771/11, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 15.06.2016 про зобов'язання боржника виконати певні дії, тому відповідачем правомірно не застосовано означену норму ч. 5 ст. 27 Закону № 1404-VIII і стягнуто цією ж постановою судовий збір в розмірі 12800 грн.

Інші законодавчо визначені підстави для не стягнення з позивача виконавчого збору за постановою державного виконавця з матеріалів справи не вбачаються.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що дії державного виконавця під час проведення виконавчих дій узгоджуються з вимогами Закону України «Про виконавче провадження», жодних порушень в діях державного виконавця при винесенні постанови від 14.02.2017 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2а-17771/11, виданим Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 15.06.2016 у справі № 2а-17771/11, не вбачається.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову. Наведені позивачем в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мелітопольськогої районної державної адміністрації Запорізької області залишити без задоволення.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 квітня 2017 року у справі № 320/1426/17-а(2-а/320/89/17) залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко