Справа № 126/1589/17
Суддя: Губко В. І.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

Справа № 126/1589/17

Провадження № 2-а/126/87/2017

"05" липня 2017 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДН Ладижинського ВП ст. Лейтенанта поліції Брудницького Ярослава Вікторовича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою серії БР № 350098 від 06.06.2017 р. винесеною інспектором ДН Ладижинського ВП ст. лейтенантом поліції Брудницьким Я.В., на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, із даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 06.06.2017 р., в м. Ладижин по вул. К.Маркса керуючи вантажним автомобілем ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1, порушив вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п.8.4 ПДР України».

Дану постанову позивач вважає незаконною, безпідставною, винесеною з порушенням вимог чинного законодавства та без належних доказів, такою що не відповідає дійсним обставинам справи, та підлягає скасуванню з наступних підстав: 06.06.2017 р., він виконував службове завдання щодо доставки деревини з ДП «Гайсинське лісове господарство», та рухався з цією метою на автомобілі ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_1 в м. Ладижин на вул. Хлібозаводська, 2, де знаходиться ДП «Ензим», якому він мав доставити деревину. Заборонний знак 3.3 «рух вантажних автомобілів заборонено» було встановлено перед в'їздом на вул. Хлібозаводська. На з'їзді з вул. К.Маркса на вул. Хлібозаводську ОСОБА_1 було зупинено інспектором Брудницьким Я.В., який повідомив, що він порушив вимоги знаку 3.3, та з пропозицією продовжити рух іншою дорогою зовсім в інший бік. Він повідомив інспектора, що виконує службове завдання щодо доставки деревини до ДП «Ензим», який знаходиться по вул. Хлібозаводська, 2, і що його дії відповідають вимогам ПДР України, оскільки в зону дії знаку «3.3» він в'їжджав з найближчого перехрестя до місця призначення, показав йому подорожній лист та товаро-транспортну накладну, де вказано пункти розвантаження автомобіля. Проте не дивлячись на це, інспектор навіть не складаючи протокол, одразу виніс постанову про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3.3 розділу 33 ПДР України забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. Не поширюється дія знака: на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

З урахуванням викладеного, позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора ДН Ладижинського ВП ст. Лейтенанта поліції Брудницького Я.В., в якому просить скасувати постанову серії БР №350098 від 06.06.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав та просить слухати справу у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у суді, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі належних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України судовий розгляд адміністративної справи здійснювався у порядку письмового провадження.

Дослідивши докази і давши їм належну юридичну оцінку, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення із наступних підстав:

Із постанови серії БР за № 350098 від 06.06.2017 року вбачається, що цього ж дня о 19-00 год. в м. Ладижин по вул. К. Маркса водій ОСОБА_1 керуючи вантажним автомобілем порушив вимогу дорожнього знаку 3.3 "Рух вантажних авто заборонено", п.8.4 ПДР України.

Дослідивши зміст вищеописаної постанови, суд вважає, що вона винесена з порушенням норм КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник , чи висловлених останнім доводів.

Ч. 1, 2 ст. 71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 3.3 розділу 33 ПДР України забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. Не поширюється дія знака: на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Згідно даних товарно - транспортної накладної серії ВНБ №161436 від 06.06.2017 року перевізник ОСОБА_1 зобов'язаний був доставити деревину з пункту Соболівка до ДП "Ензим" в м. Ладижин, яке розташовано в м. Ладижин по вул. Хлібзаводська,2. Отже, за наявності вказаного документу позивач дійсно мав право рухатись вантажним автомобілем в зоні дії знака 3.3 для доставлення вантажу в місце призначення.

Оцінюючи усі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови відносно позивача належним чином, відповідно до ст.280 КУпАП, не перевірено усіх істотних обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки викладені в ній дані не підтверджені жодним доказом, а тому постанова не може бути достатньою та об'єктивною. Будь-які інші докази про наявність вини позивача у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, відсутні. Викладені обставини виключають наявність події та складу адміністративного правопорушення, зазначеного в постанові відносно позивача.

Всупереч вимогам ст. 268 КУпАП працівник поліції виніс постанову без розгляду справи, чим позбавив позивача можливості мати захисника, адвоката, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката чи іншого фахівця в галузі права.

З наведених обставин суд приходить до висновку про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем не дотримано вимог ст.ст.7, 248, 249, 268, 280 КУпАП, чим порушено права та законні інтереси позивача як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і поновлення таких прав можливе шляхом визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відносно нього.

Зважуючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.158, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу Адміністративного судочинства України, і на підставі ст.ст.247,251,288,289,292,292,293 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії БР №350098 від 06.06.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., а справу провадженням закрити.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2015 від 08.04.2015р. постанова підлягає апеляційному оскарженню.

На постанову може бути подано апеляцію до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Бершадський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови суду, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Суддя В. І. Губко