Справа № 235/2925/17
Суддя: Хмельова С. М.
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №235/2925/17
Провадження №2-а/235/132/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 липня 2017 року м. Покровськ

Красноарміський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хмельової С.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

секретаря судового засідання Соловйової М.О.

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним і скасування рішення субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійького міськрайнного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним і скасування рішення субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 24 лютого 2017 року він звернувся до відповідача про призначення пенсії незалежно від віку згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і частини 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», втім, у призначенні такої пенсії рішенням відповідача від 23 травня 2017 року йому відмовлено.

Звертаючись до відповідача з заявою про призначення пенсії позивачем були надані наступні документи: копія трудової книжки від 14.07.1992 р. БТ-ІІ № 7352701; копія диплому від 26.06.1992 р. Б № 227686; копія військового квитка від 18.12.1992 р. УН № 0898421; довідка, видана ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» від 24.02.2017 р. № 177, а відповідачем, в свою чергу, при розгляді заяви, були взяті до уваги індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01.07.2000 року по 31.01.2017 року; довідка ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» від 03.03.20 17 р. № 25, а також витяг з ЄДРЮО ФОП та ГФ, що вбачається з оскаржуваного рішення.

Відмовляючи позивачу в призначенні пенсії відповідач виходив з того, що відповідно до наданих документів його страховий стаж склав 23 роки 06 місяців 28 днів, в тому числі стаж підземної роботи 19 років 06 місяців 22 дні: за статтею 14 25ш 7 років 00 місяців 12 днів; за ст. 14 20ш 12 років 06 місяців 10 днів (10 р. 0 міс. 10 днів з урахуванням кратності).

До страхового стажу не зараховано період роботи з 24.03.1995 року по 01.01.1996 р. в Державному комітеті вугільної промисловості України Управління воєнізованої охорони і служби безпеки, який не посвідчений печаткою підприємства.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи: з 14.07.1992 р. по 04.12.1992 р. на шахті «Трудівська»; з 23.01.1996 р. по 31. 12.1999 р. в ВП «Шахта «Трудівська», оскільки підприємство відповідно до Витягу з ЄДР розташовано в місті Донецьку, яке, згідно Постанов ВРУ від 17.03.2015 р. №252-VIII та № 254-VII визнаний тимчасово окупованою територією, а у відомостях по спецстажу Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування за вищевказані періоди відсутні дані про пільговий стаж, оскільки індивідуальні відомості про застраховану особу формуються з 2000 року.

Період роботи з 01.01.2000 р. по 27.04.2007 р. в ВП «Шахта «Трудівська» зараховано до пільгового стажу на підставі записів трудової книжки та відомостей, щодо підтвердження пільгового стажу індивідуальними відомостями про застраховану особу.

Також в оскаржуваному рішенні зазначено, що позивач набуде право на пенсію незалежно від віку згідно частини 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при умові продовження роботи на підземних умовах та наявності необхідного пільгового стажу на підземних роботах 25 років, або при досягненні 50 річного віку згідно діючого законодавства.

Вважає таке рішення протиправним, оскільки відповідач, приймаючи його, діяв всупереч законодавству.

Згідно з абзацом першим пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (розділ XV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до абзацу першого підпункту 1 пункту 2 розділу XV вказаного Закону до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Абзацом 2 пункту 16 розділу XV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів Україні, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники відповідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З копії трудової книжки серії БТ-ІІ № 7352701 позивача вбачається, що:

-з 01.09.1991 року по 26.06.1992 року він навчався в ТУ № 93, за спеціальністю електрослюсар підземний (диплом № 227686 від 26.06.1992 р.);

-14.07.1992 р. прийнятий до шахти «Трудівська» Виробничого обєднання «Донецьквугілля» Ордену ОСОБА_4 електрослюсарем 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті (наказ № 536/к від 14.07.1992 р.);

-04.12.1992 р. звільнений за ст. 36 п. 3 КЗпП України у звязку з призовом на військову службу (наказ № 956/к від 08.12.1992 р.);

-з 18.12.1992 року по 17.11.1994 року служба в Збройних силах України (наказ 8/б УН №0898421 від 18.12.1992 року);

-з 24.03.1995 року по 01.01.1996 року працював контролером КПП ОВК-7 (пр. 13/к від 20.03.1995 року);

-23.01.1996 року прийнятий на шахту «Трудівська» Виробничого обєднання «Донецьквугілля» Ордену ОСОБА_4 електрослюсарем 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті (наказ № 34/к від 22.01.1996 року), 24.02.1997 року переведений електрослюсарем 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті (№ 122/к від 24.02.1997 року); 17.04.1997 року підприємство перейменовано в Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта Трудівська» (наказ № 512а Міністерства вугільної промисловості України від 09.10.1996 р.); 11.11.1999 року переведений електрослюсарем 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті (наказ №949 від 18.11.1999 року);

-12.05.2003 року ДВАТ Шахта «Трудівська» ГХК «Донвугілля» реорганізовано в відокремлений підрозділ Шахта «Трудівська» Державного підприємства «Донецьквугілля» (наказ № 58 від 07.02.2003 року Мінпаливенерго України і наказ №4 від 12.05.2003 року ДП «Донецьквугілля»); 01.08.2003 року створений відокремлений підрозділ «Шахтоуправління Трудівське» у звязку з обєднанням ВП «Шахта «Трудівська» і ВП «Шахта Куйбишевська» (наказ № 74 від 24.07.2003 р. ДП «Донецьквугілля»; з 28.12.2004 року відокремлений підрозділ «Шахтоуправління «Трудівське» Державного підприємства «Донецьквугілля» перейменований у відокремлений підрозділ «Шахтоуправління «Трудівське» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» № 35 від 28.12.2004 року);

-28.12.2006 року переведений прохідником 4 розряду, підземним, з повним робочим днем в шахті дільниці з добичі вугілля №2 (наказ № 1266к від 28.12.2006 року, а 27.04.2007 року звільнений за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України (наказ № 465к від 27.04.2007 року);

-з 03.05.2007 року по 20.05.2007 року працював прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті у ВАТ «ВК «Шахта «Красноармійська-Західна №1»;

-з 31.05.2007 року до 09.07.2009 року прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті на ВП «Шахтоуправління «Трудівське», а з 09.07.2009 року на цьому ж підприємстві прохідником 5 розряду, підземним з повним робочим днем в шахті до 23.08.2011 року;

-з 29.08.2011 року прохідником підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», а з 01.12.2012 року і до теперішнього часу на цьому ж підприємстві прохідником 5 розряду з повним робочим днем в шахті.

Таким чином позивач вважає, що його трудова книжка містить всі необхідні відомості про його стаж, який дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах. Крім цього, з індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5, номер облікової картки НОМЕР_1 на вбачається, що, оскільки він продовжував працювати на ДВАТ «Шахта «Трудівська» (код 00174881), за нього підприємством сплачувалися страхові внески, як за особу, яка працює, зокрема, починаючи з січня 2000 року, про що також свідчить і те, що в цих відомостях вказані сума заробітку для нарахування пенсії та кількість днів стажу в місяці, а також код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3014А1. Тобто, це свідчить про те, що він продовжував працювати на вказаному підприємстві й після того, як з 2000 року почали формуватися індивідуальні відомості.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою КМУ № 637 від 12.08.1993р., у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутністю трудової книжки або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Отже, відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу період роботи з 14.07.1992 р. по 04.12.1992 р. на ш-ті «Трудівська» та з 23.01.1996 р. по 31.12.1999 р. в ВП «Шахта «Трудівська», а тому, керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України, ст. ст. 105-106 КАС України, позивач просить визнати протиправним і скасувати рішення Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 23 травня 2017 року про відмову йому в призначенні пенсії незалежно від віку за нормами ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобовязати Красноармійське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу позивача періоди його роботи з 14.07.1992 р. по 04.12.1992 р. на ш-ті «Трудівська» в якості електрослюсаря 3 розряду підземного з повним робочим днем в шахті, та з 23.01.1996 р. по 31.12.1999 р. в ВП «Шахта «Трудівська» в якості електрослюсаря 3, 4, 5 розрядів підземного з повним робочим днем в шахті відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечувала, просила відмовити у задоволенні позову. В запереченнях проти адміністративного позову зазначила, що відповідно до наданих позивачем документів його страховий стаж складає 23 роки 6 місяців 28 днів, в тому числі пільговий стаж 19 років 6 місяців 22 дні.

Періоди роботи з 14.07.1992 року по 04.12.1992 року, з 23.01.1996 року по 31.12.1999 року не було зараховано до пільгового стажу, оскільки відсутні дані про пільговий стаж, так як індивідуальні відомості про застраховану особу формуються з 2000 року. Для підтвердження пільгового стажу роботи необхідно надати довідку.

Згідно п. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» де зазначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей осіб, які підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Навіть при наданні позивачем такої довідки, неможливо здійснити її перевірку, оскільки підприємство знаходиться на території непідконтрольній українській владі.

Таким чином, відсутні підстави в призначенні пенсії незалежно від віку відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №2 25 років.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5)добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією так і Законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

ОСОБА_1, згідно записів у трудовій книжці БТ-ІІ № 7352701, 14.07.1992 р. прийнятий до шахти «Трудівська» Виробничого обєднання «Донецьквугілля» Ордену ОСОБА_4 електрослюсарем 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті (наказ № 536/к від 14.07.1992 р.); 04.12.1992 р. звільнений за ст. 36 п. 3 КЗпП України у звязку з призовом на військову службу (наказ № 956/к від 08.12.1992 р.); 23.01.1996 року прийнятий на шахту «Трудівська» Виробничого обєднання «Донецьквугілля» Ордену ОСОБА_4 електрослюсарем 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті (наказ № 34/к від 22.01.1996 року), 24.02.1997 року переведений електрослюсарем 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті (№ 122/к від 24.02.1997 року); 17.04.1997 року підприємство перейменовано в Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта Трудівська» (наказ № 512а Міністерства вугільної промисловості України від 09.10.1996 р.); 11.11.1999 року переведений електрослюсарем 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті (наказ №949 від 18.11.1999 року); 12.05.2003 року ДВАТ Шахта «Трудівська» ГХК «Донвугілля» реорганізовано в відокремлений підрозділ Шахта «Трудівська» Державного підприємства «Донецьквугілля» (наказ № 58 від 07.02.2003 року Мінпаливенерго України і наказ №4 від 12.05.2003 року ДП «Донецьквугілля»); 01.08.2003 року створений відокремлений підрозділ «Шахтоуправління Трудівське» у звязку з обєднанням ВП «Шахта «Трудівська» і ВП «Шахта Куйбишевська» (наказ № 74 від 24.07.2003 р. ДП «Донецьквугілля»; з 28.12.2004 року відокремлений підрозділ «Шахтоуправління «Трудівське» Державного підприємства «Донецьквугілля» перейменований у відокремлений підрозділ «Шахтоуправління «Трудівське» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» № 35 від 28.12.2004 року); 28.12.2006 року переведений прохідником 4 розряду, підземним, з повним робочим днем в шахті дільниці з добичі вугілля №2 (наказ № 1266к від 28.12.2006 року, а 27.04.2007 року звільнений за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України (наказ № 465к від 27.04.2007 року) (а.с.8-10).

Рішенням Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 23 травня 2017 року відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і частини 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу в підземних умовах 25 років. Періоди роботи з 14.07.1992 року по 04.12.1992 року, з 23.01.1996 року по 31.12.1999 року не було зараховано до пільгового стажу, оскільки відсутні дані про пільговий стаж, так як індивідуальні відомості про застраховану особу формуються з 2000 року (а.с.20-21).

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 18.05.2016р., яка видана ВП «Шахта «Трудівська» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», ОСОБА_1 працював у період з 14.0.1992р. по 04.12.1992р.на шахті «Трудівська» Виробничого обєднання «Донецьквугілля» Ордену ОСОБА_4 електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті, що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1010100а, підстава Постанова КМУ № 10 від 26.01.1991 року (а.с.34).

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 18.05.2016р., яка видана ВП «Шахта «Трудівська» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», ОСОБА_1 працював у період 23.01.1996р. по 27.12.2006р. у ВП «Шахтоуправління «Трудівська» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» за професією електрослюсар підземний з повним робочим днем в шахті, що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1.1а, підстава Постанова КМУ № 36 від 16.01.2003р. (а.с.35).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Трудова книжка, відповідно до ст. 48 КЗпП України та згідно з п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року № 637, є основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка визначає особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії - Працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті виконанням робіт, передбачених Списком № 1, виконання яких проводиться протягом повного робочого дня. При цьому під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу (роз'яснення Міністерства соціального захисту населення і Міністерства праці від 10.05.1994 р. № 01-3/406-02-2 та № 06-1649).

Постановою КМУ від 31.03.1994 р. № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов'язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Пунктом 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їхніх правонаступників. У такій довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професію або посаду; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включено цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка.

Відповідно до п. 20 Порядку 637 у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування.

Такі індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 2000 року були враховані відповідачем при розгляді питання щодо призначення пенсії.

При цьому даний порядок підтвердження трудового стажу є обовязковим в разі відсутності в трудовій книжці відомостей про роботу, але в трудовій книжці позивача є необхідні записи за спірний період, які завірені печаткою підприємства та підтверджені довідками. Даний порядок не вимагає будь-який інших підтверджень.

За нормами статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до пільгового стажу зараховується робота працівників, які безпосередньо зайняті повний робочий день на відповідних роботах, за умови підтвердження первинними документами роботи саме такої роботи повний робочий день, при цьому такими документами можуть бути: журнали виходів на роботу, табелі використання робочого часу, деякі накази чи розпорядження по підприємству. Кожен з цих документів дає лише часткове підтвердження зайнятості на роботах із шкідливими умовами праці, але сукупні дані цих документів можуть бути доказом повної зайнятості працівника.

Підтвердженням (доказом), що позивач, у вищезазначені періоди, працював за професією електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті - є запис в його трудовій книжці, що відповідає вимогам законодавства і не потребує інших способів доведення цього факту.

Аналізуючи наведені положення законодавства, яке дає право позивачу на пенсію на пільгових умовах незалежно від віку суд зазначає, що неможливість відповідачу здійснити перевірку спірного періоду, що стало підставою для відмови позивачу у призначенні такої пенсії, не спростовує наявність у позивача пільгового стажу, що дає йому право на пенсію на пільгових умовах.

При цьому позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію на пільгових умовах, відповідно до ст. 14 ч. 1 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», а також спірний період підтверджений довідками, яка перебуває в матеріалах справи.

Суд враховує правову позицію Вищого адміністративного суду України, який при розгляді аналогічних справ за № К/800/40969/13 від 13 березня 2014 року та № К/800/27262/13 від 19 червня 2014 року зазначив, що відсутність у позивача уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконуваної роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки та усіх додаткових документів не спростовує наявності у працівника пільгового стажу роботи, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах.

Частина 3 статті 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Суд не погоджується з доводами відповідача, що довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки видані підприємством з непідконтрольної Україні території.

В Україні визнається та діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави, а чинні міжнародні договори, згода на які надана Верховною Радою, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», які говорять про те, що документи видані окупаційною владою, повинні визнаватись, якщо їх невизнання тягне за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Суд не має сумнівів в достовірності змісту цих довідок. Як вбачається зі змісту довідок та записів в трудовій книжці - періоди роботи, номера наказів за якими позивач приймався на роботу, професія (посада), за якою позивач працював у спірні періоди, не мають розбіжностей. Відповідачем не спростовані відомості, які зазначені в довідці.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

На підставі викладеного, рішення пенсійного органу від 23 травня 2017 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1С, на пільгових умовах відповідно до ч.1 ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» є протиправним та підлягає скасуванню, та зобовязання відповідача зарахувати до пільгового стажу спірний період роботи.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню.

Також, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не призведе до відновлення порушеного права в повному обсязі, а тому відповідно до вимог статей 7, 8, 11, ст. 162 КАС України, самостійно обирає спосіб захисту порушеного права позивача, який буде гарантувати дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку субєкта владних повноважень шляхом зобовязання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.02.2017 року про призначення пенсії та за результатами розгляду прийняти рішення з урахуванням зарахованого періоду.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, який підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Керуючись ст.ст.11, 17-20,69-72, 86, 94, 122, 128, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним і скасування рішення субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 23 травня 2017 року про відмову в призначенні пенсії незалежно від віку за нормами ч. 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Красноармійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 14.07.1992 року по 04.12.1992 року на шахті «Трудівська» в якості електрослюсара 3 розряду підземного з повним робочим днем в шахті, з 23.01.1996 року по 31.12.1999 року у ВП «Шахта «Трудівська» в якості електрослюсара 3, 4, 5 розрядів підземного з повним робочим днем в шахті відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.02.2017 року про призначення пенсії та за результатами розгляду прийняти рішення з урахуванням зарахованого періоду.

Стягнути з Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, , на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань понесені ним судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

В судовому засіданні 7 липня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст виготовлено протягом пяти днів.

Суддя