Справа № 812/665/17
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 липня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/665/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Ірметової О.В.

Суддів: Кисельової Є.О., Чернявської Т.І.

при секретарі судового засідання: Поповій Н.І.

за участю

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу серії ВВ № 0120104 від 25.04.2017 та визнання протиправними дій щодо її винесення, -

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу серії ВВ № 0120104 від 25.04.2017 та визнання протиправними дій щодо її винесення.

Позивач вважає дії відповідача щодо винесення відносно нього постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу протиправними, а постанову такою, що підлягає скасуванню, за такими обставинами.

18 квітня 2017 року Управлінням Укртрансбезпеки у Луганській області було проведено перевірку на предмет додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, за результатами якої було складено акт та винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу серії ВВ № 0120104 від 25.04.2017. Під час складання акта та в подальшому при винесенні постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, відповідач не переконався в тому, що під час складання акта він не здійснював підприємницьку діяльність, а користувався автомобілем, який є його особистою власністю, для особистих потреб, а тому не брав з собою документи для автоперевезень. Крім того, коли він прибув до комісії відповідача з розгляду його справи, його ніхто фактично не слухав, а особи, яка винесла постанову, взагалі не було.

За таких підстав позивач просив задовольнити позовні вимоги: визнати протиправними дії відповідача щодо винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт серії ВВ № 0120104 від 25.04.2017; визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Луганській області про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт серії ВВ № 0120104 від 25.04.2017.

Під час судового засідання позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні позовним вимогам.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с. 43). В своїх запереченнях представник відповідача зазначив, що дійсно 18 квітня 2017 року було проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, під час якого було виявлено порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт. Перевірка проводилась за направленням №004702 від 18.04.2017 та за результатами якої було складено акт від 18.04.2017 серії ВВ № 01020787. При ознайомленні з актом позивач не зробив в ньому жодних пояснень, що нібито він користувався автомобілем для особистих потреб та нібито з цієї причини він не зобовязаний мати сервісну книжку «при собі». За порушення законодавства про автомобільний транспорт керівник Управління Уктрансбезпеки у Луганській області виніс постанову ВВ № 0120104 від 25.04.2017 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700 грн. Під час розгляду справи про порушення в Управлінні 25.04.2017 і при отриманні постанови ВВ № 0120104 від 25.04.2017 позивач також не надав сервісну книжку. Проте в Управління 25.04.2017 за номером 529/3-17 зареєстровано скаргу ОСОБА_1, в якій позивач не зазначив про використання автомобіля 18.04.2017 в особистих потребах та про наявність сервісної книжки у день розгляду справи 25.04.2017. Йдеться лише щодо «упередженого ставлення інспекторів Укртрансбезпеки до нього». За таких підстав відповідач просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке.

В судовому засіданні були встановлені та підтверджені належними доказами, щодо яких у сторін не виникало спорів, наступні обставини.

ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем 18.12.2015, вид діяльності надання послуг таксі, здійснює підприємницьку діяльність на підставі ліцензії від 12.02.2016 № 40, виданої Державною службою України з безпеки на транспорті (а.с. 5).

ОСОБА_1 є власником автомобіля марки ЗАЗ, модель LANOS, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 7).

Відповідно до направлення на перевірку №004702 від 18.04.2017 інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Луганській області здійснено рейдову перевірку автомобільних перевізників у м. Лисичанську по вул. Сосюри буд.67 вул. Сосюри буд.393 ± 550 м (а.с. 45).

18 квітня 2017 року об 11 год 05 хв старшим державним інспектором ВНАП ОСОБА_3 та головним інспектором ВДК ОСОБА_4 складений акт ВВ № 120787 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Під час перевірки виявлено порушення: надання послуг з перевезень пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 39 цього закону, а саме: сервісна книжка, відповідальність за які передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». У графі «пояснення водія про причини порушень» зазначено з актом ознайомлений (а.с. 46).

25 квітня 2017 року начальником управління Укртрансбезпеки у Луганській області винесена постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу ВВ № 0120104 у розмірі 1700,00 грн. (а.с. 47).

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, врегульовано Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ.

Статтею 5 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Згідно з ст. 6 зазначеного Закону України державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі Порядок № 1567).

Згідно з Порядком № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

При цьому, згідно із ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (п. 14 Порядку № 1567).

Відповідно до пунктів 15, 16, 19 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом. Рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб у кількості не менш як дві особи. Рейдова перевірка проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем дотримана процедура проведення рейдової перевірки, яка визначена зазначеним Порядком № 1567.

Згідно з Порядком зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422, водій транспортного засобу зобов'язаний надавати на час перевірки посадовій особі документи, на підставі яких здійснюється перевезення, виконувати вимоги посадової особи, передбачені Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, та розпочинати рух лише з дозволу посадової особи. Перевірка одного транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години. Рух транспортного засобу дозволяється після закінчення перевірки посадовими особами.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи: за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 8 статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачені документи для автомобільного самозайнятого перевізника: ліцензія, посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, сервісна книжка, медична довідка.

Отже, для автомобільного самозайнятого перевізника Законом України «Про автомобільний транспорт» встановлена відповідальність за надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення ліцензії, посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, сервісної книжки, медичної довідки.

У судовому засіданні судом встановлена наявність у позивача сервісної книжки на автомобіль марки ЗАЗ, модель LANOS, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 8-9). Оригінал сервісної книжки досліджено у судовому засіданні. Також судом перевірено проходження технічного сервісного обслуговування автомобіля позивача 14.11.2016, 08.02.2017 та 03.05.2017 та відповідність записам у сервісній книжці (а.с. 78-84).

Посилання представника відповідача на відсутність на час проведення перевірки у позивача сервісної книжки на автомобіль, як на підставу винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, є недоречним, оскільки законом передбачена відповідальність у автомобільного перевізника у випадку не оформлення сервісної книжки, а не її відсутність на час перевірки.

Оскільки у судовому засіданні встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, а саме належним чином оформленою сервісною книжкою, дотримання позивачем вимог ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт», суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Луганській області про накладення адміністративно-господарського штрафу серії ВВ № 0120104 від 25.04.2017.

Щодо вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу суд зазначає, що ані під час проведення рейдової перевірки, ані під час розгляду питання про відповідальність за вчинене правопорушення не надав інспекторам відповідача сервісну книжку на автомобіль.

Посилання позивача на відсутність особи, яка винесла постанову про накладення адміністративно-господарського штрафу, як на підставу визнання дій протиправними щодо винесення постанови, є недоречними з огляду на таке.

Відповідно до п. 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою КМУ від 08.11.2006 за №1567 (далі Порядок №1567), справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до п. 27 Порядку №1567 за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів.

Аналіз зазначених пунктів Порядку №1567 вказує на необовязковість особистої участі керівника органу державного контролю або його заступника при розгляді справи про порушення.

За таких підстав суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача щодо винесення саме 25 квітня 2017 року постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу серії ВВ № 0120104 від 25.04.2017 та відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 640,00 грн (а.с.86).

Керуючись ст.ст. 2, 8, 11, 71, 72, 86, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу серії ВВ № 0120104 від 25.04.2017 та визнання протиправними дій щодо її винесення задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Луганській області про застосування адміністративно-господарського штрафу серії ВВ № 0120104 від 25.04.2017 у сумі 1700 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 01135, Україна, ) судовий збір у розмірі 320,00 грн. (триста двадцять грн 00 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 11 липня 2017 року.

Головуючий суддя ОСОБА_5
Суддя Суддя ОСОБА_6 ОСОБА_7