Справа № 826/5842/17
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 липня 2017 року № 826/5842/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доЗаступника керівника Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Смірнової О.Л.
про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до заступника керівника Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, в якому просить визнати бездіяльність заступника керівника Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Смірнової О.Л. у вигляді складання протоколу про адміністративне правопорушення на підставі ст.212-3 КУпАП та направити його до суду протиправною, визнати дії відповідача щодо прийняття протиправного рішення неправомірними, зобов'язати виконати не вчинену дію - скласти протоколи про адміністративне правопорушення на підставі ст. 212-3 КУпАп та направити його до суду за заявами ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення від 29.03.2017 року за вхідними №288209.17/26 та №288210.17/26.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач розглянувши звернення неправомірно вказав в своїй відповіді, що скарги на дії або бездіяльність державного не є зверненням в розумінні Закону України «Про звернення громадян», а є клопотанням, порядок розгляду якого визначено Законом України «Про виконавче провадження».

В судове засідання призначене на 3 липня 2017р., позивач не з'явився, надіслав клопотання про слухання справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату час та місце проведення судових засідань був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи, надіслав письмові заперечення.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній документів, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, вивчивши заперечення відповідача та додані до них документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

ОСОБА_3 подав до відповідача 29 березня 2017 року заяви зареєстровані за вхідними №288209.17/26 та №288210.17/26 про адміністративне правопорушення щодо ненадання начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби м Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відповіді на скарги від 8 та 10 лютого 2017 року у встановлений законом строк. В зазначених заявах позивач просив скласти протокол про адміністративне правопорушення на підставі ст. 212-3 КУпАП та направити його до суду.

Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини за підписом заступника керівника Смірнової О.Л. направив позивачу відповідь на подані заяви за вихідним №288209.17/26,№288210.17/26-189 від 12.04.2017 р.

В своєму листі відповідач зазначає, що скарги на дії або бездіяльність державного не є зверненням в розумінні Закону України «Про звернення громадян», а є клопотанням, порядок розгляду якого визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» сферою застосування Закону є відносини, що виникають при реалізації прав і свобод людини і громадянина між громадянином України, незалежно від місця його перебування, іноземцем чи особою без громадянства, які перебувають на території України, та органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх посадовими і службовими особами.

Діяльність Уповноваженого, згідно ст.4 Закону, доповнює існуючі засоби захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина, не відміняє їх і не тягне перегляду компетенції державних органів, які забезпечують захист і поновлення порушених прав і свобод.

Стаття 17 Закону регламентує, що Уповноважений приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про звернення громадян» дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про засади запобігання і протидії корупції", "Про виконавче провадження"

Звернення подаються Уповноваженому в письмовій формі протягом року після виявлення порушення прав і свобод людини і громадянина. За наявності виняткових обставин цей строк може бути подовжений Уповноваженим, але не більше ніж до двох років.

При розгляді звернення Уповноважений:

1) відкриває провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина;

2) роз'яснює заходи, що їх має вжити особа, яка подала звернення Уповноваженому;

3) направляє звернення за належністю в орган, до компетенції якого належить розгляд справи, та контролює розгляд цього звернення;

4) відмовляє в розгляді звернення.

Згідно Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення затвердженого Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 року № 3/02-15 окрім іншого Уповноважені особи складають протоколи про адміністративні правопорушення за ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірної відмови в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації, незаконної відмови у прийнятті та розгляді звернення, іншого порушення Закону України "Про звернення громадян".

Вивчивши скарги позивача від 8 та 10 лютого 2017 року на дії державного виконавця Лозової А.І., направлені начальнику відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби м Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві та заяви за вихідним №288209.17/26,№288210.17/26-189 від 12.04.2017 р. суд приходить до висновку, що відповідач дійшов вірного висновку, що зазначені скарги за своїм змістом є скаргами поданими відповідно до ч.3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», а отже у відповідача немає законних підстав для винесення протоколів про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи надані докази а також норми чинного законодавства суд приходить до переконання про необґрунтованість позовних вимог

Керуючись вимогами статтями 69-71, 128, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа