Справа № 711/2602/17
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 711/2602/17 Головуючий у 1-й інстанції: Шипович В.В.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, третя особа: Національна поліція України про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити та вилпатити одноразову грошову допомогу-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з адміністративним позовом Головного управління Національної поліції в Черкаській області, третя особа: Національна поліція України, в якому просив:

- визнати протиправним рішення Головного управління Національної поліції в Черкаській області про відмову у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги викладене у листі №29/З-27 від 20.02.2017 року начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області призначити і виплатити одноразову грошову допомогу у 200-кратному розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, тобто в сумі 320000 (триста двадцять тисяч) гривень, у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання пов'язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвали у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши осіб, що з'явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 10.10.2002 року та звільнений 06.11.2015 року наказом №590 о/с згідно Закону України «Про Національну поліцію» за п.64 «з» у зв'язку з переходом на роботу в центральні органи влади.

07.11.2015 року позивач відповідно до наказу № 1о/с був прийнятий на службу до Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

26.08.2016 року ОСОБА_2 звільнений зі служби в поліції з посади інспектора Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області на підставі п.7 ч.1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію», - що підтверджено копією трудової книжки позивача та наказом Головного Управління Національної поліції в Черкаській області №137 о/с від 26.08.2016 року. (а.с. 8-9)

Відповідно до Постанови №65 від 13.10.2016 року Військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Черкаській області» - у позивача виявлені захворювання пов'язані із проходженням служби в органах внутрішніх справ. (а.с. 10)

Висновком МСЕК від 24.01.2017 року ОСОБА_2 з 23.01.2017 року безтерміново встановлена ІІ (друга) група інвалідності внаслідок захворювань пов'язаних із проходженням служби в ОВС. Ступінь втрати професійної працездатності 80%. (а.с. 11, 18)

16.02.2017 року позивач подав до відповідача заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності, додавши до заяви необхідні документи: довідку МСЕК, копії Постанови №65 від 13.10.2016 року про хворобу, паспорту, довідки про ідентифікаційний номер (а.с. 30).

Проте, листом від 20.02.2017 року №29/З-27 начальника Головного Управління Національної поліції в Черкаській області за результатами розгляду заяви у виплаті допомоги позивачу було відмовлено з посиланням на те, що оскільки статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачена можливість виплати поліцейському одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності внаслідок захворювання пов'язаного із проходженням служби в ОВС. (а.с. 31)

Позивач, вважаючи такі дії протиправними, відмову необґрунтованою, а свої законні права порушеними, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Згідно з ст. 23 Закону України "Про міліцію", постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (надалі - Порядок №850).

Відповідно до п. 3 Порядку №850, грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги, є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктами 7 - 9 Порядку №850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги. МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

З 07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Пунктом 15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Порядок призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення та виплата допомоги не здійснюється, визначено статтями 97-101 Закону України «Про національну поліцію».

Згідно ч. 2 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Згідно з п. 1 р. ІІ Порядку № 4, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 3 Розділу ІІІ Порядку № 4 визначено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку №4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Пунктом 1 Розділу IV Порядку № 4 передбачено, що фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Згідно п. 2 Розділу IV Порядку №4 керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Із матеріалів справи вбачається, що з 07.11.2015 року позивач відповідно до наказу № 1о/с був прийнятий на службу до Головного управління Національної поліції в Черкаській області із цього часу на нього розповсюджуються вимоги Закону України «Про Національну поліцію».

Наказом Головного Управління Національної поліції в Черкаській області №137 о/с від 26.08.2016 року ОСОБА_2 звільнений зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію».

Отже, останнім місцем служби позивача як поліцейського є Головне управління Національної поліції в Черкаській області.

Таким чином, органом, до якого позивач повинен звертатись з заявою (рапортом) про виплату спірної грошової допомоги є Головне управління Національної поліції в Черкаській області.

Крім того, колегія суддів вважає, що оскільки позивачу встановлено другу групу інвалідності з 23.01.2017 року, він має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 4, згідно з яким заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Отже, судова колегія вважає, що позивач відповідає визначеним у вказаному вище Порядку № 4 критеріям та є таким, що має право на отримання зазначеної одноразової грошової допомоги.

Доводи апелянта про те, що необхідною умовою для отримання поліцейським одноразової допомоги є визначення поліцейському інвалідності внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків саме в органах поліції, а не в ОВС, колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до п.15 Прикінцевих та Перехідних Положень Закону України «Про Національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Одноразова грошова допомога є гарантованою державою компенсацією за втрату здоров'я під час проходження служби особою, а тому, оскільки на час настання інвалідності у позивача він проходив службу саме в Головному управлінні Національної поліції, норми Закону України «Про Національну поліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги розповсюджується на позивача.

Крім того, колегія судів враховує, що інвалідність позивачу була встановлена під час проходження ним служби в Національній поліції, а не в міліції.

Згідно з частиною 1 ст. 4 Закону України «Про Національну поліцію» поліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України. Національна поліція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Міністром внутрішніх справ України (ч.6 ст.4 Закону)..

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України у постанові від10 січня 2017 року справа № К/800/32998/16.

Щодо розміру грошової допомоги, яка повинна бути виплачена позивачу, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вищезазначено судом, пунктом 15 Прикінцевих та Перехідних Положень Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Згідно ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, оскільки захворювання, яке виникло у позивача, пов'язане з проходженням служби в ОВС, розмір одноразової грошової допомоги повинен визначатись з урахуванням вимог Закону України «Про міліцію» та згідно з п.15 Прикінцевих та Перехідних Закону України «Про Національну поліцію». Тобто розмір одноразової грошової допомоги виплачується у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму (на день виплати), встановленого законом для працездатних осіб як інваліду 2 групи (200х1600грн).

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2017 року є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Відповідно до ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області залишити без задоволення, а постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 12 липня 2017 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.