Справа № 9579/10/2070
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2011-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"21" липня 2011 р. № 2а- 9579/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шляхова О.М.,

за участі секретаря - Беззубко А.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 (довіреність № б/н від 25.01.2011р.),

за участі представника відповідача - ОСОБА_2 (довіреність № 11/10/10-020 від 04.01.11);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Таміра" до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі міста Харкова про визнання дій неправомірними та скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Прмімпекс звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив скасувати другу податкову вимогу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова від 12.10.2009 р. № 2/1239 та визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова щодо винесення другої податкової вимоги від 12.10.2009 р. № 2/1239 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Таміра".

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2010р. залишено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Таміра" до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі міста Харкова про визнання дій неправомірними та скасування вимоги без розгляду.

22 липня 2010 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду скасовано ухвалу Харківського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без розгляду від 17.05.2010р. по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Таміра" до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі міста Харкова про визнання дій неправомірними та скасування вимоги та направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив наступне, що ТОВ «Таміра»було отримано другу податкову вимогу від 12.10.2009р. №2/1239 , згідно якої сума податкового боргу згідно податкової вимоги складає 31279,93 грн.(орендна плата з юридичних осіб). Позивач зазначає, що дана податкова вимога винесена на підставі ЗУ № 2181, в преамбулі якого зазначено що цей Закон не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"( далі ЗУ № 2343X11), тобто відповідно до п. 8 ст.7 ЗУ №2181 вказано, що з моменту прийняття ухвали судом про порушення провадження у справі про банкрутство платника податків порядок сплати податкового зобов'язання або погашення податкового боргу такого платника податків, зазначених у заяві, яка подається до суду, визначається згідно з нормами ЗУ № 2343ХІІ, без застосування норм цього Закону. У відношенні ТОВ «Таміра»Господарським судом Харківської області порушено провадження у справі про банкрутство , т.ч. по відношенню до позивача вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів. Також позивачем зазначено, що рішенням господарського суду Харківської області від 23.11.2010 р. по справі № 29/208-09, яке набуло законної сили, договір оренди на земельну ділянку, розташовану адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 197 було визнано недійсним. Посилаючись на вказані обставини, позивач у судовому засіданні підтримав позов та просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач проти позову заперечував у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в запереченні на адміністративний позов зазначаючи, що відповідач визначив самостійно даний податковий борг у поданій ним декларації. Законодавство закріплює, що податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Відповідач також зазначив, що податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку. У судовому засіданні відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача та заперечення проти нього, пояснення представників сторін, встановив наступне

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Таміра»перебуває на обліку в ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова.

02.09.2009 року ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова виставлена ТОВ «Таміра»перша податкова вимога форми «Ю1»№ 1/1071 з інформацією про те, що станом на 01.09.2009 року підприємство має податковий борг у сумі 15379,90 грн. за узгодженими податковими зобов»язаннями : за орендну плату з юридичних осіб. Станом на 30.09.2009р. за ТОВ «Таміра»лічився податковий борг у розмірі 31279,93 грн. у зв"язку з несплатою самостійно визначеного зобов'язання , що підтверджується копією облікової картки ТОВ "Таміра".

12.10.2009 року ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова виставлена ТОВ «Таміра»друга податкова вимога форми «Ю2»№ 2/1239 з інформацією про те, що станом на 12.10.2009 року підприємство має податковий борг у сумі 31279,93 за узгодженими податковими зобов»язаннями.

При винесенні другої податкової вимоги відповідач керувався пункту 4.1 наказу ДПА України „Про затвердження Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових вимог платникам податків" №266 від 33.07.2001 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.07.2001 року за №595/5786, податкові вимоги формуються: а) в автоматичному режимі на підставі облікових даних з карток особових рахунків платників податків, які ведуться в органах державної податкової служби згідно з Інструкцією про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів та до державних цільових фондів, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 2 квітня 1999 року N 174 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції Державної податкової адміністрації України від 2 квітня 1999 року N 174 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 13 травня 1999 року за N 304/3597.

Відповідачем відповідно до довідки про стан розрахунків з бюджетом ТОВ "Таміра" у підприємства виявлено податковий борг за платежем 13050200 "Орендна плата з юридичних осіб".

Однак 24.06.2009р. Господарським судом Харківської області прийнята ухвала про порушення провадження у справі про банкрутство за заявою ТОВ «Таміра», згідно якої введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Пунктом 1 ст. 23 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 2343 XII зазначено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: підприємницька діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу; строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язання щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів), повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності вважається таким, що настав.

Щодо користування землі ТОВ «Таміра»на умовах оренди, по якій виявлено борг та направлено другу податкову вимогу відповідачем суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про плату за землю», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

Згідно зі ст. 5 цього закону об'єктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди.

Судом встановлено, що у 2009 році ТОВ «Таміра»не користувалося земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 197, оскільки рішенням 7 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 22.11.2006 р. № 185/06 вказану земельну ділянку переведено до земель рекреаційного призначення. Це виключає її використання підприємством за цільовим призначенням.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 23.11.2010 р. по справі № 29/208-09, яке набрало законної сили, договір оренди на вищевказану земельну ділянку визнано недійсним. Тобто, відсутні правові підстави для сплати орендної плати за оскаржуваною податковою вимогою.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.12.2010 р. по справі № 29/208-09, роз"яснено, що договір оренди земельної ділянки від 28.03.2006 року, укладений між Харківською міською радою Харківської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таміра", зареєстрований у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах" в Державному реєстрі земель від 28 березня 2006 року за №46, вважається недійсним з 28.03.2006 тобто з моменту його реєстрації .

Відповідно до ч.1 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов»язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Ст.216 Цивільного кодексу України встановлює, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Ст.236 Цивільного кодексу України встановлює, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до частини 2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання скасування другої податкової вимоги підлягають задоволенню .

Керуючись ст.ст.8 і 19 Конституції України, ст.ст.8-4 ст.ст.158-164, 185-186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Таміра" до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі міста Харкова про визнання дій неправомірними та скасування вимоги задовольнити частково.

Скасувати другу податкову вимогу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова від 12.10.2009 р. № 2/1239.

В частині визнання неправомірними дій Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова щодо винесення другої податкової вимоги від 12.10.2009 р. № 2/1239 на адресу Товариста з обмеженою відповідальністю "Таміра" - відмовити.

Постанова може бути оскаржена.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 26 липня 2011 року.

Суддя Шляхова О.М.