Справа № Н/810/1/17
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № Н/810/1/17 Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

10 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Желтобрюх І.Л.

за участю секретаря судового засідання: Вітковської К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві, у порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_3 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 30 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління МВС України в Київській області, Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) Головного управління МВС України в Київській області про поновлення на публічній службі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року у справі №810/2042/15 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління МВС України в Київській області, Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) Головного управління МВС України в Київській області про поновлення на публічній службі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30 березня 2017 року у задоволенні заяви - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити заяву. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно зі ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, у 2015 році позивач, ОСОБА_4, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом про поновлення на службі в органах внутрішніх справ на посаді оперуповноваженого сектора державної служби боротьби з економічною злочинністю Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) Головного управління МВС України в Київській області, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 18 квітня 2015 року та моральної шкоди.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного управління МВС України в Київській області, Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області про поновлення на публічній службі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовлено.

У 2016 році ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив: визнати незаконним протокол №1 засідання кадрової комісії Білоцерківського міського відділу (з обслуговування міста біла Церква та Білоцерківського району) Головного управління МВС України в Київській області від 21 лютого 2015 року; визнати незаконним акт від 21 лютого 2015 року про те, що 21 лютого 2015 року у кабінеті начальника Білоцерсківського МВ ОСОБА_3 було запропоновано три рівнозначні посади.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року у справі № 810/986/16 позовні вимоги задоволено та визнано протиправними дії Білоцерківського міського відділу (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) Головного управління МВС України в Київській області по відображенню в протоколі засідання кадрової комісії від 21 лютого 2015 року №1 інформації про запропонування оперуповноваженому сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Білоцерківського міського відділу (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ОСОБА_3 трьох рівнозначних посад, а також визнано протиправними дії Білоцерківського міського відділу (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) Головного управління МВС України в Київській області по відображенню в акті від 21 лютого 2015 року про відмову оперуповноваженого сектору Державної служби боротьби з економічною злочинністю Білоцерківського міського відділу (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ОСОБА_3 від трьох запропонованих рівнозначних посад.

Вважаючи, що обставини, встановлені постановою Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року та посилаючись на п.1, п. 2 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року.

Даючи правову оцінку викладеним обставинам, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно виходив з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Згідно з позицією, викладеною у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 22 травня 2015 року, до нововиявлених обставин належать факти об'єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв'язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об'єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об'єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

Нова обставина, що з'явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Так, при розгляді у 2015 році справи №810/2042/15 судами досліджувались фактичні обставини щодо пропозиції позивачу три вакантні рівнозначні посади для зайняття та відмова позивача від такої пропозиції. Судом першої та апеляційної інстанції надана правова оцінка зазначеним фактичним обставинам у постанові Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року, залишеній без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2015 року.

Суд звертає увагу на те, що дії відповідача по відображенню в протоколі засідання кадрової комісії від 21 лютого 2015 року №1 інформації про запропонування позивачу трьох рівнозначних посад та дії по відображенню в акті відмови від трьох запропонованих рівнозначних посад визнані протиправними постановою Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року, яка набрала законної сили після розгляду справи №810/2042/15 (про перегляд постанови у якій просить позивач).

Відповідно до позиції, викладеної у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 22 травня 2015 року, не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Згідно з позицією, викладеною у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 22 травня 2015 року, істотні для справи обставини - це ті, що становлять сутність справи та мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, могли вплинути на рішення суду, що набрало законної сили, існували під час розгляду адміністративної справи, але не були і не могли бути відомі ні особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, ні адміністративному суду.

Більш того, згідно з вимогами п. 2 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України нововиявленими обставинами є встановлення вироком суду, що набрав законної сили, крім іншого, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 369 Кримінального процесуального кодексу України судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку.

Натомість, постановою Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2016 року визнано протиправними дії відповідача по відображенню в протоколі засідання кадрової комісії від 21 лютого 2015 року №1 інформації про запропонування позивачу трьох рівнозначних посад та дії по відображенню в акті відмови від трьох запропонованих рівнозначних посад.

Отже, висновки адміністративного суду щодо правомірності чи протиправності дій відповідача, які були предметом розгляду у іншій справі не можуть визнаватись нововиявленими обставинами.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року у справі №810/2014/15.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з вищезазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала Київського окружного адміністративного суду від 05 травня 2017 року постановлена з дотриманням норм матеріального процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 199, 202, 205, 206, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 30 березня 2017 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 30 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, відповідно до ст.. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст виготовлено 10.07.2017

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

І.Л. Желтобрюх

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Безименна Н.В.

Желтобрюх І.Л.