Справа № 712/7718/17
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2017-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/7718/17
Провадження № 2а-712/601/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2017 року Соснівський районний суду м. Черкаси в складі:

головуючого Романенко В.А.

при секретарі Таран А.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3 соціальної політики ОСОБА_2 міської ради про визнання протиправною бездіяльність ОСОБА_2 міської ради та зобовязання здійснити нарахування та виплату десяти місячних посадових окладів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3 соціальної політики ОСОБА_2 міської ради про визнання протиправною бездіяльність ОСОБА_2 міської ради та зобовязання здійснити нарахування та виплату десяти місячних посадових окладів, посилаючись на те, що перебуває на пенсійному обліку в УПФУ в м.Сміла та отримує пенсію посадової особи місцевого самоврядування відповідно до Закону України Про державну службу. Згідно Розпорядження ОСОБА_2 міськради від 09.12.2014р. №384-р (к) позивача 16.12.2014р. звільнено з посади головного спеціаліста сектору обробки заяв і документів відділу соціальної допомоги управління соціального захисту населення Придніпровського району департаменту соціальної політики ОСОБА_2 міської ради за власним бажанням у зв"язку з виходом на пенсію по інвалідності, стаття 38 КЗпП України. 26.01.2017р. позивачка звернулась до ОСОБА_2 міського голови із заявою-поданням про усунення порушення умов Колективного договору між адміністрацією та профкомом виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 15.03.2006 (із змінами та доповненнями від 11.03.2009) з вимогою виплатити грошову допомогу в розмірі 10 (десяти) місячних посадових окладів. Листом від 24.05.2017р. їй було повідомлено, що Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» не передбачено виплати грошової допомоги в розмірі 10 посадових окладів і відповідно при плануванні фонду оплати праці даний показник не враховується, в рішенні про місцевий бюджет на 2017 рік видатки на вказані цілі не передбачені. Вважає відмову відповідачів незаконною та такою, що порушує соціальні права та інтереси позивача. Просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача-1 - ОСОБА_2 міської ради щодо неприйняття рішення про усунення порушення умов Колективного договору між адміністрацією та профкомом виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 15.03.2006р.; зобов'язати відповідача-1 - ОСОБА_2 міську раду вчинити певні дії, а саме: доручити ОСОБА_3 соціальної політики ОСОБА_2 міської ради відповідно до законодавства здійснити нарахування грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до п.5.1.2 Колективного договору між адміністрацією та профкомом ВК ЧМР від 15.03.2006р.; зобов"язати відповідача-2 - ОСОБА_3 соціальної політики ОСОБА_2 міської ради здійснити ОСОБА_1 нарахування грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів із фонду заробітної плати ОСОБА_3 соціальної політики ОСОБА_2 міської ради; стягнути з ОСОБА_3 соціальної політики ОСОБА_2 міської ради на користь позивача 10 місячних посадових окладів із фонду заробітної плати; стягнути на користь спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила суд відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 соціальної політики ОСОБА_2 міської ради в судовому засіданні заперечував проти задоволення адміністративного позову, надав суду заперечення, які приєднанні до матеіалів справи. .

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що розпорядженням міського голови м.Черкаси від 09.12.2014р. № 384-р (к) позивачку звільнено з посади головного спеціаліста сектору обробки заяв і документів відділу соціальної допомоги управління соціального захисту населення Придніпровського району департаменту соціальної політики ОСОБА_2 міської ради за власним бажанням у зв"язку з виходом на пенсію по інвалідності, стаття 38 КЗпП України. Пунктом 2 вказаного розпорядження було передбачено ОСОБА_3 соціальної політики провести з позивачем повний розрахунок у відповідності до вимог чинного законодавства.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в редакції, чинній до 01.04.2014р. на час звільнення позивача державним службовцям у разі виходу на пенсію за наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Відповідно до п.5.1.2 Колективного договору між адміністрацією та профкомом виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 15.03.2005р. (із змінами та доповненнями від 11.03.2009р.) адміністрація за погодженням з профкомом зобовязується надавати грошову допомогу при виході на пенсію посадовим особам органів місцевого самоврядування, які працювали на посадах в органах місцевого самоврядування чи на посадах, віднесених до категорії державних службовців не менше 10 років у розмірі 10(десяти) посадових окладів із ФЗП.

26.01.2017р. позивач звернувся до міського голови м.Черкаси про усунення порушень умов колективного договору та здійснення виплати 10 окладів, які не були виплачені при звільненні.

Відповідно до листа міського голови м.Черкаси від 24.05.2017р. позивачу повідомлено, що підстави для виплати не вбачаються, оскільки внаслідок зміни у законодавстві з 01.04.2014р. норма про виплату 10 окладів при припинення служби в органах місцевого самоврядування виключена, також наданий лист Міністерства соціальної політики України від 15.12.2016р. з даного питання.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 15.12.2016року № 1675/0/101-16/28 позивачу повідомлено, що Джерелом формування фонду оплати праці зазначених працівників є відповідний бюджет.

При укладанні колективного договору в частині визначення умов оплати праці працівників установ, закладів та організацій, що фінансуються з бюджету, необхідно керуватись чинним законодавством, отже розміри посадових окладів, надбавок, доплат, матеріальної допомоги, інших виплат встановлюються в колдоговорі в межах та на підставах, передбачених законодавством.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту звернень позивача, вони стосувались усунення порушень умов колективного договору шляхом неповного розрахунку при звільненні позивача з посади органу місцевого самоврядування, однак по суті поставленого питання вказане звернення розглянуте не було, зокрема не надана відповідь щодо підтвердження чи спростування роботодавцем факту порушення колективного договору, а тому у спірних правовідносинах відповідач-2 діяв не в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, що ним не було доведено як суб'єкт владних повноважень, відповідно до частини другої статті 71 КАС України, тому позов підлягає до задоволенню в частині зобов'язання відповідача -2 розглянути заяву позивача про усунення порушення колективного договору.

В іншій частині позов не підлягає до задоволення, оскільки вирішення питання розрахунку при звільненні належить до виключної компетенції роботодавця та не належить до компетенції адміністративного суду, а відтак суд не повноважний перебирати функції іншого суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта та зобов'язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб'єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету ОСОБА_4 Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013р. №21-87а13, а згідно з статтею 244-2 КАС України суд зобов'язаний привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Разом з тим, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб'єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до частини 2 статті 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищеописане, суд дійшов висновку, що належним захистом порушеного права позивача є зобов'язання відповідача розглянути заяву позивача, оскільки саме по собі підтвердження бездіяльності у розгляді вказаної заяви не відновлює порушеного права позивача на прийняття субєктом владних повноважень вмотивованого рішення.

В частині вимог до ОСОБА_2 міської ради позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки до вказаного органу позивач не звертався з заявами про усунення порушень колективного договору, які були адресовані міському голові м.Черкаси, дії якого позивач не оскаржує.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 69-72, 86, 94 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Позов задоволити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 соціальної політики ОСОБА_2 міської ради розглянути заяву ОСОБА_1 про усунення порушень умов колективного договору шляхом здійснення виплати десяти місячних посадових окладів.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий: