Справа № 826/11813/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 липня 2017 року № 826/11813/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до голови Солом'янського районного суду м. Києва Шереметьєвої Людмили Антонівни, третя особа - Київський слідчий ізолятор про визнання протиправною бездіяльність ,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Голови Солом'янського районного суду м. Києва Шереметьєвої Людмили Антонівни, третя особа - Київський слідчий ізолятор, в якому просить суд:

- визнати протиправним бездіяльність голови Солом'янського районного суду м. Києва Шереметьєвої Людмили Антонівни, яка виразилась у ненаданні довідки з підписом голови суду скріплену гербовою печаткою суду - про підтвердження надходження грошових коштів на депозитний рахунок Солом'янського районного суду міста Києва, згідно квитанції від 01 червня 2016 року № 32022317 на суму 1 218 000 грн. (один мільйон двісті вісімнадцять тисяч грн. 00 коп.), внесених ОСОБА_1 в якості застави за ОСОБА_1, згідно ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 11 квітня 2015 року по справі № 1- кс/760/1763/15 ( пр.760/7521/15-к) на адресу Київського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області ДПтС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає дії голови Солом'янського районного суду м. Києва Шереметьєвої Людмили Антонівни щодо ненаданні довідки з підписом скріпленої гербовою печаткою суду - про підтвердження надходження грошових коштів на депозитний рахунок Солом'янського районного суду міста Києва, згідно квитанції від 01 червня 2016 року № 32022317 на суму 1 218 000 грн. - протиправними та такими, що порушують права ОСОБА_1, у зв'язку з чим останній протиправно утримувався в Київському слідчому ізоляторі з 02.06.2016 року по 05.08.2016 р.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечувала з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність, надавши письмові заперечення проти позову. В обґрунтування заперечень проти позову зазначила, що довідка про підтвердження надходження грошових коштів на депозитний рахунок суду від 05.08.2016 року була видана у встановлений законом строк, відтак в даному випадку відсутня протиправна бездіяльність, у зв'язку з чим у задоволенні позову просила відмовити повністю.

Представник третьої особи у судовому засіданні надав пояснення з приводу заявлених позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, судом відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

07 червня 2016 року захисник обвинуваченого ОСОБА_1 - Розметов Р. Н. звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з адвокатським запитом № 0087/8338/ДР від 07 червня 2016 року, в якому просив надати довідку про підтвердження надходження грошових коштів на депозитний рахунок Солом'янського районного суду м. Києва згідно квитанції № 32022317 на суму 1 218 000 грн., внесених ОСОБА_1 в якості застави за ОСОБА_1 згідно ухвали слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва від 11 квітня 2015 року в справі № 760/7521/15-к.

Листом № 2.6/6/2016 від 16 червня 2016 року за підписом голови Солом'янського районного суду м. Києва було відмовлено у видачі зазначеної вище довідки, оскільки з виписки Управління Державної казначейської служби України у Солом'янському районі м. Києва від 01 червня 2016 року вбачається, що грошові кошти в розмірі 1 218 000 грн. з призначенням платежу: «Застава за ОСОБА_1 згідно ухвали суду від 11 квітня 2015 року у справі № 760/7521/15-к (№1-кс/760/1763/15) від ОСОБА_1» надійшли на депозитний рахунок НОМЕР_1 Солом'янського районного суду м. Києва лише 01 червня 2016 року, тобто після закінчення строку дії ухвали Солом'янського районного суду м. Києва.

Вважаючи, бездіяльність відповідача з приводу відмови у наданні довідки такою, що порушує права та законні інтереси позивача, останній звернувся за захистом своїх законних прав та інтересів до суду.

Як, вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року ОСОБА_1 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 1 218 000 грн.

В подальшому, ухвалами Солом'янського районного суду м. Києва від 02 червня 2015 року, 30 червня 2015 року, 23 вересня 2015 року, 20 листопада 2015 року, 21 грудня 2015 року, 15 лютого 2016 року, 12 квітня 2016 року, 09 червня 2016 року обвинуваченому ОСОБА_1 продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З клопотанням як до слідчого судді, так і в подальшому до головуючого в справі судді про продовження дії альтернативного запобіжного заходу у виді застави або його встановлення сторони у кримінальній справі не звертались, від так питання про альтернативний запобіжний захід у вигляді застави не вирішувався.

Відповідно до частини першої статті 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, не може перевищувати шістдесяти днів.

У строк, визначений даною нормою закону, сума застави підозрюваним ОСОБА_1 внесена не була.

Відповідно ч. 1 ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу.

Таким чином, строк дії альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 1 218 000 грн. закінчився через 60 днів з дня винесення ухвали від 14 квітня 2015 року.

07 червня 2016 року захисник обвинуваченого ОСОБА_1 - Розметов Р. Н. звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з адвокатським запитом № 0087/8338/ДР від 07 червня 2016 року, в якому просив надати довідку про підтвердження надходження грошових коштів на депозитний рахунок Солом'янського районного суду м. Києва згідно квитанції № 32022317 на суму 1 218 000 грн., внесених ОСОБА_1 в якості застави за ОСОБА_1 згідно ухвали слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва від 11 квітня 2015 року в справі № 760/7521/15-к (№1-кс/760/1763/15).

Листом № 2.6/6/2016 від 16 червня 2016 року мною було відмовлено у видачі зазначеної вище довідки, оскільки з виписки Управління Державної казначейської служби України у Солом'янському районі м. Києва від 01 червня 2016 року вбачається, що грошові кошти в розмірі 1 218 000 грн. з призначенням платежу: «Застава за ОСОБА_1 згідно ухвали суду від 11 квітня 2015 року у справі № 760/7521/15-к (№1-кс/760/1763/15) від ОСОБА_1» надійшли на депозитний рахунок НОМЕР_1 Солом'янського районного суду м. Києва лише 01 червня 2016 року.

Пункт 6 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 11 січня 2012 року, передбачає, що підтвердженням внесення коштів на депозитний рахунок суду є платіжний документ з відміткою банку про виконання, який надається слідчому, прокурору або суду, який здійснює кримінальне провадження.

Крім цього, внутрішньо-загальним документом, який підтверджує факт внесення грошових коштів на депозитний рахунок суду та який пред'являється державним органам пенітенціарної служби є довідка за підписом голови суду, яка скріплюється гербовою печаткою суду.

Так, в ході розгляду справи судом встановлено, на момент звернення захисника обвинуваченого ОСОБА_1 - Розметова Р. Н. з адвокатським запитом № 0087/83З 8/ДР від 07 червня 2016 року у відповідача були відсутні правові підстави для видачі зазначеної вище довідки, оскільки сума застави у розмірі 1 218 000 грн. була внесена на депозитний рахунок суду після закінчення строку дії ухвали слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва від 11 квітня 2015 року.

При цьому, з наявних в матеріалах справи копій ухвал Солом'янського районного суду міста Києва, наданих третьою особою, від 02 червня 2015 року, 30 червня 2015 року, 23 вересня 2015 року, 20 листопада 2015 року, 21 грудня 2015 року, 15 лютого 2016 року, 12 квітня 2016 року, 09 червня 2016 року, судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_1 продовжувався строк запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, при цьому питання про заставу, як альтернативний запобіжний захід, судом не вирішувалося.

Відповідно до частини четвертої статті 199 КПК України слідчий суддя зобов'язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Правила обрання запобіжного заходу визначені Главою 18 Кримінального процесуального кодексу України, а саме ст.ст. 177, 178, 183, 193, 376 КПК України.

Частина перша статті 331 КПК України передбачає, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов'язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частиною четвертою статті 202 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Судом встановлено, що на момент внесення грошових коштів в розмірі 1 218 000 грн. тривала дія ухвали суду від 12 квітня 2016 року, якою запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом був продовжений до 10 червня 2016 року до 17 год. 00 хв.

З тексту ухвали вбачається, що питання дії альтернативного запобіжного заходу судом при постановленні ухвали не обговорювалося.

За змістом частини четвертої статті 199 КПК України та частини другої статті 331 КПК України клопотання про обрання, скасування або зміну запобіжного заходу відбувається за правилами глави 18 цього Кодексу.

09 червня 2016 року до Солом'янського районного суду м. Києва від захисника Розметова Р. Н. надійшла заява про роз'яснення ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року, якою обвинуваченому був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .

Ухвалою суду від 03 серпня 2016 року захиснику Розметову Р. Н. було роз'яснено ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року, з якої вбачається, що при постановлені судом вказаної ухвали про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою запобіжний захід відносно обвинуваченого діє в обсязі, встановленому ухвалою слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва від 11 квітня 2015 року, копія зазначеної ухвали наявна в матеріалах справи.

Так судом, в ході розгляду справи встановлено, що 4 серпня 2016 року захисник обвинуваченого подав до суду заяву, яка зареєстрована за вх. № 59551, в якій просив надати та направити на адресу Київського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області довідку про підтвердження надходження грошових коштів на депозитний рахунок Солом'янського районного суду м. Києва.

В подальшому, 5 серпня 2016 року на адресу Київського слідчого ізолятора управлінні Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області за підписом голови Солом'янського районного суду м. Києва було направлено довідку разом з копією квитанції про внесення застави та копією виписки з рахунку № НОМЕР_1.

Відтак суд, враховуючи зазначені вище обставини, зазначає, що довідка про внесення застави була видана відповідачем на підставі ухвали від 03 серпня 2016 року, в якій суд роз'яснив ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 09 червня 2016 року, при цьому у відповідача були відсутні підстави для видання зазначеної довідки до винесення зазначеної ухвали.

Судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

При цьому, повноваження голови місцевого суду визначені статтею 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Так, голова місцевого суду:

1) представляє суд як орган державної влади у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами;

2) визначає адміністративні повноваження заступника голови місцевого суду;

3) контролює ефективність діяльності апарату суду, погоджує призначення на посаду керівника апарату суду, заступника керівника апарату суду, а також вносить подання про застосування до керівника апарату суду, його заступника заохочення або накладення дисциплінарного стягнення відповідно до законодавства;

4) видає на підставі акта про призначення судді на посаду, переведення судді, звільнення судді з посади, а також у зв'язку з припиненням повноважень судді відповідний наказ;

5) повідомляє Вищу кваліфікаційну комісію суддів України та Державну судову адміністрацію України, а також через веб-портал судової влади про вакантні посади суддів у суді у триденний строк з дня їх утворення;

6) забезпечує виконання рішень зборів суддів місцевого суду;

7) організовує ведення в суді судової статистики та інформаційно-аналітичне забезпечення суддів з метою підвищення якості судочинства;

8) сприяє виконанню вимог щодо підвищення кваліфікації суддів місцевого суду;

9) вносить на розгляд зборів суду пропозиції щодо кількості та персонального складу слідчих суддів;

10) здійснює інші повноваження, визначені законом.

Враховуючи положення чинного законодавства, суд погоджується з доводами відповідача, що голова суду не має повноважень перевіряти правовий зміст судових рішень, питання законності та обґрунтованості прийнятих у справах судових рішень, як і правомірності вчинених суддями процесуальних дій під час розгляду справ.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За свою правовою природою бездіяльність - це пасивна поведінка людини, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку вона зобов'язана була і могла вчинити.

Так, в ході розгляду справи, судом не встановлено, а позивачем не доведено, протиправну бездіяльність відповідача, що виразилась у ненаданні довідки з підписом скріпленої гербовою печаткою суду - про підтвердження надходження грошових коштів на депозитний рахунок Солом'янського районного суду міста Києва .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності голови Солом'янського районного суду м. Києва Шереметьєвої Людмили Антонівни, яка виразилась у ненаданні довідки з підписом голови суду скріплену гербовою печаткою суду - про підтвердження надходження грошових коштів на депозитний рахунок Солом'янського районного суду міста Києва, згідно квитанції від 01 червня 2016 року № 32022317 на суму 1 218 000 грн. (один мільйон двісті вісімнадцять тисяч грн. 00 коп.), внесених ОСОБА_1 в якості застави за ОСОБА_1, згідно ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 11 квітня 2015 року по справі № 1- кс/760/1763/15 ( пр.760/7521/15-к) на адресу Київського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області ДПтС України є необґрунтованими.

Таким чином, враховуючи, відсутність порушеного права позивача в межах спірних правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва, судом не встановлено протиправних дій чи бездіяльності відповідача, які б суперечили частині другій статті 19 Конституції України та частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур