Справа № 759/769/17
Суддя: Сенько М. Ф.
Дата ухвалення: 2017-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ун. № 759/769/17
пр. № 2-а/759/117/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці ДФС України про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Житомирської митниці ДФС України про визнання незаконною та скасування постанови №0894/101000014/20176 від 27 грудня 2016 року у справі про порушення митних правил.

З постановою позивач не погоджується та вважає її незаконною за підстав порушення митницею процедури розгляду справи про порушення митних правил , які полягали у неналежному повідомленні його про розгляд справи та відповідно у розгляді справи за його відсутності за наявності клопотання від нього про відкладення розгляду .

Позивач просив розглянути справу без його участі.

Відповідач про час та місце проведення судового засідання був повідомленний належним чином але свого представника в суд не направив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав.

12 вересня 2016 року ОСОБА_1 через пункт пропуску «Виступовичі-Нова Рудня» митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС ввіз на митну територію України в митному режимі «Транзит» транспортний засіб «VW GOLf», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, країна постійної реєстрації Литва,

VIN-НОМЕР_2.

Згідно постанови №0894/101000014/20176 від 27 грудня 2016 року вказаний транспортний засіб вивезено за межі митної території України у встановлений ст.95 Митного Кодексу України строк не було. Зокрема станом на 27 грудня 2016 року вказаний автомобіль з митної території не вивозився.

У зв'язку з вищенаведеним Житомирською митницею ДФС України 09 листопада 2016 року було складено протокол про порушення митних правил за № 0894/101000014/2016 по факту скоєння ОСОБА_1 порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статтею 470 Митного кодексу України.

В протоколі було зазначено, що розгляд справи відбудеться 27 грудня 2016 року о 10 годині 00 хвилин за адресою Житомирської митниці ДФС україни.

22 грудня 2016 року ОСОБА_1 на адресу митниці було направлено повідомлення про те, що він бажє прийняти участь у розгляді справи про порушення митних правил № 0894/101000014/2016 та скористатись правами, визначеними статтею 498 Митного кодексу України.

Разом з цим, він повідомив посадових (службових) осіб митниці, що у зв'язку із тим, що у зв'язку із хворобою 27 грудня 2016 року о 10 годині 00 хвилин не може особисто бути присутнім при розгляді своєї справи.

Також просив справу не розглядати по суті за його відсутності та відповідно до частини 4 статті 526 Митного кодексу України,перенести розгляд справи про порушення митних правил № 0894/101000014/2016 на іншу дату.

Проте, проігнорувавши клопотання позивача про перенесення розгляду, справи Житомирською митницею ДФС України було позбавлено його прав закріплених у статті 498 Митного кодексу України, а також у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та постановою №0894/101000014/20176 від 27 грудня 2016 року його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил передбачених ч.3 ст.470 Митного Кодексу та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян -8500 гривен.

Згідно статті 488 Митного кодексу України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Статтею 486 Митного кодексу України визначені завдання та зміст провадження у справі про порушення митних правил.

Так, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 Митного Кодексу України, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв'язку з оскарженням.

Провадження у справах про порушення митних правил, як передбачено статтею 489 Митного кодексу України здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 495 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема поясненнями особи, яка притягується до відповідальності.

Згідно статті 497 Митного кодексу України у провадженні у справах про порушення митних правил бере участь, зокрема і особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), представники осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та заінтересованих осіб (законні представники, представники, які діють на підставі довіреності, доручення), захисники.

Статтею 498 Митного кодексу України передбачено, що особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Частинами 1, 4 статті 526 Митного кодексу України передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Частиною 1 статті 9 Основного Закону України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 15 Закону України «Про міжнародні договори» чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права.

Згідно з принципом сумлінного дотримання міжнародних договорів Україна виступає за те, щоб й інші сторони міжнародних договорів України неухильно виконували свої зобов'язання за цими договорами.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Частиною 1 статті 8 Конституції України передбачено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При прийнятті рішення Житомирська митниця ДФС, як орган владних повноважень, повинна діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права о оби на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, зазначені обставини дають підстави вважати, що Житомирська митниця ДФС, розглянувши справу про порушення митних правил без присутності позивача, діяла не на підставі, поза межами повноважень, всупереч Конституції та законам України, не обґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання принципу рівності перед законом, не пропорційно, без дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, без врахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, прийняла оскаржувану постанову.

У зв'язку із цим суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання незаконною та скасування постанови Житомирської митниці ДФС України в справі про порушення митних правил №0894/101000014/20176 від 27 грудня 2016 року, якою до позивача за вчинення порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, накладено штраф в розмірі 8500 грн., підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 160-163, 167, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Житомирської митниці ДФС України в справі про порушення митних правил №0894/101000014/20176 від 27 грудня 2016 року визнати незаконною та скасувати.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Сенько М.Ф.