Справа № 804/536/16
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 р. Справа № 804/536/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданніОСОБА_2
за участю представників сторін:
від позивача від відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергонафта" до Державної податкової інспекції у Новокодацькому районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій та скасування податкового повідомлення-рішення № від 28.12.2015р., -

ВСТАНОВИВ:

26.01.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергонафта» звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (правонаступником якого є Державна податкова інспекція у Новокодацькому районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області) та просить:

- визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у Новокодацькому районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області по проведенню документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергонафта» в період, починаючи з 30.11.2015р.;

- податкове повідомлення-рішення № від 28.12.2015р. відповідно до якого Товариству з обмеженою відповідальністю «Енергонафта» було збільшено суму грошового зобовязання по податку на прибуток в сумі 150 000,00 грн. та накладено штраф у сумі 37 500,00 грн. , всього до сплати 187 500,00 грн., визнати недійсним та скасувати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не мав права видавати наказ №777 від 27.11.2015р. про продовження строку перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергонафта» на 5 робочих днів, починаючи з 30.11.2015р., оскільки у відповідача були відсутні такі підстави, визначені п.п. 82.3.1, 82.3.2 п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України, а тому позивач вважає, що будь-які дії відповідача по проведенню документальної планової виїзної перевірки позивача в період з 30.11.2015р. є неправомірними, а отже є неправомірними рішення, ухвалені відповідачем на підставі такої перевірки. Щодо виконання договору №ОЛ-2207/14 від 22.07.2014р., укладеного між позивачем та ПП «Олімп», то позивач вказує на те, що за вказаним договором роботи були виконані, всі первині бухгалтерські документи були надані відповідачеві до перевірки, вартість робіт за договором була включена до складу витрат, що враховується при обчислені обєкта оподаткування згідно до положень ст. 138 Податкового кодексу України, а тому вважає, що не має підстав стверджувати про порушення позивачем ст.ст. 44, 134, 138 Податкового кодексу України. Окрім того, у поясненнях від 12.06.2017р. представник позивача додатково зазначає, що акт перевірки від 11.12.2015р. не містить посилань на виявлені порушення про завищення або заниження податкових зобовязань. Також представник позивача посилається на те, що 24.11.2015р. позивачу було вручено запит про витребування документів по взаємовідносинах з ПП «Олімп» в частині отримання послуг з очищення резервуарів, однак це не відповідає дійсності, так як жодної особи направлено на перевірку не було, а витребувані документи уже були у розпорядженні відповідача та відповідач таким чином свідомо створив ситуацію, коли на надання документів залишилось менше ніж три дні до закінчення перевірки, документи по вказаних взаємовідносинах були направлені відповідачеві 30.09.2014р. листом за вих. №30-09-1. Також представник позивача вважає безпідставним і посилання відповідача на невиконання позивачем вимог ОСОБА_5 технічної експлуатації нафтобаз, затверджених Держкомнафтопродуктом СРСР від 28.12.1984р., оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергонафта» не входить до складу його системи, а є самостійною юридичною особою. Посилання відповідача на постанову Верховного Суду України у справі №826/15034/14 (21-3788а15) взагалі вважає некоректним, так як підставою ухвалення вказаного рішення стала наявність вироку суду про фіктивність контргента, тоді як матеріали даної справи не містять будь-яких судових рішень ні про фіктивність позивача, ні про фіктивність ПП «Олімп».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, у письмових запереченнях та додаткових поясненнях просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що перевірка позивача проводилась з 16.11.2015р. по 04.12.2015р. та у звязку із значним обсягом операцій, проведених позивачем, з метою забезпечення якісного проведення документальної планової виїзної перевірки на підставі п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України була подана доповідна записка від 27.11.2015р. з урахуванням якої був виданий наказ №777 від 27.11.2015р. на продовження терміну проведення такої перевірки на 5 робочих днів. ОСОБА_5 податкового органу на продовження перевірки надано п. 82.1. ст. 82 Податкового кодексу України, а також і п. 1.2.4 наказу ДФС №22 від 31.07.2014р., яким затверджені «Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків». Також представник відповідача зазначає, що у справі №804/19452/14 встановлено, що висновки щодо взаємовідносин з ПП «Олімп» не підтверджено отримання позивачем послуг від ПП «Олімп» таких як: підготовка та зачистка резервуарів під ПММ, у звязку із ненаданням позивачем підтверджуючих документів, вказане рішення 22.11.2016р. набрало законної сили, а відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. За викладеного, представник відповідача вважає, що висновки, зроблені в акті перевірки є обґрунтованими, а оспорюване рішення правомірним.

У судовому засіданні оголошувалася перерва до 12.06.2017р.

У ході судового розгляду справи судом встановлені наступні обставини у справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергонафта» зареєстроване розпорядженням Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 29.11.2001р. та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Новокодацькому районі м. Дніпрі Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як платник податків, в тому числі податку на додану вартість, що підтверджується змістом акту перевірки від 11.12.2015р. (а.с. 10).

04.11.2015р. податковою інспекцією на підставі п.п. п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 77.1. п. 77.4 ст. 77, з урахуванням п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України було прийнято наказ №732 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Енергонафта» з питань дотримання вимог податкового законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. тривалістю 10 робочих днів, що підтверджується копією відповідного наказу (а.с. 8).

27.11.2015р. наказом начальника Державної податковій інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №777 «Про продовження терміну проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Енергонафта» на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77, з урахуванням п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України, враховуючи доповідну записку заступника начальника управління начальника відділу перевірок платників податків ризикових категорій управління податкового аудиту ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 27.11.2015р. №25628/04-67-22-05, термін проведення перевірки було продовжено на 5 робочих днів з 30.11.2015р. (а.с. 9).

За результатами зазначеної перевірки складено акт від 11.12.2015р. №1105/04-67-22-05/31761265 «Про результати планової виїзної перевірки ТОВ «Енергонафта» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014», яким зафіксовано встановлене перевіркою порушення позивачем приписів п. 44.1 ст. 44, п. 138.1, 138.2 ст. 138, п.п 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого останнім занижено податок на прибуток за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 всього на 150 000 грн. (а.с. 10-35).

На підставі вказаного вище акту перевірки ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області 28.12.2015р. було винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» №, за яким ТОВ «Енергонафта» збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток у загальному розмірі 187 500,00 грн., в тому числі за основним платежем 150 000,00грн., та за штрафними санкціями 37 500,00 грн. (а.с. 45).

Позивач не погоджується з діями відповідача в частині проведення перевірки в період з 30 листопада 2015р., оскільки у контролюючого органу, на його думку, були відсутні підстави, передбачені п.п. 82.3.1, 82.3.3 п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України, для продовження терміну такої перевірки, а тому вважає податкове повідомленням-рішенням від 28.12.2015р. № неправомірним, оскільки воно прийнято на підставі такої перевірки, вважає, що взаємовідносини позивача та ПП «Олімп» за договором №ОЛ-2207/14 від 22.07.2014р. підтверджуються первісними бухгалтерськими документами, які свідчать про виконання договору та були надані до перевірки.

Заслухавши представника позивача та представника відповідача, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, проаналізувавши норми чинного законодавства України, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п. 77.1, 77.2 ст. 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Приписами п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

ОСОБА_5 на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Разом з тим, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів.

Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника контролюючого органу не більше як на 15 робочіх днів для великих платників родатків, щодо суб'єктів малого підприємства не більше як на 5 робочих днів, інших платників - не більш як на 10 робочих днів.

Відповідно до п.п. 1.2.4 наказу Державної фіскальної служби України №22 від 13.07.2014р. «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків» продовження строків проведення документальних та фактичних перевірок здійснюється відповідно до статті 82 розділу ІІ Кодексу за наказом органу державної фіскальної служби, яким було призначено таку перевірку. Статтею 82 розділу ІІ Кодексу не обмежується кількість наказів про продовження строків перевірки за умови дотримання визначеної цією статтею тривалості перевірки та забезпечення надання платнику податків (посадовим особам платника податків або його законним (уповноваженим) представникам) копії зазначеного наказу та предявлення направлення з відміткою про продовження перевірки.

Продовження проведення перевірки розпочинається у перший робочий день за останнім робочим днем здійснення перевірки, зазначеним у направленні на перевірку. Наказ про продовження перевірки видається у ході проведення перевірки для недопущення перерви між датою закінчення перевірки згідно з першим направленням та датою продовження перевірки, зазначеною у відповідному наказі, на підставі доповідної записки керівника підрозділу органу державної фіскальної служби, який здійснював (очолював) таку перевірку, з викладенням підстав та причин необхідності такого продовження

Отже, з аналізу наведених вище норм видно, що контролюючий орган наділений повноваженнями на продовження терміну проведення перевірки на підставі доповідної записки керівника підрозділу органу ДФС, який здійснював (очолював) таку перевірку з викладенням підстав та причин необхідності такого продовження.

Як свідчать матеріали справи, за наказом №777 від 27.11.2015р. було продовжено термін проведення перевірки позивача на 5 робочих днів з 30.11.2015р. на підставі доповідної записки заступника начальника управління начальника відділу перевірок платників податків ризикових категорій управління податкового аудиту ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 27.11.2015р. з підстав того, що платником було проведено значний обсяг операцій у перевіряємому періоді та з метою забезпечення якісного проведення документальної планової виїзної перевірки, що підтверджується змістом копії доповідної записки (а.с. 135).

Проаналізувавши зміст вказаної доповідної записки, суд приходить до висновку, що її зміст містить обґрунтовані причини для продовження терміну проведення такої перевірки, а отже, дії відповідача з продовження терміну проведення перевірки позивача, яка продовжена за наказом №777 від 27.11.2015р. є законними та обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам ст. 82 Податкового кодексу України та наказу Державної фіскальної служби України №22 від 13.07.2014р.

При цьому, судом не приймаються до уваги доводи представника позивача про те, що відповідач свідомо створив ситуацію, яка сприяла продовженню перевірки через нібито ненадання позивачем всіх необхідних документів до перевірки з огляду на те, що вказані посилання жодними доказами не були підтверджені, а зміст доповідної записки від 27.11.2015р. не містить таких причин для продовження перевірки як ненадання позивачем первинних бухгалтерських документів до перевірки, навпаки, наведена причина для продовження терміну перевірки значний обсяг операцій, проведених платником податків, що потребує якісного забезпечення проведення перевірки (а.с. 135).

Також, судом не можуть бути покладені в основу даного судового рішення і посилання представника позивача на виконання умов договору, укладеного між позивачем та ПП «Олімп» від 22.07.2014р. №ОЛ-2207/14 у період з 01.07.2014р. по 31.07.2014р. та на те, що актом перевірки від 11.12.2015р. не встановлено порушень позивачем зобовязань щодо заниження або завищення податкового кредиту з огляду на те, що вказані обставини були предметом дослідження у справі №804/19452/14 та постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.01.2015р. у цій справі у задоволенні позову позивачеві про скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.11.2014р. було відмовлено, вказане судове рішення набрало законної сили 17.11.2016р. (а.с. 95-97).

Також, зі змісту вказаного судового рішення видно, що ним встановлені обставини щодо виконання сторонами договору від 22.07.2014р. №ОЛ-2207/14 по взаємовідносинах позивача з ПП «Олімп», та позивачем у ході розгляду справи не було підтверджено факту реальності здійснення господарських операцій позивача з ПП «Олімп» (а.с. 95-97).

За приписами частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що обставини, встановлені у справі №804/19452/14 щодо взаємовідносин позивача та ПП «Олімп» за договором №ОЛ-2207/14 від 22.07.2014р. за період з 01.07.2014р. по 31.07.2014р. не доказуються при розгляді цієї справи у відповідності до вимог ч. 1ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приписами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Представник позивача в судовому засіданні не надав суду жодних доказів та не навів жодних підстав, які б свідчили про обґрунтуваність позовних вимог з урахуванням обставин, встановлених у даній справі та судового рішення у справі №804/19452/14, яке набрало законної сили 17.11.2016р.

Також слід зазначити, що є необґрунтованими і позовні вимоги позивача про визнання дій відповідача по проведенню перевірки відповідачем в період, починаючи з 30.11.2015р. з огляду на те, що, оспорюючи такі дії, позивач не оскаржив наказ №777 від 27.11.2015р., допустив посадових осіб до перевірки, надав документи на перевірку, фактично перевірка була проведена та за її результатами були складені акт перевірки та відповідні податкові повідомлення-рішення, тобто, фактично наказ про продовження терміну перевірки вичерпав свою дію фактом його виконання та, допустивши відповідача до перевірки, позивач фактично визнав правомірними дії відповідача з проведення перевірки, а тому суд приходить до висновку, що оскарження в подальшому дій відповідача з проведення перевірки, які уже відбулися, не можуть бути предметом судового розгляду за наявності не оскаржених наказів податкового органу про проведення перевірки та продовження терміну такої перевірки, які вичерпали свою дію фактом їх виконання.

Є неспроможними доводи представника позивача стосовно того, що актом перевірки не встановлено завищення або заниження податкових зобовязань по податковому кредиту з огляду на те, що предметом спору у даній справі є нарахування позивачеві грошового зобовязання з податку на прибуток, яке повязане з завищенням позивачем витрат за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. саме що стосується виконання договору про надання послуг з очищення резервуарів з ПП «Олімп» №ОЛ-2207/14 від 22.07.2014р. у липні 2014р. та позивачем не було підтверджено факту реальності здійснення господарських операцій позивача з контрагентом ПП «Олімп», що підтверджується змістом постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.01.2015р. у справі №804/19452/14, яка набрала законної сили 17.11.2016р. та встановлені факти не підлягають доказуванню у цій справі згідно до вимог ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд критично ставиться до доводів представника позивача на безпідставність посилань податкового органу на порушення позивачем ОСОБА_5 технічної експлуатації нафтобаз, затверджених Держкомнафтопродуктом СРСР від 28.12.1984р.,з огляду на те, що вказане посилання не спростовує факту порушення позивачем вимог ст.ст. 138,139 Податкового кодексу України щодо завищення витрат, повязаних з не підтвердженням факту реальності здійснення господарських операцій за договором №ОЛ-2207/14 від 22.07.2014р. з ПП «Олімп».

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги викладене та перевіривши дії відповідача по проведенню документальної планової виїзної перевірки позивача з 30.11.2015р. та правомірність прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення, суд приходить до висновку, що вищевказані дії та оспорюване рішення прийняті (вчинені) відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України, обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Статтями 8, 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права та принципом законності відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції та законів України.

За викладеного, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд виходить із того, що у разі ухвалення рішення на користь субєкта владних повноважень, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 71, 72, 86, 94, 122, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергонафта» до Державної податкової інспекції у Новокодацькому районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій та скасування податкового повідомлення-рішення № від 28.12.2015р. відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 19 червня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1