Справа № 805/4697/16-а
Суддя: Гайдар А.В.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

судді Донецького апеляційного адміністративного суду Гайдара А.В.стосовно рішення по справі № 805/4697/16-а
Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року апеляційну скаргу Бахмутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року по справі № 805/4697/16-а, задоволено. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року по справі № 805/4697/16-а скасовано, прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Товариства з додатковою відповідальністю Орендне підприємство Шахта імені ОСОБА_1 Московської до Бахмутської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправною та часткове скасування вимоги від 05.07.2016 року № Ю-9804-25 в частині періоду 2014 - 2015 років включно на суму 7 741 652,20 грн. відмовлено.
Позивач просив визнати незаконною та скасувати вимогу відповідача № Ю-9804-25 від 05.07.2016 року в частині визначення суми боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 2014 року по 2015 рік включно, в сумі 7 741 652,20 грн. В обґрунтування позову зазначив, що позивач вважає незаконною вищевказану вимогу лише в частині визначення недоїмки за 2014-2015 роки у сумі 7 741 652,20 грн., проте позицію по звільненню від сплати єдиного внеску позивач обґрунтовує проведенням на території Донецької області антитерористичної операції, на час проведення якої діє Закон України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції № 1669, який звільняє позивача від сплати єдиного внеску, за умови здійснення господарської діяльності на території, що належить до населених пунктів, де проводилась АТО, дослідження чого і є спірним у даній справі.
Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2016 року по справі № 805/4697/16-а позов задоволено.
Визнано незаконною та скасовано вимогу відповідача № Ю-9804-25 від 05.07.2016 року в частині визначення суми боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 2014 року по 2015 рік включно, в сумі 7 741 652,20 грн.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство з додатковою відповідальністю Орендне підприємство Шахта імені ОСОБА_1 Московської зареєстровано як юридична особа, включено до ЄДРПОУ за № 36182252, перебуває на обліку як платник податків у відповідача.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, позивачем самостійно направлені на адресу відповідача звіти по нарахуванню єдиного внеску, суми якого вказані до сплати самим позивачем за періоди з 17.06.2014 року по 21.06.2017 рік, проте, у звязку з несплатою єдиного внеску за вказані періоди 05 липня 2016 року відповідачем відповідно до ст. 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування відносно позивача прийнята вимога № Ю-9804-25 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальну суму 8 001 706.11 грн. (том 1 арк. справи 18).
23 серпня 2016 року позивач направив на адресу ГУ ДФС у Донецькій області скаргу на вказану вимогу, проте остання рішенням контролюючого органу від 15.09.2016 року залишена без розгляду.
При цьому як встановлено судом апеляційної інстанції, позивач вважає незаконною вищевказану вимогу лише в частині визначення недоїмки за 2014-2015 роки у сумі 7 741 652,20 грн., проте позицію по звільненню від сплати єдиного внеску позивач обґрунтовує проведенням на території Донецької області антитерористичної операції, на час проведення якої діє Закон України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції № 1669, який звільняє позивача від сплати єдиного внеску, за умови здійснення господарської діяльності на території, що належить до населених пунктів, де проводилась АТО, дослідження чого і є спірним у даній справі.
Спірним питанням у даній справі є правомірність прийняття відповідачем вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску
Колегія суддів, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, зазначила в рішенні, що недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.
Тобто, в силу положень п. 9-3 Розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464, який надалі вважається пунктом 9-4 законодавець має на увазі, що позивач звільняється від виконання зобовязань платника єдиного внеску, встановлених частиною 2 статті 6 ЗУ № 2464 тільки в частині своєчасності та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, а не звільнятись від сплати єдиного внеску взагалі. Зазначені доводи були вказані також і в судових рішеннях, на які посилається позивач.
При цьому колегія судді звертає увагу, що вказана норма проіснувала з 15 жовтня 2014 року до 01 січня 2016 року, внаслідок її виключення згідно із Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII.
При цьому з наведених приписів вбачається, що у вказаних платників єдиного внеску недоїмка виникає у загальному порядку, але у подальшому така недоїмка підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу. Звільнення платників єдиного внеску від виконання передбачених Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування обовязків не звільняє орган доходів і зборів від обов'язку надсилати платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Подальше виконання спірної вимоги не є предметом розгляду цієї справи, оскільки в межах цієї справи розглядається правомірність прийняття (формування) спірної вимоги відповідачем на підставі даних картки платника - позивача, які були сформовані згідно звітності самого позивача.
Проте колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що як встановлено судом апеляційної інстанції суми єдиного внеску, самостійно визначені позивачем у звітах, поданих відповідачу досі не сплачені, а як передбачено статтею 56 Закону України Про пенсійне забезпечення періоди роботи працівників зараховуються до стажу, який дає право на призначення пенсії окрім іншого: за умови сплати страхових внесків, несплата яких на думку колегії суддів в першу чергу несе негативні наслідки для працівників підприємств, а формування вимоги є правом контролюючого органу, передбаченим Законом України № 2464.
Крім цього, як встановлено судом апеляційної інстанції, та не заперечувалось позивачем і відповідачем, товариством досі не сплачені суми, що увійшли до спірної вимоги, та спочатку визначались до сплати самостійно позивачем.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що в діях відповідача відсутня будь-яка неправомірність в частині прийняття вимоги про сплату недоїмки з єдиного внеску, оскільки прийнявши цю вимогу відповідач діяв в межах наданих йому повноважень, встановлених ЗУ № 2464.
Не погоджуючись з судовим рішенням, на підставі статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України висловлюю окрему думку стосовно зазначеного судового рішення з наступних підстав.
Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону № 2464-VІ, зокрема, частиною восьмою зазначеної статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02.09.2014 року (далі Закон № 1669-VII), який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, визначає серед іншого тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.
Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону № 2464-VІ, а саме підпункт б) розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" було доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13.03.2015 року) такого змісту:
"9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обовязків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.
Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.
Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.
Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".
Звертаю увагу на той факт, що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону.
Місто Бахмут Донецької області, на території якого розташована Бахмутська об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області входить до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р (втратило чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р (чинне).
З огляду на дію пункту 9-4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VІ позивач звільняється від виконання зобовязань платника єдиного внеску, встановлених частиною другою статті 6 Закону № 2464-VІ, у тому числі передбачених підпунктом першим частини другої цієї статті, а саме, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.
Як вбачається з матеріалів справи спірна вимога сформована 5 липня 2016 року відповідно до статті 25 Закону № 2464-VІ, яка визначає заходи впливу та стягнення. За положеннями абзацу другого частини першої цієї статті її положення поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобовязані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Саме за положеннями частини четвертої цієї статті орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Відсутність (відстрочення в силу закону) обовязку сплати внесків у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції унеможливлює складання відповідачем та направлення позивачу спірної вимоги на момент її складання, а саме, станом на 5 липня 2016 року.
Таким чином, факт формування спірної Вимоги про сплату недоїмки та застосування наслідків такої не сплати є протиправною на момент її формування.
Разом з цим, я погоджуюсь з колегією суддів, що Закон № 1669 не скасовує обов'язків платника податків (єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування), а надає можливість на період АТО не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог та що в діях відповідача відсутня будь-яка неправомірність в частині прийняття вимоги про сплату недоїмки з єдиного внеску, оскільки прийнявши цю вимогу відповідач діяв в межах наданих йому повноважень, встановлених ЗУ № 2464, тому що відповідачем спірна вимога складена не правомірно.
Суддя А.В.Гайдар
Суддя А.В. Гайдар