Справа № 462/1409/17
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/6942/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 31 травня 2017 року у справі № 462/1409/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови,-

В C Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0213/408031402/17 від 10 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що постановою Чернівецької митниці Державної фіскальної служби на позивача накладено адміністративне стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України. Вважає, що постанова є незаконною, необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, оскільки позивач не перетнув кордон на автомобілі протягом 10-ти днів, так як автомобіль знаходився на ремонті. Просить позов задовольнити, постанову скасувати.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 31 травня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив позивач, ОСОБА_1, який, покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Залізничного районного суду м. Львова від 31 травня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, відповідно до якої позов задоволити.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що відповідно до протоколу про порушення митних правил №0213/408031402/17 від 08 лютого 2017 року, постанови в справі про порушення митних правил №0213/408031402/17 від 10 березня 2017 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн. за те, що ОСОБА_1 перевищив більше ніж на десять діб, строк доставки транспортного засобу марки "Mercedes Benz", державний номерний знак НОМЕР_1 без дозволу органу доходів і зборів.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що автомобіль марки "Mercedes Benz", державний номерний знак НОМЕР_1 справді потребував невідкладного довготривалого ремонту з 30 вересня 2016 року по 08 лютого 2017, а тому постанова про притягнення позивача до відповідальності винесена у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 380 МК України визначено особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування на митну територію України, а статтею 381 МК України - особливості ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України.

Частиною 3 статті 470 МК України передбачено, що відповідальність настає за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Згідно зі ст. 95 МК України, строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). До строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

Статтею ст. 192 МК України передбачено заходи, що вживаються у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів.

Частиною 1 статті 4 МК України визначено, що товари - це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі; транспортні засоби - це транспортні засоби комерційного призначення, транспортні засоби особистого користування, трубопроводи та лінії електропередачі; транспортні засоби особистого користування - це наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Матеріалами справи підтверджується те, що транспортний засіб "Mercedes Benz", державний номерний знак НОМЕР_1 було ввезено позивачем на митну територію України 29 вересня 2016 року без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, а вивезено цей транспортний засіб за межі митної території України 08 лютого 2017 року.

Тобто, позивачем було порушено визначені статтею 95 МК України строки транзитних перевезень для автомобільного транспорту.

Відповідно до ст.459 МК України, адміністративна відповідальність за порушення митних правил встановлюється цим Кодексом.

Особливості відповідальності за деякі види порушень митних правил передбачено статтею 461 МК України. Так, вчинення порушень митних правил, передбачених, зокрема статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний:

1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання;

2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

30 вересня 2016 року відповідач повідомив Львівську митницю Державної фіскальної служби про поломку автомобіля та місце знаходження транспортного засобу.

Однак, у вказаному повідомленні позивач зазначив місцезнаходження автомобіля - територія будинку по вул. Кульпарківській 172 в м. Львів, в той час, як з матеріалів справи встановлено те, що автомобіль знаходився на ремонті в ПП "Лада Сервіс" по вул. Промислова 22 в м. Мостиська.

Крім того, норми ст. 192 МК України поширюються, виключно, на випадки перевезення товарів.

Як встановлено апеляційним судом, позивач товари не перевозив, а тому вимоги ч. 1 ст. 192 МК України в частині необхідності повідомлення найближчого органу доходів і зборів про обставини, події, місцезнаходження товарів та транспортного засобу на позивача не поширюється, а факт повідомлення про поломку автомобіля, не є в даному випадку підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності.

Враховуючи те, що позивач не надав відповідних документів про те, що транспортний засіб потребував довготривалого та невідкладного ремонту, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ремонт транспортного засобу не був вимушеним, зумовленим аварією, протиправними діями третіх осіб чи дією обставин непереборної сили, а відтак, позивач безпідставно порушив строк, встановлений чинним законодавством для вивезення автомобіля, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і в повному обсязі встановив обставини справи, прийняв законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Залізничного районного суду м. Львова від 31 травня 2017 року у справі №' 462/1409/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Я. С. Попко
Р. П. Сеник