Справа № 656/45/17
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 656/45/17

Категорія: 6 Головуючий в 1 інстанції: Крисанова В.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Романішина В.Л.,

суддів Запорожана Д.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря Колеснікова-Горобець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу адміністративної комісії при виконавчому комітеті Іванівської селищної ради Херсонської області на постанову Іванівського районного суду Херсонської області від 05 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Іванівської селищної ради Херсонської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Іванівського районного суду Херсонської області з адміністративним позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Іванівської селищної ради Херсонської області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 24.01.2017р., якою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Позов обґрунтовувала тим, що протокол про адміністративне правопорушення складено відповідачем з порушенням вимог Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Уповноваженого ВРУ з прав людини від 16.02.2015р. №3/02-15. Позивач зазначала, що спірною постановою до неї застосовано найсуворішу санкцію, передбачену ст.152 КУпАП, тоді як не доведено жодним доказом встановлення нею, як субєктом підприємницької діяльності, торгівельної точки без дозволу органів місцевого самоврядування.

Постановою Іванівського районного суду Херсонської області від 05.04.2017р. позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Іванівської селищної ради Херсонської області у справі про адміністративне правопорушення від 24.01.2017р. Провадження у справі закрито.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, адміністративна комісія при виконавчому комітеті Іванівської селищної ради Херсонської області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з не повним зясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що ОСОБА_1 не видавався дозвіл на здійснення торгівлі на земельній ділянці територіальної громади Іванівської селищної ради, у звязку з чим, при виявленні факту торгівлі, позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, однак постанову суду першої інстанції слід змінити.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 12.01.2017р., 17.01.2017р. та 23.01.2017р. спеціалістом-землевпорядником Іванівської селищної ради ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративне правопорушення, якими зафіксовано встановлення позивачем торгівельної точки по вул.Кібенка, 2, поблизу магазину «Дитячий світ», без дозволу органу місцевого самоврядування, чим порушено п.7.4.4 Правил благоустрою території селища Іванівка від 17.05.2011р. №114, та скоєно адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.152 КУпАП.

У вказаних протоколах, складених за участю двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зазначено, що ОСОБА_1 відмовилася від їх підпису та надання відповідних пояснень.

Докази направлення на адресу позивача протоколів про адміністративне правопорушення від 12.01.2017р., 17.01.2017р. та 23.01.2017р. в матеріалах справи відсутні.

24.01.2017р. адміністративна комісія при виконавчому комітеті Іванівської селищної ради Херсонської області прийняла постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 1700 грн.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування вказаної постанови у справі про адміністративне правопорушення від 24.01.2017р., суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем помилково кваліфіковано дії ОСОБА_1 за статтею 152 КУпАП, так як обєктом посягання є суспільні відносини в галузі торгівлі і адміністративна відповідальність за порушення у цій сфері регулюється главою 12 КУпАП, зокрема ст.160 КУпАП - торгівля з рук у невстановлених місцях. Також, суд першої інстанції зазначив, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт здійснення позивачем торгівлі з лотка; пояснення представника відповідача, третьої особи та свідків щодо різновиду торгової точки, яку встановила ОСОБА_1, не відповідає визначенню лотка, які наведені у п 6.38 ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля» та п. 3.3.1. Інструкції щодо заповнення форм державних статистичних спостережень стосовно торгової мережі та мережі ресторанного господарства, затвердженої Наказом Держкомстату від 24 жовтня 2005 року № 327.

Колегія суддів погоджується з висновком Іванівського районного суду Херсонської області про неправомірність оскаржуваної постанови відповідача у справі про адміністративне правопорушення від 24.01.2017р. та, у звязку з цим, про наявність підстав для її скасування. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 152 КУпАП передбачено відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Об'єктивна сторона правопорушення, це скоєння дій (бездіяльність), які порушують правила благоустрою, встановлені органами державної влади та місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані: утримувати в належному стані закріплені в установленому порядку за ними території; дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; не порушувати права і законні інтереси інших суб'єктів благоустрою населених пунктів; відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів.

При цьому, відповідно до ст.20 вказаного Закону, рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Згідно ст.34 Закону органами місцевого самоврядування розробляються та затверджуються Правила благоустрою території населеного пункту, невиконання яких, відповідно до ст.42 Закону, тягне за собою притягнення осіб, до відповідальності, в тому числі адміністративної.

Правила благоустрою території селища Іванівка затверджені 17 травня 2011 року № 114 рішенням Х сесії Іванівської селищної ради VІ скликання, пунктом 7.4.4. яких передбачено, що забороняється самовільно встановлювати точки торгівлі з лотків, автомобілів, причепів, столиків, візків у не відведених для цього місцях та без наявності відповідного дозволу, виданого у встановленому порядку.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, повноваження селищних рад у сфері благоустрою населених пунктів визначені ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», якою не передбачено повноважень органу місцевого самоврядування щодо надання дозволів на розміщення на території обєктів благоустрою будівель та споруд торговельного призначення.

При цьому, частиною 3 статті 34 Закону закріплено, що Правила благоустрою не можуть передбачати обов'язок фізичних і юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Питання надання дозволу на розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності врегульовані Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI, яким повноваженнями на надання дозволу на розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності наділено центральний орган виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури.

Судом першої інстанції встановлено, а апелянтом не спростовано, що ОСОБА_1 здійснювала торгівельну діяльність фруктами та овочами, для розміщення яких використовувала камяний парапет, розташований у місці, не відведеному для торгівлі (у невстановленому місці), зокрема за межами території ринку.

Згідно п.30 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року №833, продаж продовольчих товарів, готових до вживання, а також тих, що швидко псуються, інших продовольчих товарів (у тому числі овочів і фруктів) за межами торговельного приміщення (виїзна, виносна торгівля) здійснюється у відведених для цього місцях за наявності у суб'єкта господарювання дозволу на розміщення пересувних малих архітектурних форм та за умови дотримання встановлених для таких товарів температурного режиму зберігання і санітарних норм.

З вказаного слідує, що субєкт підприємницької діяльності, може здійснювати торгівлю продовольчими товарами (у тому числі овочами і фруктами) за межами торговельного приміщення (виїзна, виносна торгівля) тільки у відведених для цього місцях за наявності у нього дозволу на розміщення пересувних малих архітектурних форм та за умови дотримання встановлених для таких товарів температурного режиму зберігання і санітарних норм.

При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, порушення п.30 Порядку №833 є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 160 КУпАП, що входить до повноважень органів внутрішніх справ (Національної поліції), або за ст. 164 КУпАП, що входить до повноважень державної податкової інспекції.

За таких обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить висновку, що у даній справі обєктом посягання є суспільні відносини в галузі торгівлі і адміністративна відповідальність за порушення у цій сфері регулюється главою 12 КУпАП, а не суспільні відносини у сфері благоустрою, адміністративна відповідальність за порушення в якій регулюється главою 11 Кодексу.

А відтак, суд першої інстанції правомірно визнав протиправною та скасував постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Іванівської селищної ради Херсонської області у справі про адміністративне правопорушення від 24.01.2017р., якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції в цій частині не спростовують.

Однак, апеляційний суд знаходить помилковим висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, оскільки суд, в даному випадку, не є органом уповноваженим розглядати справу про адміністративне правопорушення та виносити постанову по суті справи про адміністративне правопорушення (закривати провадження у справі на підставі ст.247 КУпАП.)

При розгляді даної адміністративної справи суд повинен керуватися порядком здійснення адміністративного судочинства, встановленим Кодексом адміністративного судочинства України.

Частиною 2 статті 162 КАС України встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на зазначене, визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень та його скасування, а саме - визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення 24.01.2017р. є, в даному випаду, належним способом захисту прав позивача, оскільки в повній мірі поновлює її права.

Згідно п.2 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, однак з помилковим застосуванням норм процесуального права, тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити постанову Іванівського районного суду Херсонської області від 05 квітня 2017 року виключивши з її резолютивної частини висновки суду щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 122-1, 185, 195, 196, 198 ч.1 п.2, 201 ч.1 п.1, 205, 207, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адміністративної комісії при виконавчому комітеті Іванівської селищної ради Херсонської області залишити без задоволення.

Постанову Іванівського районного суду Херсонської області від 05 квітня 2017 року змінити, виключивши з абзацу другого її резолютивної частини слова «провадження у справі закрити».

В іншій частині постанову Іванівського районного суду Херсонської області від 05 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 13.07.2017р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Запорожан Д.В.

ОСОБА_5