Справа № 214/855/17(2-а/214/106/17)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2017 року справа № 214/855/17(2-а/214/106/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 16 травня 2017 року по справі № 214/855/17 (2-а/214/106/17) за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 3 батальйону № 2 УПП в м. Кривому Розі лейтенанта поліції Кулакової Оксани Юріївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2017 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до інспектора роти № 3 батальйону № 2 УПП в м. Кривому Розі лейтенанта поліції Кулакової Оксани Юріївни (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача стосовно винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР №734496 від 03.02.2017 року та накладення адміністративного стягнення; скасувати оскаржувану ним постанову і закрити провадження у справі.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 16 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до інспектора роти № 3 батальйону № 2 УПП в м. Кривому Розі лейтенанта поліції Кулакової Оксани Юріївни, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - задоволено частково.

Постанову серії АР № 734496 від 03.02.2017 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у розмірі 425 гривень - скасовано.

В іншій частині позову - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції звернулося з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення в повній мірі підтверджено даними з відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 197 КАС України.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 03.02.2017 року інспектором роти № 3 батальйону № 2 УПП в м. Кривому Розі Кулаковою О.Ю. винесено постанову серії АР № 734496 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.8).

Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 03.02.2017 року о 22 годині 30 хвилин в м. Кривий Ріг в Саксаганському районі по вул. Володимира Великого водій ОСОБА_2, керував автомобілем «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_1, в темну пору доби у якого не були увімкнені фари ближнього світла, чим порушив вимоги п. 19.1 ПДР України.

Визнання протиправними дій відповідача стосовно винесення оскаржуваної постанови та скасування останньої і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що факт допущення порушення позивачем ПДР України на відеозаписі не зафіксовано.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Виходячи зі змісту п 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно із п. 19.1. Правил дорожнього руху України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла; б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або ліхтарі; в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі.

Також, ч. 2 ст. 122 КУпАП України визначено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

За приписами статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачених частинами 1, 2, 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, частково задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції не врахував, що матеріали адміністративної справи містять відеозапис з відео регістратора на підтвердження доводів відносно правомірності винесення оскаржуваної постанови (а.с.24).

Із вказаного відеозапису вбачається, що саме позивач дійсно їхав в темну пору року на автомобілі «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_1, лише з ввімкненими габаритами без світла фар ближнього чи дальнього світла. Вказане підтверджується і за наслідками візуального порівняння з транспортними засобами, які також рухались в цей час по смузі із дотриманням приписів п. 19.1. Правил дорожнього руху України, а тому посилання позивача в адміністративному позові про неможливість ідентифікувати, що дане адміністративне правопорушення було вчинено саме ним, колегією суддів не приймається, тому як спростовується вищенаведеними доказами, які в розумінні ст. ст. 69, 70 КАС України є належними та допустимими.

Отже, колегією суддвв зазначається, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови було дотримано приписи ст. ст. 268, 280, 283-285 КУпАП.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для скасування постанови суду першої інстанції та винесення нової про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 161, 195, 198, 202, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 16 травня 2017 року по справі № 214/855/17 (2-а/214/106/17) - скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили у порядку ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко