Справа № 826/22706/15
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

10 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі Козуб А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Генеральної прокуратури України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Генеральної прокуратури України, заступника Генерального прокурора України ОСОБА_4, третя особа - Вища рада юстиції про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник Генеральної прокуратури України подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції постанову суду першої інстанції змінити, виключивши з мотивувальної частини висновок суду про те, що приписи п.п. 7.16 та 7.33 Регламенту визначають право заступників Генерального прокурора України розглядати звернення від інших осіб, а не звертатися самостійно із відповідними зверненнями до державних органів та органів із спеціальним статусом, у тому числі й до ТСК, та про відсутність повноважень у заступника Генерального прокурора України ОСОБА_4 на самостійне звернення до ТСК із заявою про порушення позивачем норм законодавства України під час прийняття рішень про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо осіб, які були учасниками масових акцій протесту. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін (за текстом апеляційної скарги). Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заступник Генерального прокурора України ОСОБА_4 звернувся до Тимчасової спеціальної комісії з перевірки суддів судів загальної юрисдикції із заявою від 05 грудня 2014 року №05/1/1-133 вих-14, в якій просив провести перевірку на предмет порушення присяги слідчим суддею Солом'янського районного суду міста Києва ОСОБА_5., прийняти висновок про порушення присяги слідчим суддею ОСОБА_5. за результатами перевірки Тимчасовою спеціальною комісією з перевірки суддів судів загальної юрисдикції, направити висновок Тимчасової спеціальної комісії про порушення суддею присяги разом з матеріалами перевірки до Вищої ради юстиції.

За результатами розгляду зазначеної заяви Тимчасовою спеціальною комісією з перевірки суддів судів загальної юрисдикції складено висновок, згідно з яким ухвалено визнати в діях судді Солом'янського районного суду міста Києва ОСОБА_5 наявність ознак порушення присяги судді та направити висновок з матеріалами перевірки до Вищої ради юстиції для подальшого розгляду та прийняття рішення.

Вважаючи заяву заступника Генерального прокурора України ОСОБА_4 від 05 грудня 2014 року № 05/1/1-133 вих-14 такою, що підписана останнім без наявності у нього відповідної компетенції, дану заяву недійсною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Верховною Радою України 08 квітня 2014 року прийнято Закон України "Про відновлення довіри до судової влади в Україні" № 1188-VII (далі - Закон № 1188-VII), який визначає правові та організаційні засади проведення спеціальної перевірки суддів судів загальної юрисдикції як тимчасового посиленого заходу з використанням існуючих процедур розгляду питань про притягнення суддів судів загальної юрисдикції до дисциплінарної відповідальності і звільнення з посади у зв'язку з порушенням присяги з метою підвищення авторитету судової влади України та довіри громадян до судової гілки влади, відновлення законності і справедливості.

З метою реалізації Закону № 1188-VII утворено Тимчасову спеціальну комісію з перевірки суддів судів загальної юрисдикції (далі- ТСК), яка діє при Вищій раді юстиції (ч. ч. 3, 13 статті 4 Закону № 1188-VII).

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону№ 1188-VII суб'єктами звернення із заявами стосовно здійснення перевірки індивідуально визначеного судді є фізичні або юридичні особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-XII від 05 листопада 1991 року, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, (далі- Закон № 1789-XII) повноваження прокурорів, організація, засади та порядок діяльності прокуратури визначається Конституцією України, цим Законом, іншими законодавчими актами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону № 1789-XII органи прокуратури України, зокрема, становлять єдину централізовану систему, яку очолює Генеральний прокурор України, з підпорядкуванням нижчестоящих прокурорів вищестоящим.

З метою удосконалення організації роботи, забезпечення належної взаємодії структурних підрозділів центрального апарату, керуючись статтею 15 Закону України "Про прокуратуру" наказом Генерального прокурора України від 12 квітня 2012 року № 35 затверджено Регламент Генеральної прокуратури України (далі- Регламент).

Пунктом 1.2 Регламенту визначено, що керівництво Генеральною прокуратурою України та підпорядкованими органами прокуратури здійснює Генеральний прокурор України.

Заступники Генерального прокурора України організовують, спрямовують та контролюють роботу структурних підрозділів на закріплених за ними напрямах прокурорсько-слідчої діяльності, приймають рішення управлінського та процесуального характеру з питань, віднесених до їх компетенції (п. 1.3 Регламенту).

Розподіл службових обов'язків між керівництвом Генеральної прокуратури України та взаємозамінність визначаються наказом Генерального прокурора України (пункт 1.4 Регламенту).

Пункт 7.16 Регламенту встановлює, що заступникам Генерального прокурора України подаються на розгляд документи та звернення заступників Голови Верховної Ради України, Прем'єр-міністра України (надіслані до відома), Першого віце-прем'єр-міністра України, Віце-прем'єр-міністрів України, заступників Глави Адміністрації Президента України, Уповноваженого Президента України з прав дитини, заступників голів Конституційного, Верховного та вищих спеціалізованих судів України, Служби безпеки України, Вищої ради юстиції, Голови Державної судової адміністрації України, перших керівників і заступників міністерств, державних комітетів, інших центральних органів державної виконавчої влади, Верховної Ради та Уряду Автономної Республіки Крим, представника Президента України в Автономній Республіці Крим, голів обласних рад і державних адміністрацій, Київського та Севастопольського міських голів, державних установ зарубіжних країн і міжнародних організацій (їх представництв), звернення і листи народних депутатів України, голів комітетів і комісій Верховної Ради України та скарги на рішення керівників структурних підрозділів Генеральної прокуратури України.

Згідно з п. 7.33 Регламенту, заступниками Генерального прокурора України відповідно до їх компетенції підписуються документи, визначені у пункті 7.16.

В ході судового розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що Генеральною прокуратурою України (відповідач -1) не було надано доказів того, що заступнику Генерального прокурора України ОСОБА_4 (відповідач - 2) було належним чином уповноважено на звернення до ТСК із заявою № 05/1/1-133 вих-14 від 05 грудня 2014 року або ж доказів на підтвердження відсутності станом на 05 грудня 2014 року Генерального прокурора України та його першого заступника, у зв'язку з чим їхні повноваження здійснювали інші заступники Генерального прокурора України.

Посилання відповідача-1 на пункти 7.16 та 7.33 Регламенту, як на підтвердження права відповідача-2 на звернення до ТСК із заявою № 05/1/1-133 вих-14 від 05 грудня 2014 року, є безпідставними, оскільки приписи зазначених пунктів чітко визначають право заступників Генерального прокурора України розглядати звернення від інших осіб, а не звертатися самостійно із відповідними зверненнями до державних органів та органів із спеціальним статусом, у тому числі до ТСК.

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач-2 був не наділений правом самостійного звернення з відповідними заявами до державних органів та органів із спеціальним статусом, у тому числі до ТСК, на підставі положень пунктів 7.16 та 7.33 Регламенту.

Щодо посилань апелянта на правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 17 липня 2016 року у справі № 800/437/15, колегія суддів зазначає наступне.

Положення статті 6 Закону № 1789-XII передбачають, що органи прокуратури становлять єдину централізовану систему, яку очолює Генеральний прокурор України, з підпорядкуванням нижчестоящих прокурорів вищестоящим. Крім того, Генеральний прокурор України очолює Генеральну прокуратуру України та має першого заступника та заступників, а також заступника Генерального прокурора України - Головного військового прокурора (ст. 14 Закону № 1789-XII).

Виходячи з системного аналізу вказаних правових норм, та загальних принципів права, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що саме Генеральна прокуратура України (у особі Генерального прокурора України) була наділена повноваженнями на звернення до ТСК із заявою про порушення суддею Солом'янського районного суду міста Києва ОСОБА_5. норм законодавства України під час прийняття рішень про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо осіб, які були учасниками масових акцій протесту. Розповсюдження прав, наданих певному органу, через його керівника на всіх працівників такого органу суперечить принципу централізованого керівництва, закріпленого в ст. 6 Закону № 1789-XII.

З урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у відповідача-2 були відсутні повноваження самостійного звернення до ТСК із заявою про порушення суддею Солом'янського районного суду міста Києва ОСОБА_5. норм законодавства України під час прийняття рішень про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо осіб, які були учасниками масових акцій протесту.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника Генеральної прокуратури України залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 травня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

Повний текст виготовлено 11 липня 2017 року.

Головуючий суддя Коротких А. Ю.

Судді: Літвіна Н. М.

Ганечко О.М.