Справа № 823/5392/15
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 року м. Київ К/800/28824/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів Рецебуринського Ю.Й.(судді-доповідача),

Стародуба О.П.,

Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (далі - УМВС України в Черкаській області), Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - ГУ НП в Черкаській області) про визнання протиправним наказу, поновлення на роботі, визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 1 березня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправним і скасувати наказ УМВС України в Черкаській області №311 о/с від 06.11.2015 в частині звільнення його з органів внутрішніх справ; зобов'язати УМВС України в Черкаській області наказ №311 о/с від 06.11.2015 в частині звільнення його зі служби в органах внутрішніх справ, викласти в іншій редакції та змінити підстави звільнення у відповідності до поданої ним, а саме звільнити з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за п.64 "З" (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації) Положення, на підставі Закону України "Про Національну поліцію"; визнати протиправними бездіяльність ГУ НП в Черкаській області щодо не укладення трудового договору із ОСОБА_3 із 07.11.2015; зобов'язати ГУ НП в Черкаській області поновити на службі в органах Національної поліції в Головному управлінні Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_3 на посаді заступника начальника слідчого управління ГУНП в Черкаській області із 07.11.2015; стягнути із ГУ НП в Черкаській області суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 07.11.2015 по дату винесення рішення у справі.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 1 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2016 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення та постановити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновків про відмову у задоволенні касаційної скарги з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_3 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ згідно наказу УМВС України в Черкаській області №65 о/с від 30.03.2010 та призначений слідчим слідчого відділення Соснівського РВ в м. Черкаси ГУМВС.

Наказом УМВС України в Черкаській області №311 о/с від 06.11.2015 позивача звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за п. 64 «Г» (через скорочення штатів) Положення. Підставою для прийняття такого наказу зазначено Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно до пункту 1 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», зокрема, пункти 1, 2, 3, 7 - 13, 15, 17 - 18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Вказаний Закон України «Про Національну поліцію» опублікований в Голосі України 6 серпня 2015 року № 141-142, і відповідно, пункти 1, 2, 3, 7 - 13, 15, 17 - 18 цього Закону набирають чинності з 7 серпня 2015 року.

Так, пунктом 8 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Згідно пунктів 9, 10 «Прикінцеві та перехідні положення» працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції. Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Підпунктом «з» пункту 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ передбачено, що особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік):через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Судами попередніх інстанцій встановлено відсутність доказів того, що з 6 серпня 2015 року по 6 листопада 2015 року позивач виявив бажання щодо прийняття його на службу до поліції, що свідчить про невикористання свого права на подачу заяви про прийняття на службу до поліцію, а отже ОСОБА_3 не підтвердив свою згоду проходити подальшу службу в поліції.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що оскаржуваний наказ прийнято у межах повноважень та у спосіб визначений Законом України «Про Національну поліцію».

Отже, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржувані судові рішення є законним та обґрунтованим, і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И ЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 1 березня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 237-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Ю.Й. Рецебуринський

О.П. Стародуб

І.В. Штульман