Справа № 812/705/17
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справi

12 липня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/705/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі

судді: Пляшкової К.О.,

за участю

секретаря судового засідання: Ларіної П.Є.,

представника позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 14.06.2017),

представника відповідача: не прибула,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, в якому позивачем, з урахуванням уточненого адміністративного позову від 24 травня 2017 року, заявлено такі вимоги:

- визнати неправомірними дії Головного управління Держгеокадастру у Луганській області в особі керівника в. о. начальника Коржа Є.В., які виразились у відмові надання дозволів на розробку технічної документації із землеустрою ОСОБА_2 щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки ріллі в натурі для надання в оренду строком на 20 років для городництва площею - 36,8086 га та 35,9229 га з земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Смолянинівській сільській раді Новоайдарського району Луганської області;

- зобов'язати Головне Управління Держгеокадастру у Луганській області надати дозволи ОСОБА_2 на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж двох земельних ділянок ріллі в натурі для надання в оренду строком на 20 років для городництва площею - 36,8086 га та 35,9229 га з земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Смолянинівській сільській раді Новоайдарського району Луганської області.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що Головне управління Держгеокадастру у Луганській області листами від 10.05.2017 за № І-867/0-617/6-17 та № І-868/0-616/6-17 відмовило у задоволенні заяв ОСОБА_2 від 18.04.2017 про надання дозволів на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки ріллі в натурі для надання в оренду строком на 20 років для городництва площею 36,8086 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та 35,9229 га (кадастровий номер НОМЕР_2) з земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Смолянинівській сільській раді Новоайдарського району Луганської області, пославшись на те, що зазначені земельні ділянки перебувають в оренді громадянина та письмова згода землекористувача, у наданих до клопотань матеріалах, відсутня.

Разом з тим, з такою відмовою позивач не згоден з огляду на те, що раніше орендарем зазначених земельних ділянок був ОСОБА_4, який помер у квітні 2016 року. Відповідно, на час звернення до відповідача за отриманням дозволу землекористувач, в оренді якого перебувають земельні ділянки, був відсутнім.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Зазначив, що дія договорів оренди земельних ділянок припинена внаслідок смерті орендаря, відповідно, дана справа підсудна адміністративному суду, оскільки на даний час відсутній спір про право між позивачем та будь-якою іншою особою.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, про що надала письмові заперечення проти позову (арк. спр. 124-126), у яких зазначила, що за інформацією Відділу у Новоайдарському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області відповідні земельні ділянки перебувають в оренді громадянина, державна реєстрація договорів оренди землі була здійснена 23 липня 2012 року. Відповідно до статті 31 Закону України «Про оренду землі» підставою для припинення договору оренди землі є, зокрема смерть фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону (спадкоємців, осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем), від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки.

У судове засідання представник відповідача не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини п'ятої статті 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Відповідно, перш ніж розглядати питання про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою на спірні земельні ділянки, спочатку необхідно здійснити процедуру припинення договорів оренди земельних ділянок.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Заявами від 14.04.2017 ОСОБА_2 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області за наданням дозволів на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки ріллі в натурі для надання в оренду строком на 20 років для городництва площею 36,8086 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та 35,9229 га (кадастровий номер НОМЕР_2) з земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Смолянинівській сільській раді Новоайдарського району Луганської області (арк. спр. 36, 39).

Листами від 10.05.2017 за № І-867/0-617/6-17 та № І-868/0-616/6-17 Головне управління Держгеокадастру у Луганській області відмовило ОСОБА_2 у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок з підстав того, що згідно з інформацією Відділу у Новоайдарському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області земельні ділянки відповідно до договору оренди перебувають в оренді громадянина, а у наданих до клопотання матеріалах письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально, відсутня (арк. спр. 42, 43).

Інформацію, зазначену у листах від 10.05.2017 за № І-867/0-617/6-17 та № І-868/0-616/6-17 підтверджено листами Відділу у Новоайдарському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 04.05.2017 № 2214-28-99.3-715/2-17 та № 2214-28-99.3-715/2-17 (арк. спр. 120, 121).

На виконання ухвали суду від 24.05.2017 про відкриття провадження у даній адміністративній справі, Новоайдарською районною державною адміністрацією Луганської області надано копію розпорядження голови районної державної адміністрації від 27.06.2012 № 250 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду гр. ОСОБА_4» (арк. спр. 66), дослідженням якого встановлено, що цим розпорядженням затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду громадянину ОСОБА_4 та передано йому в оренду терміном на 10 років земельні ділянки загальною площею 72,7315 га, в тому числі: ріллі - 72,7315 га, з них: ділянка № 1 - 35,9229 га, ділянка № 2 - 36,8086 га, для городництва терміном на 10 років із земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Смолянинівській сільській раді Новоайдарського району.

На реалізацію розпорядження від 27.06.2012 № 250 між Новоайдарською районною державною адміністрацією та громадянином ОСОБА_4 23.07.2012 укладено договори оренди земельних ділянок. Копії цих договорів наявні в матеріалах справи (арк. спр. 45, 46).

Дослідженням цих договорів встановлено, що зазначені договори зареєстровані в Книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди землі 23.07.2012 за № 001322 та № 001323, про що свідчить відповідний напис на цих договорах.

Також факт реєстрації договорів підтверджено відомостями, зазначеними у листах Відділу у Новоайдарському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 04.05.2017 № 2214-28-99.3-715/2-17 та № 2214-28-99.3-715/2-17 (арк. спр. 120, 121).

Крім того, з матеріалів справи слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

ОСОБА_5, дружина померлого ОСОБА_4, звернулася до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою про визнання права на оренду земельних ділянок в порядку спадкування за законом (арк. спр. 78-81).

Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 15.06.2017 у справі № 419/1853/17 визнано за ОСОБА_5 право на оренду:

земельної ділянки площею 36,8086 га ріллі, кадастровий номер НОМЕР_1, що належало померлому ОСОБА_4 на підставі договору оренди земельної ділянки від 23.07.2012, зареєстрованого в Книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди землі 23.07.2012 за № 001323;

земельної ділянки площею 35,9229 га ріллі, кадастровий номер НОМЕР_2, що належало померлому ОСОБА_4 на підставі договору оренди земельної ділянки від 23.07.2012, зареєстрованого в Книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди землі 23.07.2012 за № 001322 (арк. спр. 122-123).

Також з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_5 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області із заявами від 16.05.2017 про внесення змін у вищевказані договори оренди в частині зміни орендаря (арк. спр. 82, 87).

З огляду на все вищевикладене, судом встановлено, що позивачем оскаржується відмова відповідача у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки ріллі в натурі для надання в оренду строком на 20 років для городництва на земельні ділянки, які передані ОСОБА_4 в оренду строком на 10 років за відповідним договором, який зареєстрований 23.07.2012 в Книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди землі. Судом також встановлено, що на даний час між позивачем та ОСОБА_5, як спадкоємцем померлого ОСОБА_4, за якою судовим рішенням визнано право на оренду цих земельних ділянок, існує спір про право на оренду вищевказаних земельних ділянок.

Твердження представника позивача про те, що на час розгляду справи договори оренди, укладені з ОСОБА_4 вважаються припиненими, суд вважає безпідставними, з огляду на таке.

Статтею 31 Закону України від 06.10.1998 № 161-XIV «Про оренду землі» (далі - Закон № 161-XIV) визначено, що договір оренди землі припиняється в разі, зокрема смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки.

Частиною першою статті 7 Закону № 161-XIV визначено, що право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону.

В матеріалах справи відсутні відомості про відмову ОСОБА_5 (спадкоємиці померлої особи) від виконання укладених спадкодавцем ОСОБА_4 договорів оренди земельних ділянок.

Більш того, відповідно до частини п'ятої статті 6 Закону № 161-XIV право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, визначає Закон України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV).

Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону № 1952-IV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 3 Закону № 1952-IV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за умови, що реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Як вже вищевказано право оренди ОСОБА_4 на земельні ділянки було зареєстровано у Книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди землі 23.07.2012 за № 001322 та № 001323.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що припинення права оренди земельної ділянки також підлягає державній реєстрації шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельні ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 та НОМЕР_1 до Реєстру записи про припинення договорів оренди на ці земельні ділянки не внесені (арк. спр. 132, 133).

Крім того, листом Новоайдарської районної державної адміністрації Луганської області від 30.05.2017 № 15/1803 повідомлено суд, що станом на 31.05.2017 Новоайдарською районною державною адміністрацією угоди щодо розірвання договорів від 23.07.2012, укладених між Новоайдарською районною державною адміністрацією та громадянином ОСОБА_4, не укладались (арк. спр. 65).

Таким чином, судом встановлено, що на час розгляду та вирішення даної адміністративної справи право оренди на земельні ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 та НОМЕР_1 зареєстроване за громадянино ОСОБА_4

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною другою статті 4 КАС установлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом з цим за правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

В постанові від 11 жовтня 2016 року у справі № 816/4340/14 за позовом селянського (фермерського) господарства «Надія» (далі - Господарство) до Головного управління Держземагентства у Полтавській області (далі - Держземагентство), третя особа - ОСОБА_1, про визнання дій неправомірними, визнання протиправним та скасування наказу (режим доступу - http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/62126186) колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки, а також правомірності надання іншій особі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

У постанові від 13 липня 2016 року у справі № 813/3482/14 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держземагентства у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії (режим доступу - http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/58986547) колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що справа з вимогами позивача, що стосуються перевірки правомірності відмови відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за умови відсутності даних, що земельну ділянку, стосовно якої виник спір, було передано іншій особі, з якою у позивача виник спір, або що при вирішенні цієї справи порушуються права третіх осіб.

Відповідно до частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Оскільки у даній справі існує спір про право оренди на земельні ділянки між позивачем та спадкоємцем особи, з якою вже укладені договори оренди земельних ділянок, а також те, що право оренди зареєстровано 23.07.2012 за іншою особою, суд дійшов висновку, що зазначений спір має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки існує спір про право цивільне.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (частина друга статті 157 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 157 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена. Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Керуючись статтями 2, 3, 17, 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, роз'яснивши позивачеві право звернутися з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому проваджені або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 14 липня 2017 року.

Суддя К.О. Пляшкова