Справа № 808/1415/17
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року об 11 год. 18 хв.Справа № 808/1415/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Бірюкової І.В.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові колеса»

до Запорізької митниці ДФС

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові колеса» (далі позивач, ТОВ «Промислові колеса») до Запорізької митниці ДФС (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №112050000/2016/000082/2 від 30.11.2016.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що в поданих позивачем документах на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару було виявлено недоліки, у звязку з чим витребувано додаткові документи, які були надані позивачем не в повному обсязі. Зазначає, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, що зумовило відсутність підстав для оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю. Представники відповідача в судовому засіданні просили в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що 01 серпня 2016 року між позивачем та компанією Zhongshan Longway Casters Co.Ltd укладено договір (контракт) №01/09 (а.с.37-42), відповідно до пункту 1.1 якого продавець - Zhongshan Longway Casters Co.Ltd зобовязується поставити, а покупець ТОВ «Промислові колеса» прийняти та оплатити колеса, тачки та складові частини до них в асортименті, надалі поіменовані Товар, асортимент, кількість і ціна котрого зазначаються в інвойсах, які виписуються на кожну партію товару.

Відповідно до пункту 2.1 договору ціна на товар, що постачається по даному договору, приймається на умовах CIF ОСОБА_3 або Іллічівськ, Україна (ОСОБА_3 або Іллічівськ порт, Україна) або FOB порт продавця у відповідності до правил «Інкотермс-2000», що зазначається у відповідних інвойсах.

Загальна вартість договору, на момент його укладання, складає 27779,23 доларів США (п.2.2, п.2.3 Договору).

На виконання умов Договору позивачем імпортовано на митну територію України товар, а саме: колеса до ручних вантажних візків (Товар №1 згідно митної декларації) та колеса (ролики) до ручних вантажних візків з арматурою з недорогоцінних металів (Товар №2 згідно митної декларації). Для митного оформлення вказаного товару позивачем подано до митного органу митну декларацію №112050000/2016/022286, у якій визначено митну вартість імпортованого товару на рівні 28434,56 доларів США, з яких вартість товару складає 27779,23 доларів США, витрати на транспортування становлять 655,33 доларів США (а.с.15-18).

Разом з митною декларацією позивачем до митного оформлення подано:

- Міжнародна автомобільна накладна (CMR) (а.с.24);

- Коносамент (а.с.25);

- Довідка про транспортні витрати (а.с.26);

- Платіжне доручення від 29.09.2016 (а.с.27);

- Рахунок-фактура LS-3987519 (а.с.28);

- Висновок експерта ГО-5208 (а.с.29-31);

- Комерційна пропозиція від 31.08.2016 (а.с.32-33);

- інвойс SU2016A236 (а.с.34);

- Пакувальний лист (а.с.35);

- Рахунок-проформа ZH2016-8-014 LW (а.с.36);

- Договір (контракт) №01/09 від 01.08.2016 (а.с.37-42);

- Договір х митного брокерського обслуговування №112/1603/0001 від 01.03.2016 (а.с.43-51);

- Договір про надання транспортно-експедиційних послуг та організації перевезення вантажів автомобільним транспортом №БС-1214 від 18.07.2016 (а.с.52-58);

- Сертифікат про походження товару загальної форми (а.с.59);

- Митна декларація країни відправлення( а.с.60-61).

Під час здійснення відповідачем митних формальностей щодо документального оформлення імпортованого позивачем товару спрацювала Автоматизована система аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР), а саме АСАУР сформовано профілі ризиків та визначено необхідні митні процедури, а саме:

за кодом 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів: «Необхідно перевірити достовірність декларування транспортних витрат (фрахт контейнерів). Згідно наявної інформації, фрахт контейнера з відповідної країни до порту призначення коштує близько від 1800 до 2200 USD. Перевірити документи, що підтверджують митну вартість та її складові, відомості про які зазначені у гр.44 МД (якщо такі не були подані митниці), їх скан-копії з ЕЦП декларанта прикріпити до МД. Необхідно перевірити достовірність декларування витрат на транспортування. Сума транспортних витрат нижча порівняно з мінімальними витратами на кілограм товару по аналогічних країні відправлення, виду транспорту та умовах поставки при попередніх митних оформленнях. Витребувати у декларанта заявлені у гр.44 митної декларації документи, що підтверджують транспортні витрати. Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст.53 МКУ. По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин З та 4 ст. 53 МКУ.»;

за кодом 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів: «Необхідно перевірити достовірність декларування витрат на транспортування. Сума транспортних витрат нижча порівняно з мінімальними витратами на кілограм товару по аналогічних країні відправлення, виду транспорту та умовах поставки при попередніх митних оформленнях. Витребувати у декларанта заявлені у гр.44 митної декларації документи, що підтверджують транспортні витрати. Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ. По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ.» (а.с.109).

Під час проведення посиленого контролю та перевірки правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару митний орган дійшов висновку, що надані до митного оформлення документи містять розбіжності, а саме: надане платіжне доручення б/н від 29.09.2016 містить посилання на інвойс №ZS2016-8-014LW від 15.09.2016, до митного оформлення подано інвойс №SU2016A236 від 12.10.2016, у якому наявне посилання на рахунок-проформу №ZH2016-8014 від 15.08.2016.

У зв'язку зі встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, 29.11.2016 декларанту направлено електронне повідомлення, із зазначенням про наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та про необхідність надати наступні додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 6) інші документи на бажання декларанта (а.с.110).

На усунення виявлених розбіжностей позивач подав до митного органу листом від 30.11.2016 №1129 відповідні пояснення (а.с.71) та додаткові документи, а саме: оборотно-сальдову відомість по рахунку 3712 за 29.09.2016-29.11.2016 (а.с.62); договір на транспортно-експедиційне обслуговування №108/16 від 13.10.2016 (а.с.63-68); лист постачальника №б/н від 30.11.2016 (а.с.69-70).

За результатами дослідження додатково поданих документів відповідачем здійснено додаткову перевірку первинно поданих документів та встановлено недоліки у експертному висновку, прайс-листі, відсутність географічного пункту поставки у митній декларації країни відправлення, у звязку з чим митний орган дійшов висновку щодо неможливості застосування методу визначення митної вартості товару за ціною договору. Митну вартість імпортованого товару визначено із застосуванням резервного методу, використана наявна у митного органу інформація щодо раніше визнаних митних вартостей за митною декларацією №112050000/2016/004311 від 17.03.2016.

30.11.2016 відповідачем винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2016/00514 (а.с.22) та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2016/000082/2 від 30.11.2016 (а.с.19-21), товар випущений у вільний обіг у відповідності до Х розділу Митного кодексу України за митною декларацією №112050000/2016/022456 (а.с.73-79).

Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості товару, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що згідно з ч.1 ст.246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.1 ст.248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.1 ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобовязані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, повязані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Такими документами є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст.53 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у ст. VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ст.53 Митного кодексу України митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений ч.2 даної статті. Проте, наявність розбіжностей є субєктивною думкою працівників митного органу та може бути спростована в ході судового розгляду. Крім того, якщо митним органом виявлено певні розбіжності, витребуванню підлягають не будь-які документі згідно з законодавчо визначеним переліком, а саме ті документи, надання яких може призвести до усунення виявлених розбіжностей.

З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для витребування додаткових документів стало встановлення в ході перевірки розбіжностей у поданому до митного оформлення платіжному дорученні, а саме: платіжне доручення б/н від 29.09.2016 містить посилання на інвойс №ZS2016-8-014LW від 15.09.2016, до митного оформлення подано інвойс №SU2016A236 від 12.10.2016, у якому наявне посилання на рахунок-проформу №ZH2016-8014 від 15.08.2016.

Суд зазначає, що наявність вказаних розбіжностей підтверджується матеріалами справи, а тому на переконання суду у митного органу були наявні підстави для витребування від декларанта додаткових документів для усунення виявлених розбіжностей.

Разом з тим, суд не може погодись з висновком митного органу про не підтвердження заявленої позивачем митної вартості та вважає необґрунтованим прийняте митним органом рішення про коригування митної вартості товару, з огляду на наступне.

З платіжного доручення в іноземній валюті від 29.09.2016, яке міститься в матеріалах справи та яке подавалось до митного оформлення, встановлено, що вказане платіжне доручення в розділі «Details of Payment» містить наступний запис: «PRPMNT FOR wheels for trolleys CNTR №01/09 DD 01-08-2016, inv ZS2016-8-014LW dd 15/09/2016.».

Тобто, платіжне доручення від 29.09.2016 містило посилання на інвойс з номером ZS2016-8-014LW від 15.09.2016.

Проте, до митного оформлення позивачем надано інвойс з номером SU2016A236 від 12.10.2016 та проформу-інвойс №ZH2016-8014 від 15.08.2016, на що позивачу обґрунтовано вказано митним органом під час проведення митних формальностей.

Разом з тим, з наданого до матеріалів справи листа ТОВ «Промислові колеса» від 30.11.2016, який додатково подавався позивачем до митного оформлення, судом встановлено, що платіжне доручення від 29.09.2016 містило посилання не на інвойс, а на проформу інвойс №ZS2016-8-014LW, а дата 15.09.2016 була зазначена у платіжному дорученні помилково, замість вірної 15.08.2016.

Судом встановлено, що позивачем до митного оформлення подавалась проформа інвойс №ZS2016-8-014LW від 15.08.2016, яка оформлена за контрактом №01/09 на загальну суму 27779,23 доларів США, тобто підтверджується помилкове зазначення у платіжному дорученні дати 15.09.2016.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до умов контракту оплати продукції здійснюється наступним чином: 100% від загальної вартості суми контракту оплачується покупцем на умовах передоплати за товар до 01.10.2016.

Тобто, обґрунтованим є твердження позивача про те, що оскільки умовами контракту передбачена 100 відсоткова передоплата за придбаний товар, то первинним документом на підставі якого здійснюється розрахунки є проформа інвойс, на яку і містить посилання платіжне доручення від 29.09.2016.

З матеріалів справи судом встановлено, що комерційний інвойс №SU2016A236 на суму 27779,23 доларів США було складено продавцем 12.10.2016 після оплати позивачем поставленого товару.

Також, судом встановлено, що комерційний інвойс №SU2016A236 від 12.10.2016 містить посилання на проформу інвойс №ZS2016-8014LW від 15.08.2016, а не проформу інвойс №ZS2016-8-014LW від 15.08.2016, яка надавалась до митного оформлення.

З приводу даних обставин до матеріалів справи позивачем додано лист компанії Zhongshan Longway Casters Co.Ltd від 30.11.2016, в якому контрагент позивача вказує на те, що у інвойсі №SU2016A236 від 12.10.2016 ним помилково зроблено посилання на проформу інвойс №ZН2016-8-014LW, вірним просить вважати №ZS2016-8-014 LW.

Отже, додатково наданими до митного оформлення документами позивач усунув виявлені митним органом розбіжності.

Також, суд зазначає, що подані до митного оформлення документи: інвойс №SU2016A236 від 12.10.2016, платіжне доручення в іноземній валюті від 29.09.2016 та проформа інвойс №ZS2016-8-014LW від 15.08.2016, хоча і містили певні недоліки в оформленні, проте у сукупності надавали митному органу можливість перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару, оскільки вказані документи не містили розбіжностей щодо найменування імпортованого товару, його кількості та вартості.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з пунктом другим частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

В даному випадку підставою для витребування митним органом додаткових документів стала наявність розбіжностей між платіжним дорученням та поданими документами (інвойс, проформа інвойс), проте, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів взагалі не містить надання оцінки усуненню/ не усуненню вказаних розбіжностей декларантом, а лише містить оцінку інших недоліків у первинно поданих декларантом документах, які не зазначались в якості обґрунтування сумнівів митного органу щодо правильності визначення позивачем митної вартості товару та були встановлені додатково.

Суд звертає увагу, що відповідно до визначеної нормами Митного кодексу України процедури митного оформлення товару митний орган не наділений повноваженням щодо додаткової перевірки первинно поданих декларантом документів, оскільки такі документи мають бути у повній мірі досліджені та перевірені до вирішення питання щодо необхідності витребування додаткових документів, інакше це позбавило б декларанта можливості обґрунтувати та підтвердити заявлену митну вартість з огляду на виявлені розбіжності.

Отже, додатково дослідивши первинно подані до митного оформлення документи та встановивши в них певні недоліки вже після подання позивачем додаткових документів, митний орган позбавив позивача можливості висловити свою позицію щодо виявлених недоліків та надати докази на її підтвердження.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару встановлено, що для коригування митної вартості товару використана наявна в митниці інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основними та другорядними методами з розрахунку: для товару №1 1,6 доларів США за кг товару (МД №11205000/2016/004311 від 17.03.2016); для товару №2 3,15 доларів США за кг товару (МД №11205000/2016/004311 від 17.03.2016).

Суд вважає необґрунтованим використання митним органом інформації по МД №11205000/2016/004311 від 17.03.2016, з огляду на таке.

З матеріалів справи судом встановлено та не заперечувалось представниками сторін, що митна вартість, визначена у МД №11205000/2016/004311 від 17.03.2016, була заявлена ТОВ «Промислові колеса» у звязку з прийняттям Запорізькою митницею ДФС рішення про коригування митної вартості товару №112050000/2016/000041/2 від 16.03.2016, яким скориговано митну вартість для товару №1 до 1,6 доларів США за кг товару, для товару №2 3,15 доларів США за кг товару.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 26.05.2016 у справі №808/1340/16, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2016, визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товару №112050000/2016/000041/2 від 16.03.2016.

Тобто, рішення про коригування митної вартості товару, відповідно до якого визначено митну вартість у МД №11205000/2016/004311 від 17.03.2016, було скасовано ще до прийняття рішення, яке є предметом оскарження в даній справі, а отже інформація щодо митної вартості товару за МД №11205000/2016/004311 від 17.03.2016 не могла бути використана митним органом.

При цьому, хибним є твердження представників відповідача на можливість використання інформації щодо митної вартості товарів за МД №11205000/2016/004311 від 17.03.2016 з огляду на те, що сама декларація не була скасована та залишилась чинною, оскільки протиправне та скасоване судом рішення про коригування митної вартості товару, на підставі якого декларантом визначено митну вартість товару, не може створювати юридичних наслідків.

При розгляді справи суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення, та поза межами повноважень.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено правомірність прийнятих рішень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові колеса» та необхідність скасування рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №112050000/2016/000082/2 від 30.11.2016.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 4, 7-12, 69-71, 94, 158, 160-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові колеса» задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №112050000/2016/000082/2 від 30.11.2016.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 коп.) присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові колеса» за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко