Справа № 804/8741/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2017-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2017 р. Справа № 804/8741/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Автопромінь,
до відповідача ОСОБА_1 Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області,
про визнання протиправними та скасування постанов.
Обставини справи: Товариство з додатковою відповідальністю Автопромінь звернулося з позовом, з урахуванням уточнень, про визнання протиправними та скасування постанов ОСОБА_1 Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області №003652 від 03.11.2016 року про застосування до ТДВ Автопромінь адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700 грн., №003653 від 03.11.2016 року про застосування ТДВ Автопромінь адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700 грн. за допущення порушення законодавства про автомобільний транспорт та №003654 від 03.11.2016 року про застосування до ТДВ Автопромінь адміністративно-господарського штрафу у розмірі 340 грн. за допущення порушення законодавства про автомобільний транспорт, загалом виписано адміністративно - господарських штрафів на суму 3 740, 00 грн. (три тисячі сімсот сорок гривен 00 копійок).
В обґрунтування заявлених позовних вимог Товариство з додатковою відповідальністю Автопромінь зазначило, що вважає протиправними винесені відповідачем за результатами рейдових перевірок постанови про накладення на позивача адміністративно-господарських санкцій № 003652 від 03.11.2016 року, № 003653 від 03.11.2016 року, № 003654 від 03.11.2016 року про застосування до позивача на підставі абз. 3, 8 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт адміністративно-господарських штрафів у загальному розмірі 3740 грн. Адже ним не були вчинені встановлені в ході проведеної перевірки порушення вимог чинного законодавства. Зауважив, що ТДВ Автопромінь взагалі не має відношення до начебто скоєного порушення, оскільки водії ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в присутності яких були проведені перевірки транспортних засобів, не є працівником ТДВ Автопромінь, а є працівниками іншого підприємства - ДП Таксі-Сервіс. Окрім цього, транспортні засоби марки ОСОБА_4 0345 номерний знак НОМЕР_1 та ОСОБА_4 0345 номерний знак НОМЕР_2 були передані в оренду ДП Таксі-Сервіс за договором оренди транспортного засобу, а тому перевезення пасажирів 18.10.2016 року та 19.10.2016 року ТДВ Автопромінь не могло здійснювати, оскільки цими транспортними засобом на підставі договору оренди володіє ДП Таксі-Сервіс. Тому, позивач вважає, що висновки, викладені в актах перевірки, є протиправними та не відповідають фактичним обставинам справи та змісту первинних документів, а оскаржувані постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу винесені незаконно.
Відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечував. У запереченнях на адміністративний позов зазначив про встановлення порушень з боку позивача абз.3, 8 ч.1 ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт в частині надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначено ст.39 цього Закону.
Зауважив, що при проведенні рейдових перевірок 18.10.2016 року та 19.10.2016 року водії не надали відповідні документи та не повідомили інспекторів, що транспортні засоби - засоби марки ОСОБА_4 0345 номерний знак НОМЕР_1 та ОСОБА_4 0345 номерний знак НОМЕР_2 знаходяться в оренді і використовуються ДП Таксі-Сервіс ТДВ Автопромінь, а надали тільки свідоцтво про реєстрацію ТЗ на ТДВ Автопромінь, у звязку з чим, на підставі наданих документів і були складені акти проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №009969 від 18.10.2016р. та №009596 від 19.10.2016р. Окрім цього, зазначив, що при розгляді справи 03.11.2016 року в ОСОБА_1 Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області, представником ТДВ Автопромінь ОСОБА_5 не було надано документів, які підтверджують використання вищезазначених транспортних засобів іншим субєктом господарювання, у звязку з чим, постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу були винесені саме на ТДВ Автопромінь, підстав для застосування адміністративно - господарського штрафу відповідачем до інших перевізників не було.
Також, на думку відповідача, договір найму є удаваним, укладеним з метою уникнення адміністративно-господарських штрафів. Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів, що 18.10.2016 року і 19.10.2016 року перевезення здійснювало саме ДП Таксі-Сервіс ТДВ Автопромінь, а не ТДВ Автопромінь.
Від сторін до суду надійшли клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд -
В період з 18.10.2016 року по 19.10.2016 року ОСОБА_1 Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області на підставі направлення на перевірку управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області від 17.10.2016 року № 006412 було проведено рейдова перевірка транспортного засобу позивача на предмет додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів автомобільним транспортом.
18.10.2016 року службовцями відповідача було проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки ОСОБА_4 0345 номерний знак НОМЕР_2 (номер свідоцтва про реєстрацію САО 341192). Водій ОСОБА_6 (посвідчення водія ВАЕ 983614). За результатами перевірки було складено акт від 18.10.2016 року, яким встановлені порушення абз.3 ч.1 ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт в частині надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначено ст.39 цього Закону, а саме, не оформлені схеми маршруту, розклад руху, договір із органами місцевого самоврядування. З акту перевірки вбачається, що в графі акту перевірки Пояснення водія про причини порушень зазначено, що водій з актом перевірки був ознайомлений, але від пояснень та підпису відмовився.
19.10.2016 року службовцями відповідача було проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки ОСОБА_4 0345 номерний знак НОМЕР_1 (номер свідоцтва про реєстрацію САО 341377). Водій ОСОБА_2 (посвідчення водія ЯАА 522441). За результатами перевірки було складено акт від 19.10.2016 року, яким встановлені порушення абз.3, 8 ч.1 ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт в частині надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначено ст.39 цього Закону, а саме, не оформлені схеми маршруту, розклад руху. Виявлені порушення режиму праці та відпочинку водія, а саме: водій працював 03.10; 06.10; 7.10; 10.10; 13.10; 18.10 понад 12 годин, чим порушено наказ МТЗУ № 340 від 07.06.2010 року. З акту перевірки вбачається, що в графі акту перевірки Пояснення водія про причини порушень зазначено, що водій з актом перевірки був ознайомлений, але від пояснень та підпису відмовився.
Начальником ОСОБА_1 Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області 03 листопада 2016 року, керуючись п.п. 25, 27 Порядку здійснення державного контролю автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567, винесено постанови про застосування фінансових санкцій № 003652 у розмірі 1700 грн., №003653 у розмірі 1700 грн., №003654 у розмірі 340 грн. від 03.11.2016 року на загальну суму 3740,00 грн.
Згідно вимог п. 29 Порядку, ТДВ Автопромінь, постанови про застосування фінансових санкцій було вручено під розписку.
Не погоджуючись із такими рішеннями, позивач звернувся із адміністративним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникла між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 року Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади, Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті була реорганізована шляхом злиття з Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, а також підпорядкування Державної спеціальної служби транспорту утворюваній Державній службі України з безпеки на транспорті.
Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року затверджене Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека).
Відповідно до п. 1 Положення, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
У відповідності до п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.
Згідно з п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 року ОСОБА_2 питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті, були утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема ОСОБА_1 Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1378-р від 16.12.2015 року Питання Державної служби з безпеки на транспорті визначено, що здійснення функцій і повноважень, покладених на Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекцію), припинено та забезпечено можливість їх виконання Укртрансбезпекою.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області під час здійснення своїх повноважень діє як суб'єкт владних повноважень, якому надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов'язкових до виконання.
Відповідно до п. 3, п. 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року (далі - Порядок № 1567), державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, врегульовано Законом України Про автомобільний транспорт від 05.04.2001 року № 2344-ІІІ.
Статтею 5 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Згідно ст. 6 зазначеного Закону України, державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі Порядок № 1567).
Згідно з Порядком № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
При цьому, згідно ст.1 Закону України Про автомобільний транспорт, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Порядком №1567 передбачено, що рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (п. 14 Порядку №1567).
Відповідно до пунктів 15, 16, 19 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом. Рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб у кількості не менш як дві особи. Рейдова перевірка проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку.
Відповідно до ст.39 Закону України Про автомобільний транспорт автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Документи для регулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.
Згідно Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422, водій транспортного засобу зобов'язаний надавати на час перевірки посадовій особі документи, на підставі яких здійснюється перевезення, виконувати вимоги посадової особи, передбачені Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, та розпочинати рух лише з дозволу посадової особи. Перевірка одного транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години. Рух транспортного засобу дозволяється після закінчення перевірки посадовими особами.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи: за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суд зазначає, що характерною особливістю рейдових перевірок, на відміну від планових чи позапланових перевірок, є те, що вони здійснюються не відносно автомобільного перевізника, тобто суб'єкта господарювання або власника транспортного засобу, а відносно безпосередньо водія транспортного засобу, який ним керує на лінії на час проведення перевірки, і водій, виступає на час перевірки головним фігурантом перевірки. Тому участь самого суб'єкта господарювання (автомобільного перевізника або власника транспортного засобу) при проведенні рейдової перевірки не є обов'язковою, за винятком тих випадків, коли водій транспортного засобу і перевізник є однією і тією ж особою. При виявленні порушень законодавства про автомобільний транспорт, які підпадають під дію ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт, на підставі якої застосовуються фінансові санкції, відповідальність за вчинені порушення несе не водій транспортного засобу, а автомобільний перевізник.
Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України №340 від 07.06.2010 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства інфраструктури України від 29.12.2011 №659 (далі - Наказ №340) передбачено, що водій транспортного засобу, який не обладнаний діючим та повіреним тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія, згідно (додатку 3) цього наказу.
Облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни (п.6.2 Наказу №340).
З матеріалів справи, а саме копій договору найму транспортного засобів від 03.07.2015 року та акту приймання-передачі майна за Договором найму транспортних засобів від 03.07.2015 року на ОСОБА_4 0345 номерний знак НОМЕР_1, договору найму транспортного засобів від 01.12.215 року та акту приймання-передачі майна за Договором найму транспортних засобів від 01.12.2015 року на ОСОБА_4 0345 номерний знак НОМЕР_2, а також копій тимчасового реєстраційного талону ДХХ № 012125 на а/м АЕ 8640 АА та тимчасового реєстраційного талону ДХХ № 026970 на а/м АЕ 0157 АВ судом встановлено, що право користування та володіння цими транспортними засобами має Орендар за договорами оренди транспортних засобів - Дочірнє підприємство Таксі - Сервіс Товариства з додатковою відповідальністю Автопромінь. Позивач, в свою чергу, згідно зазначених документів, є Орендодавцем зазначених транспортних засобів.
Таким чином, під час розгляду справи в суді встановлено, що на момент проведення перевірки транспортних засобів 18.10.2016 року та 19.10.2016 року, транспортний засіб ОСОБА_4 0345 АЕ 8640 АА та ОСОБА_4 0345 АЕ 0157 АВ перебували за вищевказаними договорами найму транспортних засобів у користуванні ДП Таксі-Сервіс та керування такими транспортними засобами здійснювали працівники ДП Таксі-Сервіс. При цьому, станом на час перевірок строк оренди по вказаним договорам не закінчився, а зазначені транспортні засоби не були повернуті Орендарем Орендодавцю тобто позивачу.
Відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Суд зазначає, що позивач - Товариство з додатковою відповідальністю Автопромінь не може бути притягнутий до відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів, оскільки він не є перевізником в розумінні Закону України Про автомобільний транспорт.
Щодо доводів представника відповідача з приводу не надання та не повідомлення інспекторів відповідача про те, що транспортні засоби - засоби марки ОСОБА_4 0345 номерний знак НОМЕР_1 та ОСОБА_4 0345 номерний знак НОМЕР_2 знаходяться в оренді і використовуються ДП Таксі-Сервіс ТДВ Автопромінь та на те, що при розгляді справи 03.11.2016 року в ОСОБА_1 Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області, представником ТДВ Автопромінь ОСОБА_5 не було надано документів, які підтверджують використання вищезазначених транспортних засобів іншим субєктом господарювання, суд зазначає, що позивач не зобов'язаний доводити відповідачу відсутність у власних діях порушення вимог чинного законодавства, а навпаки, відповідач, як представник органу державної влади, під час прийняття рішення про притягнення до відповідальності суб'єкта господарювання повинен повно, об'єктивно та всебічно встановити всі обставини вчиненого порушення та встановити особу перевізника, яка вчинила порушення.
У разі ж недостатності певних матеріалів для прийняття обґрунтованого рішення, саме на державний орган покладено обов'язок отримати додаткові документи, якими буде спростовано чи підтверджено факт вчинення порушення певною особою.
Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність порушення, та якими б спростовувались обставини, на які посилається позивач. Акти проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом не є беззаперечним доказом вчинення порушення.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що висновок відповідача про порушення вимог Закону України Про автомобільний транспорт саме позивачем є необґрунтованим та передчасним, оскільки матеріалами справи підтверджено, що транспортні засоби ОСОБА_4 0345 АЕ 8640 АА та ОСОБА_4 0345 АЕ 0157 АВ перебували на законних підставах у користуванні інших осіб, а саме ДП Таксі-Сервіс.
У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень.
Отже, на підставі норм матеріального права, встановлених судом обставин справи та наданих позивачем доказів в обґрунтування своєї позиції, суд з додержанням норм процесуального права робить висновок, що відповідачем не доведено правомірність своїх рішень та не надано належних доказів в їх обґрунтування, вимоги позивача знайшли підтвердження в ході судового розгляду та не спростовані наявними матеріалами справи, тому існують передбачені підстави для задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 160-163, 167 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову № 003652 від 03.11.2016 року про застосування до ТДВ Автопромінь адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700 грн.
Визнати протиправною та скасувати постанову № 003653 від 03.11.2016 року про застосування ТДВ Автопромінь адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700 грн.
Визнати протиправною та скасувати постанову № 003654 від 03.11.2016 року про застосування до ТДВ Автопромінь адміністративно-господарського штрафу у розмірі 340 грн.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя ОСОБА_8