Справа № 359/4876/17
Суддя: Вознюк С. М.
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 липня 2017 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Пугач Д.О.,

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний позов ОСОБА_3 до Київської митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в :

20.06.2017 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов зазначений адміністративний позов, згідно якого позивач просив скасувати постанову заступника начальника Київської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_4 від 15.06.2017 року №0144/UA125000/17 щодо притягнення його, до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків неоплаченої суми митних платежів, що становить 1440380 грн. 73 коп. та провадження по справі про порушення митних правил №0144/UA125000/17 закрити.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 15.06.2017 року заступником начальника Київської митниці ДФС України ОСОБА_4 відносно нього було винесено постанову в справі про порушення митних правил №0144/UA125000/17, якою його було визнано винним у порушенні митних правил та накладено адміністративне стягнення у формі штрафу за, начебто, вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.485 МК України. Позивач вважав, що вказана постанова є незаконною, а оскільки, жодних порушень ним допущено не було, а тому, в його діях немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

В ході судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, обставини справи підтвердив та просив суд позовні вимоги задовольнити .

Представник відповідача проти позову заперечив, подав відповідні письмові заперечення. Просив в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі, а постанову Київської митниці ДФС від 15.06.2017 року у справі про порушення митних правил залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до переконання про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Митним Кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, судом встановлено, що дійсно 15.06.2017 року заступником начальника Київської митниці ДФС України ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5, було винесено постанову в справі про порушення митних правил №0144/UA125000/17, якою ОСОБА_5 було визнано винним у порушенні митних правил та накладено адміністративне стягнення у формі штрафу, за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.485 МК України (а.с.14-25).

Копію оскаржуваної постанови було вручено представнику ОСОБА_5 15.06.2017 року у приміщенні Київської митниці.

Судом встановлено. що строк на оскарження постанови посадової особи митниці, визначений десятиденним терміном, позивачем не пропущено.

Так. Оскаржувана постанова винесена 15.06.2017 року, а адміністративний позов до суду подано 20.06.2017 року.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 15.06.2017 року дії ОСОБА_5, як директора ТОВ «Логістик-сіті М», що містять ознаки правопорушення передбаченого ст.485 МК України, полягали у внесені неправдивих відомостей щодо коду товару згідно з УКТЗЕД з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів.

Як вбачається з пояснень, які викладені в позовній заяві, в рішенні про визначення коду товару від 10.03.2017 року №КТ-ТФ-2017 та змісту поданих до розгляду документів, ОСОБА_5 було відображено у митній декларації відомості про товар згідно даних, що містились у товарно-супровідних документах наданих відправником та згідно з службової записки управління адміністрування митних платежів Київської митниці ДФС від 16.03.2017 року визначальним для зміни коду стало те, що відповідно до інформації з акту митного огляду, фотознімків з нього та інструкцій до виробів задекларовані товари не задовольняються вимогам, викладеним у поясненнях до позиції 9503, натомість володіють характеристиками, притаманними для позицій 8703 та 8711.

Відповідно до частини першої статті 458 МК порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Стаття 485 МК України передбачає, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети-неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини.

Отож, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 485 МК) обов'язково повинен поєднуватися з умислом суб'єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Згідно з частиною першою статті 248 МК митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Відповідно до частини першої статті 257 МК декларування здійснюється шляхом заявления за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною другою статті 264 МК встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

В даному випадку конкретна мета, як обовязкова ознака складу правопорушення є намір особи неправомірно звільнитись від сплати митних платежів чи зменшити їх розмір.

Мета - це явлення особи про суспільно небезпечний наслідок своїх протиправних дій та про ту шкоду, що як усвідомлює винний, настане для охоронюваних законом відносин і яка є для нього бажаною.

Мета дає змогу визначити заради чого, до якого результату спрямована суспільно небезпечна діяльність особи і вона може бути тільки у правопорушеннях, що вичиняються з прямим умислом, оскільки вона є свідченням бажання певного наслідку.

Відповідно до ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що переміщуються через митних кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України (ч.1 ст.51 МК України).

Згідно ч.1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а ч.2 ст.53 МК України визначає документи, що підтверджують митну вартість товарів.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

З позовної заяви, пояснень представника позивача та документів доданих до матеріалів справи вбачається, що про допущену помилку при визначенні коду класифікації товару, тобто, відсутність умислу на вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, свідчать письмові пояснення позивача від 13.03.2017 року до протоколу про порушення митних правил в яких він зазначав, що у зв'язку з виявленням факту невідповідності заявленого товару змісту товарно-супровідних документів, ТОВ «Логістик-сіті М» зверталось до відправника та отримало відповідь з визнанням факту такої помилки з його сторони та відправки невідповідного до контракту та супровідних документів товару на адресу одержувача.

Також з заяви від 15.03.2017 року встановлено, що ще 15.03.2017 року, тобто, за день до складення протоколу про порушення митних правил, ТОВ «Логістик-сіті М» в особі ОСОБА_3 відмовилось від одержання товару на корить відправника та повідомило митний пост «Вишневе» Київської митниці ДФС про це, а вже 17.03.2017 року було здійснено експорт згідно декларації №UA 125180/2017/621615 (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст.69 МК України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або технікотехнологічну документацію на них (ч.3 ст.69 МК України). Відповідно до ч.4 вказаної норми у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Частиною 5 ст.69 МК України визначено таке поняття, як складний випадок класифікації товару, який розуміється як випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Згідно ч.6 даної статті штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил обов'язковому з'ясуванню підлягають наступні обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні положення містяться у ст.245, 251 КУпАП України.

За змістом ч.1 ст.9 та ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, жодних недостовірних відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТЗЕД та його митної вартості позивачем до митного органу надано не було.

Відтак, жодних доказів того, що заявлені в митній декларації відомостей (щодо опису та коду) товару, було здійснено саме з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, або того, що дії позивача були направлені на умисне зменшення розміру митних платежів у формі прямого умислу матеріали справи не містили, відтак у заступника начальника Київської митниці не було правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та винесення відповідної постанови.

Отже, товар, що був заявлений у митній декларації та щодо якого було винесено рішення про зміну коду згідно УКТЗЕД не проходив процедуру митного очищення, як наслідок, жодних митних платежів за ним не сплачувалось. На момент розгляду справи відповідачем було безпідставним стверджувати про існування несплаченої суми платежів (різниці митних платежів), відтак, і про можливість накладення штрафу.

У звязку з вищевикладеним суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, оскільки при розгляді адміністративної справи відносно ОСОБА_3, заступник начальника Київської митниці ДФС не дотримався положень вказаних вище норм закону та прийняв рішення у формі оскаржуваної постанови. Зазначення невірного коду товару в митній декларації не може бути доказом того, що дії особи були направлені на умисну несплату митних платежів у формі прямого умислу. Відповідачем не було надано суду документів, які підтверджують правомірність прийнятого рішення та не доведено наявності у позивача прямого умислу на подання митної декларації з неправдивими відомостями.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 252 КУпАП України, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Щодо позовної вимоги про закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов крім іншого, може містити вимоги про скасування або визнання не чинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Крім того, ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову крім іншого про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення або окремих його положень.

Щодо закриття провадження, то суд вважає це виключними дискреційними повноваженнями Київської митниці ДФС.

Отже, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не входить до повноважень суду під час розгляду справи за правилами КАС України, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та ст.ст. 49, 53, 69, 248, 257, 264, 458, 485, 486, 489, 495 МК України, ст. 9, 10, 252 КУпАП, керуючись ст.ст. 2, 11, 69, 71, 86, 105, 162, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову заступника начальника Київської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_4 від 15.06.2017 року №0144/UA125000/17 щодо притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, директора ТОВ «ЛОГІСТИК-СІТІ М», до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків неоплаченої суми митних платежів, що становить 1440380 грн. 73 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду особами, які не були присутні при оголошенні постанови, а особи, які були присутні при оголошенні постанови протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання на апеляційне оскарження в разі якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги, постанова суду набирає законної сили після розгляду справи в суді апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови суду виготовлено 12.07.2017 року.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_6