Справа № 200/5759/16-а
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 липня 2017 рокусправа № 200/5759/16-а(2а/200/270/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Чередниченка В.Є. Панченко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради
на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.08.2016р. у справі №200/5759/16-а (2-а/200/270/16)
за позовом: Приватного підприємства «Торговельний дім «Семарт»
до: третя особа: про:Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради визнання нечинним та скасування рішень
ВСТАНОВИВ:

04.04.2016р. Приватне підприємство «Торговельний дім «Семарт» (далі ПП «ТД «Семарт») звернулось до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради (далі виконком), відділу з питань реклами Дніпропетровської міської ради, Міського комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» про визнання нечинним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії / а.с. 1-5 том 1/.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2016р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №200/5759/16-а (2-а/200/270/16) та справу призначено до судового розгляду / а.с. 19 том 1 /.

Позивач, посилаючись у позовній заяві з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог / а.с. 32-38 том 1/ на те, що 23.02.2016р. позивач звернувся до Відділу з питань реклами Дніпропетровської міської ради з заявою щодо продовженні строку дії раніше наданих підприємству дозволів на розміщення рекламних конструкцій у м. Дніпропетровську, у тому числі і по пр.. ОСОБА_1, але відповідач листом від 22.03.2016р. за вих. №755/1-05 повідомив позивача про відмову у продовження строку дії дозволів на розміщення обєктів зовнішньої реклами по пр.. ОСОБА_2 у м. Дніпропетровську у звязку з наявністю рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №139 від 03.03.2015р., яким серед іншого заборонено продовжувати дозволи на розміщення обєктів зовнішньої реклами по пр.. ОСОБА_2 у м. Дніпропетровську у разі закінчення їх дії, позивач вважає відмову у продовженні дії раніше наданих дозволів на розміщення зовнішньої реклами по пр.. ОСОБА_2 у м. Дніпропетровську необґрунтованим та безпідставним, таким що порушує права та інтереси позивача. а прийняте виконкомом рішення №139 від 03.03.2016р. таким, що прийнято з порушенням норми чинного законодавства, зокрема положень Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», тому просив суд: - визнати незаконним та скасувати відмову відділу з питань реклами Дніпропетровської міської ради у продовженні позивачу строку дії дозволів на розміщення рекламних конструкцій, які розташовані у м. Дніпропетровську по пр. Карла Маркса; - зобовязати відділ з питань реклами Дніпропетровської міської ради продовжити позивачу строк дії дозволів на розміщення рекламних конструкцій, які розташовані у м. Дніпропетровську по пр. Карла Маркса; визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №139 від 03.03.2015р., також позивач просив суд поновити йому строк на звернення до суду з позовними вимогами щодо оскарження рішення виконкому №139 від 03.03.2015р., оскільки про існування такого рішення органу місцевого самоврядування йому стало відомо 24.02.2016р. під час подання документів на продовження строку дії дозволів на розміщення обєктів зовнішньої реклами по пр.. ОСОБА_2 у м. Дніпропетровську до Відділу з питань реклами Дніпропетровської міської ради, працівники якого у усній формі повідомили позивача про те, що існування цього рішення унеможливлює продовження строків дії раніше наданих дозволів на розміщення обєктів зовнішньої реклами по пр.. ОСОБА_2 у м. Дніпропетровську, і до цього часу позивачу не було відомо про існування такого рішення.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.08.2016р. у справі №200/5759/16-а (2-а/200/270/16) ПП «ТД «Семарт» поновлено строк на звернення до суду з адміністративним позовом та адміністративний позов ПП «ТД «Семарт» задоволено у повному обсязі. (суддя Женеску Е.В. ) / а.с. 70-77 том 1/.

Відповідач виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради, не погодившись з постановою суду першої інстанції від 04.08.2016р. у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с.83-89 том 1/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було зясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просив суд скасувати постанову суду першої інстанції від 04.08.2016р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа - Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» Дніпропетровської міської ради, у письмових поясненнях до апеляційної скарги / а.с. 114-120 том 1/, погодилась з доводами апеляційної скарги та просила суд апеляційну скаргу задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції від 04.08.2016р. у даній справі.

Позивач, у письмових запереченнях на апеляційну скаргу / а.с. 159-161 том 1/, заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було обєктивно та повно зясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та постановлено рішення у справі без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 04.08.2016р. у даній справі залишити без змін.

Представник виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради у судовому засіданні підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції від 04.08.2016р. у даній справі скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представники позивача у судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, підтримали доводи викладені у письмових запереченнях на апеляційну скаргу та просили суд залишити без задоволення апеляційну скаргу та постанову суду першої інстанції від 04.08.2017р. у даній справі залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні представників відповідача та позивача, перевіривши і доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної адміністративної справи встановлено, що позивач у справі- ПП «ТД «Семарт», серед іншого здійснює діяльність по встановленню рекламних конструкцій і надання стороннім організаціям послуг з розміщення рекламної продукції на встановлених рекламних носіях, з метою здійснення цього виду діяльності позивачем у справі було отримано низку дозволів на розміщення рекламних конструкцій у м. Дніпропетровську у тому числі:

- про проспекту ОСОБА_1: - опора 193 (дозвіл 1907/79/1); - опора 210 (дозвіл 1907/79/2); - опора 84 (дозвіл 1907/79/3); - опора 88 (дозвіл 1907/79/4); - опора 89 (дозвіл 1907/79/5); - опора 92 (дозвіл 1907/79/6); - опора 105 (дозвіл 1907/79/7); - опора 109 дозвіл (1907/79/8); - опора 119 (дозвіл 1907/79/9); - опора б/н (дозвіл 1907/79/10); - опора 130 (дозвіл 1907/79/11); - опора 136 дозвіл (1907/79/12); - опора 141 (дозвіл 1907/79/13); -опора 155 (дозвіл 1907/79/14); опора 157 (дозвіл 1907/79/15); - опора 190 (дозвіл 1907/79/16) ; - опора 34 (дозвіл 1907/79/17); - опора 229 (дозвіл 1907/79/18); - опора 122 (дозвіл 1907/79/19); - опора 36, пр. Карла Маркса 25 ( дозвіл 1907/79/87); - опора 2, пр. Карла Маркса пр.. Гагаріна 2, (дозвіл 1907/115); - опора 226, пр.. ОСОБА_3. Дзержинського (Вернадського) 2 ( дозвіл 1907/79/116) ; опора 217 пр. ОСОБА_1 36, (дозвіл 1907/117) ; - опора 15 пр. ОСОБА_1 28 ( дозвіл 1907/118); - опора 23, пр.. ОСОБА_1 24 (дозвіл 1907/119); - опора 29, пр.. ОСОБА_1 22 (дозвіл 1907/120); -опора 7, пр.. ОСОБА_1 12 (дозвіл 1907/121); - опора 52, пр.. ОСОБА_1 17 (дозвіл 1907/122); - опора 38, пр.. ОСОБА_1 23, дозвіл 1907/123;

а користування місцем розміщення рекламних засобів, здійснюється позивачем на підставі Договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів №1907 від 01.12.2011р., зазначені обставини підтверджуються належними письмовими доказами, які були досліджені судом апеляційної інстанції / а.с. 12-54,55-71,127-206 том 2/, та не заперечувались представниками осіб, які беруть участь у розгляді справи, під час розгляду справи як судом першої так і судом апеляційної інстанцій.

У звязку з закінченням строків дії дозволів на розміщення рекламних конструкцій у м. Дніпропетровську у тому числі вищезазначених, позивач 23.02.2016р. звернувся до Відділу з питань реклами Дніпропетровської міської ради з заявою про продовження строків дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами, у тому числі по пр.. ОСОБА_1 у м. Дніпропетровську / а.с. 9-11 том 1/, але Відділ з питань з реклами Дніпропетровської міської ради листом за вих. №755-/1-05 від 22.03.2016р. повідомив позивача про відмову у продовженні строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами по пр.. ОСОБА_1 у м. Дніпропетровську із посиланням на рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №139 від 03.03.2015р., яким встановлено, що у разі закінчення строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами (т.ч. окремо розташованих рекламних засобів) по пр. Карла Маркса, такий дозвіл не підлягає продовженню, зазначені обставини не заперечувались представниками осіб, які беруть участь у розгляді даної адміністративної справи, під час її розгляду судом.

Відповідно до уточненого адміністративного позову саме рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №139 від 03.03.2015р. та рішення Відділу з питань з реклами Дніпропетровської міської ради у формі листа за вих. №755-/1-05 від 22.03.2016р. є предметом оскарження у даній адміністративній справі, оскільки позивач вважає що ці рішення порушують його права та охоронювані законом інтереси та прийняті відповідачами з порушення норм чинного законодавства.

Спірні відносини, які вникли між сторонами у даній справі врегульовано положеннями Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», норами Типових правил розміщення зовнішньої реклами, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №2067 від 29.12.2003р. (далі Типові правила).

Так відповідно до п.29 Типових правил - строк дії дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається робочому органу розповсюджувачем зовнішньої реклами у довільній формі не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії дозволу. Продовження строку дії дозволу фіксується в журналі реєстрації з внесенням відповідних змін у дозвіл.

При цьому необхідно зазначити, що аналогічна норма закріплена в положенні п.4.3 Порядку про розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпропетровську, який затверджено рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №1148 від 31.08.2011р. (далі Порядок про розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпропетровську), яким сере іншого передбачено, що строк дії дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається робочому органу розповсюджувачу зовнішньої реклами у довільній формі не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії дозволу, продовження строку дії дозволу фіксується в журналі реєстрації з внесення відповідних змін у дозвіл.

Абзацом 2 п.4. Порядку про розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпропетровську встановлено, що строк дії дозволу не підлягає продовженню у разі наявності у розповсюджувача зовнішньої реклами заборгованості з оплати за тимчасове користування цим або іншим місцем розташування рекламних засобів, які перебувають у комунальній власності, та у разі невідповідності подальшого розташування рекламного засобу на цьому місці розробленій схемі оформлення міського середовища засобами зовнішньої реклами або вимог до зовнішньої реклами.

Отже аналіз вищенаведених норм дає можливість зробити висновок про те, що підставою відмови у продовжені строку дозволу на розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпропетровську є лише дві обставини, які можуть слугувати причиною відмови у продовженні строку дії дозволу, а саме: -

- наявність заборгованості за користування місцями розташування рекламних засобів та наявність пообєктної схеми розташування рекламних засобів, відповідно до якою рекламний засіб, дозвіл якого продовжується відсутній.

У судовому засіданні судом встановлено, що у позивача відсутня заборгованість за користування рекламних засобів / а.с. 64-123 том 2/, крім того пообєктні схеми розміщення зовнішньої реклами по пр. Карла Маркса не були прийняті виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради на момент подання позивачем заяви про продовження строку розгляду, що свідчить про відсутність законодавчо визначених підстав для відмови у продовженні строку дозволу.

З наданої суду ксерокопії рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №139 від 03.03.2015р., яке є предметом оскарження у даній адміністративній справі / а.с. 12 том 1/, вбачається, що:

- пунктом 1 рішення призупинено дію приймання та розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами на надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами по пр. Карла Маркса до моменту затвердження відповідними рішеннями виконкому міської ради пообєктних схем розташування окремо розташованих рекламних засобів, рекламних засобах на електроопорах та рекламних засобів на огорожах на зазначеному проспекті;

- пунктом 2 рішення встановлено, що у разі закінчення строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами (окремо розташованих рекламних засобів, рекламних засобах на електроопорах та рекламних засобів на огорожах) по просп. Карла Маркса, такий дозвіл не підлягає продовженню.

Аналіз пункту 22 Типових правил розміщення зовнішньої реклами дає можливість зробити висновок про те, що центральним органом виконавчої влади держави визначені дві підстави відмови у наданні (відмові в продовженні дії) дозволів на розміщення зовнішньої реклами на, а саме:

- оформлення поданих документів не відповідає встановленим вимогам;

- у поданих документах виявлені завідомо неправдиві відомості,

і цей перелік є вичерпним, також вичерпний перелік підстав, які можуть слугувати причиною відмови у продовженні дії дозволу, містить абз.2 п.4.3 Порядку про розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпропетровську і такими підставами є :

- наявність заборгованості за користування місцями розташування рекламних засобів;

- наявність пообєктної схеми розташування рекламних засобів, відповідно до якою рекламний засіб, дозвіл якого продовжується відсутній.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», дія якого поширюється на відносини у сфері здійснення регуляторної політики та регуляторної діяльності, регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Статтею 9 цього ж Закону передбачено, що кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань. Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, відповідно до якого повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» оприлюднення з метою одержання зауважень і пропозицій проектів регуляторних актів, прийняття яких належить до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах рад, а також сільських, селищних та міських голів, проводиться до внесення цих проектів на розгляд засідання відповідного виконавчого органу ради або до внесення їх на затвердження відповідному сільському, селищному, міському голові. Зауваження і пропозиції щодо оприлюдненого проекту регуляторного акта, внесеного на розгляд сесії ради, та відповідного аналізу регуляторного впливу надаються фізичними та юридичними особами, їх об'єднаннями розробникові цього проекту та головній постійній комісії ради.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений.

Крім цього необхідно зазначити, що на субєкти владних повноважень, яким у спірних відносинах є відповідач у справі виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради, положеннями чинного законодавства, у тому числі і Законом України «Про інформацію» , зокрема ч. 3 ст. 6 цього Закону, покладено обовязок щодо інформування про свою діяльність і прийняті рішення, які викладаються у нормативно правовому акті і видаються у формі рішень, розпоряджень, наказів тощо.

Приймаючи до уваги вищенаведені норми законодавства, колегія суддів вважає, що рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №139 від 03.03.2015р., яке є предметом оскарження, є регуляторним актом у звязку з чим під час його прийняття відповідачем, який є виконавчим органом місцевого самоврядування, і у спірних відносинах виступає у якості субєкта владних повноважень, повинні були бути дотримані вимоги щодо оприлюднення та обговорення такого акту, які визначені вищенаведеними положеннями Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», але під час розгляду даної адміністративної справи відповідачем виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, в порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України не було надано суду будь-яких належних письмових доказів виконання ним вищевказаних норм Закону, що свідчить про те, що ним не було розміщено проект цього рішення у друкованому засобі масової інформації, не було забезпечено проведення аналізу обґрунтованості нових тарифів, не проводилось публічне громадське обговорювання проекту рішення.

Отже у звязку з прийняттям рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №139 від 03.03.2015р., яке за своєю природою є регуляторним актом, без належного дотримання процедури оприлюднення в установленому законом порядку проекту цього рішення, та без попереднього його обговорення і отримання громадської думки та проведення аналізу регуляторного впливу цього рішення, колегія суддів з урахуванням положень ст. 57 Конституції України, якою гарантовано право громадян України знати свої права і обов'язки, закони та інші нормативно правові акти, що визначають їх права та обов'язки, які мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, а у разі недотримання цієї вимоги такі рішення суб'єктів владних повноважень вважаються протиправними або нечинним, вважає, що відповідач у справі під час прийняття цього рішення діяв не у спосіб, який визначено чинним законодавством України, що у свою чергу є підставою для визнання такого рішення субєкта владних поноважень протиправним та його скасування, а тому суд першої інстанції постановив правильне рішення в частині визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №139 від 03.03.2015р..

Щодо решти позовних вимог позивача, то враховуючи, що єдиною підставою для прийняття відділом з питань з реклами Дніпропетровської міської ради листом за вих. №755-/1-05 від 22.03.2016р. відмови позивачу у продовженні строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами по пр.. ОСОБА_1 у м. Дніпропетровську була наявність рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №139 від 03.03.2015р., яке рішенням суду визнано незаконним та скасовано, і інші підстави для відмови позивачу у продовженні дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами по пр.. ОСОБА_1 у м. Дніпропетровську відсутні колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок щодо обґрунтованості решти заявлених позивачем вимог та визнав незаконною та скасував відмову відділу відділом з питань з реклами Дніпропетровської міської ради у продовженні позивачу строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами по пр.. ОСОБА_1 у м. Дніпропетровську, яка оформлена листом за вих. №755-/1-05 від 22.03.2016р. та зобовязав відділ з питань з реклами Дніпропетровської міської ради, правонаступником якого відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради №7/3 від 16.03.2016р. є Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради / а.с. 147-156 том 1/, продовжити позивачу строк дії відповідних дозволів на розміщення зовнішньої реклами по пр. Карла Маркса у м. Дніпропетровську.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням положень п. 2 ч. 4 ст. 105 та п. 3 ч. 2 ст. 162 КАС України суд наділений повноваженнями щодо зобов'язання відповідача прийняти певне рішення, і такі повноваження реалізуються (застосовуються) судом у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача і необхідності їх відновлення, тому з урахуванням обсягу та змісту порушених прав позивача та характеру спірних відносин, які виникли між сторонами у даній справі, у яких праву позивача на продовження терміну дії відповідних дозволів з урахуванням наявності законодавчо встановлених підстав для цього, кореспондується обов'язок відповідача надати такий дозвіл, а у звязку з невиконанням відповідачем, який є субєктом владних повноважень, такого обовязку та наявність у даному випадку у позивача законодавчо встановленого права на продовження дії відповідних дозволів, суд першої інстанції обґрунтовано з метою здійснення ефективного захисту порушеного права позивача, спрямованого на відновлення порушеного права, прийняв рішення щодо зобовязання відповідача продовжити позивачу строк дії відповідних дозволів на розміщення зовнішньої реклами по пр. Карла Маркса у м. Дніпропетровську.

Щодо пропуску позивачем строку на звернення до суду з позовними вимогами про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №139 від 03.03.2015р., то приймаючи до уваги обставини які були встановлені судом під час розгляду даної справи в частині недотримання відповідачем вимог законодавства щодо оприлюднення цього рішення та не забезпечення процедури обговорення проекту рішення, колегія суддів вважає, що строк на звернення до суду з адміністративний позовом у цій частині позовних вимог позивачем пропущено з поважних причин, оскільки про існування цього рішення він дізнався лише у лютому 2016р. під час звернення до відділу з питань з реклами Дніпропетровської міської ради, з заявою про продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами у м. Дніпропетровську, і з урахуванням положень ст.. 100 КАС України,а тому судом першої інстанції позивачу обґрунтовано поновлено цей строк.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду даної справи, та приймаючи до уваги норми чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами у даній справі, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок щодо обґрунтованості заявлених позивачем у справі позовних вимог та постановив у даній справі правильне рішення про задоволення заявлених позивачем у справі позовних вимог у повному обсязі.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.06.2016р. у справі №200/4371/16-а (2-а/200/230/16), яка набрала законної сили 25.10.2016р., серед іншого визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №139 від 03.03.2015р. /а.с. 173-180 том 1/

Крім цього рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №139 від 03.03.2015р. було предметом дослідження Дніпропетровським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України та рішенням адміністративного колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.06.2016р. №17/01-14/05-16 справа №75/05-03-3/15 дії виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради щодо впровадження рішення №139 від 03.03.2015р. в частині призупинення приймання та розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами на надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами по пр. Карла Маркса до моменту затвердження відповідними рішеннями виконкому міської ради пообєктних схем розташування окремо розташованих рекламних засобів, рекламних засобах на електроопорах та рекламних засобів на огорожах на зазначеному проспекті такими що порушують законодавство про економічну конкуренцію / а.с. 162-172 том/ і рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2016р. у справі №904/7548/16, яке набрало законної сили 20.04.2017р. виконавчому комітету Дніпропетровської міського ради відмовлено у задоволенні позову про визнання недійсним цього рішення / а.с. 181-187 том 1/.

Отже з урахуванням вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним постанову суду першої інстанції від 04.08.2016р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.08.2016р. у справі №200/5759/16-а (2-а/200/270/16) залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.. 212 КАС України.

Повний текст виготовлено 11.07.2017р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: О.М. Панченко