Справа № 812/128/17
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 липня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/128/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шембелян В.С.,

при секретарі судового засідання Олійник О.А.,

за участю позивача ОСОБА_1А огли,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Первомайської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомленнярішення № 120001/1226 від 06.01.2017,-

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - Позивач) до Первомайської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (далі Відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомленнярішення № 120001/1226 від 06.01.2017.

В обґрунтування позову зазначено, що 10.01.2017 Позивач отримав оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Підставою для винесення останнього є матеріали перевірки управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Луганській області від 15.11.2016 № 446/7/12-32-41. За результатами зазначеної перевірки було складено протокол про адміністративне правопорушення № 602 від 14.11.2016 щодо вирішення питання про притягнення ОСОБА_1А огли до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП. Постановою Попаснянського районного суду Луганської області від 19.12.2016 адміністративну справу було закрито у звязку з відсутністю у діях Позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили 30.12.2016. Тому підстави для застосування будь-яких штрафних санкцій, на думку позивача, відсутні.

Крім того, не відповідає вимогам законодавства розмір нарахованих фінансових санкцій відповідно до оскарженого рішення. Визначена Відповідачем вартість отриманої партії товару складає 19208, 64 грн. Відповідно 19208,64х200%=38417,28 грн. Загальна ж сума штрафних (фінансових) санкцій відповідно до оскаржуваного податкового рішення-повідомлення чомусь складає 55417,28 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник просили позовні вимоги задовільнити, визнати протиправним та скасувати податкове повідомленнярішення № 120001/1226 від 06.01.2017. Також позивач надав суду пояснення, в яких вказав, що ним були оплачені кошти за ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими та алкогольними виробами ще 01.11.2017, ці квитанції позивач 02.11.2017 надавав до Первомайської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області для отримання довідки про підтвердження оплати цих сум до місцевого бюджету. Після чого він особисто звертався до начальника вказаного податкового органу з усним питанням, чи можна здійснювати торгівлю до часу отримання ліцензій на новий термін, з урахуванням засвідченого податковим органом факту оплати коштів за надання цих ліцензій. Начальник вказаного податкового органу надав позивачу в присутності ОСОБА_4-продавця, що працює в магазині позивача, усне розяснення, зазначивши, що оскільки факт оплати коштів за надання ліцензій відбувся, позивач може продовжувати здійснення роздрібної торгівлі вказаного товару. Керуючись усним розясненням вказаної посадової особи податкового органу, позивач продовжив здійснення роздрібної торгівлі ліцензійним товаром 06.11.2016, вважаючи свої дії правомірними. 06.11.2016 була здійснена перевірка діяльності позивача іншим підрозділом податкового органу.

Відповідач позов не визнав, надав заперечення (а.с. 25-29, 102-103), в яких зазначив, що Головним управлінням ДФС у Луганській області ОСОБА_1 було видано ліцензії: № 07/844 від 05.11.2015 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а також на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 08/588 від 05.11.2015 з терміном дії з 05.11.2015 по 05.11.2016, що і були пред'явлені співробітникам управління під час здійснення перевірки, тоді як відповідно до п. 27 постанови Кабінету Міністрів України від 13.05.1996 року №493 «Про Тимчасовий порядок видачі ліцензій на право імпорту, експорту спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами» одержана на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, ліцензія має знаходитися на видному місці торгівлі і бути доступною для огляду. Таким чином, реалізацію алкогольного напою та тютюнових виробів було здійснено 06.11.2016 в період відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Відсутність зазначених ліцензій у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на час перевірки підтверджується і листом Головного управління ДФС у Луганській області від 08.11.2016 № 3111/7/12-32-40-01/08, наданим на запит Управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон проведення АТО Головного управління ДФС у Луганській області від 07.11.2016 № 424/7/12-32-41, в якому зазначено, що станом на 06.11.2016 позивач не мав ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Згідно з протоколом про вилучення речей від 06.11.2016 старшого оперуповноваженого з ОВС 3-го відділу управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Луганській області ОСОБА_5 вилучено 336 пляшок алкогольних напоїв. У зв'язку з відсутністю відомостей щодо вартості товару, що реалізовувався позивачем штрафні санкції згідно зі ст. 17 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (Закон №481/95-ВР) були застосовані у розмірі 17000 грн., оскільки факт продажу алкогольної продукції без наявності ліцензій мав місце.

Згідно з вартістю вилучених тютюнових виробів, відображених у зазначеному протоколі - 19208,64 грн, за здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами штрафна санкція за роздрібну торгівлю тютюновими виробами становить 38417,28 грн (19208,64 грн х 200 % вартості товару = 38417,28 грн).

Отже, загальна сума штрафних санкцій становить 55417, 28 грн: 17000 грн + 38417,28 грн.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 06.01.2017 № 120001/1226, яким визначено суму штрафних (фінансових) санкцій за порушення статті 15 Закону України №481/95-ВР у розмірі 55117,28 грн, є правомірним.

Представник відповідача в судовому засіданні надала усні пояснення, зазначивши, що постановою Попаснянського районного суду Луганської області від 19.12.2016 встановлено факт роздрібної торгівлі тютюновими та алкогольними виробами, що здійснювався позивачем 06.11.2016 за відсутності ліцензії, однак, у звязку з неправильною кваліфікацією дій позивача за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, і за відсутності у суду повноважень на перекваліфікацію його дій за ознаками іншого правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, провадження в цій справі було закрито. Факт здійснення продажу цього товару 06.11.2016 без ліцензії визнається позивачем в судовому засіданні. Наявність чи відсутність підстав для адміністративної відповідальності фізичної особи за скоєні ним правопорушення на підставі вимог КУпАП не має значення для застосування фінансових санкцій, що передбачені Законом №481/95-ВР, до позивача як субєкта господарської діяльності. Отже, факт здійснення позивачем роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами доведено в судовому засіданні, тому вказане рішення щодо застосування до позивача штрафних фінансових санкцій є законним та обгрунтованим.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив такі обставини справи.

Позивач ОСОБА_1, зареєстрований як фізична особа підприємець, з основним видом діяльності - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах, переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (а.с.123-124).

Головним управлінням ДФС у Луганській області ОСОБА_1 було видано ліцензії: № 07/844 від 05.11.2015 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а також на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 08/588 від 05.11.2015 з терміном дії з 05.11.2015 по 05.11.2016 (а.с.7).

Тобто, станом на 06.11.2016 строк дії вказаних ліцензій сплинув.

В матеріалах справи також наявні копії ліцензій: № 31/1450 від 08.11.2016 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а також на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 32/1086 від 08.11.2016 з терміном дії з 08.11.2016 по 08.11.2017 (а.с.86, 87).

Факт здійснення торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами в магазині позивача 06.11.2016 без наявності ліцензій з чинним на той час строком дії визнано позивачем в судовому засіданні. Крім того цей факт підтверджено такими доказами.

Відповідно до матеріалів перевірки 06.11.2016 працівниками управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО Головного управління ДФС у Луганській області було проведено перевірку магазину фізичної особи підприємця ОСОБА_7, що знаходиться за адресою: Луганська область, м. Попасна, вул. Кузнєчна, 27А, де здійснює підприємницьку діяльність позивач, та встановлено факт реалізації 1 (однією) пляшки горілки «Біленька» ємкістю 0,5 л. міцністю 40 % по ціні 63,00 грн та 1 (однієї) пачки сигарет з фільтром «Президент» (25 цигарок) за ціною 15,50 грн громадянкою ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: Луганська область, м. Попасна, пров. Дніпровський, 4) без наявності ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, що є порушенням ст. 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (а.с.30-31).

Згідно з протоколом про вилучення речей від 06.11.2016 старшого оперуповноваженого з ОВС 3-го відділу управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Луганській області ОСОБА_5 вилучено 336 пляшок алкогольних напоїв без зазначення їх ціни та відсутності документів належності всіх вилучених товарів до однієї партії (товаро-транспортних накладних, тощо) (а.с.32-39).

Вартість вилучених тютюнових виробів, що відображена у зазначеному протоколі, складає 19208,64 грн. Цей протокол також не містить посилання на документи, які підтверджують факт належності вилучених тютюнових виробів до однієї партії товару.

На підставі матеріалів даної перевірки податковим органом було прийняте податкове повідомлення-рішення від 06.01.2017 № 120001/122, яким до позивача застосовано фінансові санкції в розмірі 55117,28 грн в тому числі: 17000,00 грн - за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії, 38417,28 грн - за здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензії ( а.с.8).

Як показав свідок ОСОБА_6, який безпосередньо як керівник вказаного податкового органу приймав оскаржене повідомлення-рішення, в матеріалах зазначеної перевірки відсутні документи, на підставі яких можливо встановити вартість вилучених алкогольних напоїв, тому ним застосована мінімальна санкція, що передбачена за торгівлю алкогольними напоями без ліцензії, в розмірі 17000 грн. Вилучені в магазині позивача тютюнові вироби містили на собі цінники, загальна вартість цих виробів скала 19208,64 грн, що відображено в протоколі вилучення, тому застосована ним фінансова санкція, що передбачена за торгівлю тютюновими виробами без ліцензії складає 38417,28 грн (19208,64 грн х 200 % вартості товару = 38417,28 грн). В матеріалах перевірки відсутні документи, що підтверджують факт належності вилучених тютюнових виробів та алкогольних виробів до однієї партії товару(товаро-транспортні накладні, тощо), тому при обрахунку розміру цієї санкції ним враховано вартість всього вилученого товару (тютюнових виробів). Факт надання усних розяснень позивачу щодо можливості здійснення роздрібної торгівлі вказаного товару без ліцензії за наявності документів про оплату вартості ліцензії заперечував.

Правомірність прийняття податковим органом повідомлення-рішення № 120001/122 є предметом спору в даній справі.

Надаючи оцінку постанові Попаснянського районного суду Луганської області від 19.12.2016 №423/3517/16-п (а.с.43-44) як доказу у справі, суд погоджується з доводами представника відповідача. Зазначеним судовим рішенням встановлено факт роздрібної торгівлі тютюновими та алкогольними виробами, що здійснювався позивачем 06.11.2016 за відсутності ліцензії, однак, у звязку з неправильною кваліфікацією дій позивача за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, і за відсутності у суду повноважень на перекваліфікацію його дій за ознаками іншого правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, провадження в цій справі було закрито. До позивача як до субєкта господарювання фінансові санкції, що передбачені Законом №481/95-ВР, застосовуються незалежно від обставин притягнення його до адміністративної відповідальності як фізичної особи на підставі вимог КУпАП.

Вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України визначено, що податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Разом з тим, відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приписами підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Приписами пунктів 80.1, 80.2 статті 80 Податкового кодексу України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: зокрема, підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального

Відповідно до абзацу 1,2 пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

Згідно пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Приписами частини 12 статті 15 розділу IV Закону № 481/95 - ВР передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Частиною 17 статті 15 розділу IV Закону № 481/95 - ВР плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами справляється щоквартально рівними частками і зараховується до місцевих бюджетів згідно з чинним законодавством.

Відповідно до частини 18 статті 15 розділу IV Закону № 481/95 - ВР, ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Згідно до частин 20, 22 статті 15 розділу IV Закону № 481/95 - ВР, ліцензія видається за заявою суб'єкта господарювання.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

Частиною 26 статті 15 розділу IV Закону № 481/95 - ВР передбачено, що ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів.

Приписами частини 1 статті 16 розділу V Закону 481/95-ВР передбачено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до частини 1 статті 17 розділу V Закону №481-95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Положеннями абзацу 4 частини 2 статті 17 розділу V Закону №481-95-ВР встановлено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Як встановлено судом, Головним управлінням ДФС у Луганській області ОСОБА_1 видавались ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 08/588 від 05.11.2016, на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 07/844 від 05.11.2016 з терміном дії з 05.11.2015 по 05.11.2016 (а.с. 7).

У звязку з закінченням ліцензійного періоду, позивач 07.11.2016 звернувся до Головного управлінням ДФС у Луганській області з заявами на отримання ліцензій на наступний період (а.с.100, 101).

Ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 31/1450 зареєстрована 08.11.2016 та дійсна з 08.11.2016 до 08.11.2017 (а.с. 86).

Ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 32/1086 зареєстрована 08.11.2016 та дійсна з 08.11.2016 до 08.11.2017 (а.с. 87).

Таким чином, судом встановлено, що термін дії попередніх ліцензій № 07/844 та № 08/588 закінчився 05.11.2016, а термін дії нових ліцензій розпочався з 08.11.2016.

Отже, реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів 06.11.2016 здійснювалась без ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами.

Факт надання усної податкової консультації позивачу з цього питання ОСОБА_6, що підтвердила в своїх показаннях свідок ОСОБА_4, не має значення для вирішення цієї справи по суті спору, оскільки відповідно до вимог пункту 53.1 статті 53 Податкового кодексу України підставою звільнення платника податків від відповідальності може бути лише податкова консультація, що надана в письмовому або електронному виді.

Суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_6 в частині заперечень надання такої консультації, розцінює їх як спосіб самозахисту вказаної особи.

В частині його показань стосовно підстав та способу визначення штрафної санкції його показання як свідка є належним доказом у справі.

При вирішенні питання щодо обгрунтованості застосування податковим органом штрафної санкції за здійснення торгівлі тютюновими виробами, виходячи із вартості всього вилученого товару, без наявності документів, що підтверджують факт належності вилучених тютюнових до однієї партії товару (товаро-транспортні накладні, тощо), суд керується правової визначеності, який має широке застосування у практиці Європейського Суду з прав людини. Дійсно, а ні Закон №№ 481/95, а ні жодні інші нормативні акти не регулюють питання підстав та порядку визначення повноважними органами належності певного товару до певної партії, а норма абзацу 4 частини 2 статті 17 розділу V Закону №481-95-ВР чітко повязує розмір фінансової санкції саме з вартістю отриманої партії товару, а не всіх виробів такої продукції, що маються в наявності у субєкта господарювання під час перевірки.

Так, у справі Новік проти України (заява № 48068/06, рішення від 18.12.2008) суд зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога якості закону у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля.

Відповідно до вимог принципу правової визначеності правозастосовчий орган у випадку неточності, недостатньої чіткості, суперечливості норм позитивного права має тлумачити норму на користь невладного суб'єкта. Це так зване правило пріоритету норми за найбільш сприятливим для особи тлумаченням.

Тому, в даному випадку відповідач як правозастосовчий орган мав трактувати відсутність в матеріалах перевірки жодних доказів належності проданого товару ( 1 (однієї) пачки сигарет з фільтром «Президент» (25 цигарок) за ціною 15,50 грн) до певної партії на користь позивача як невладного субєкту та застосувати мінімальний розмір санкції за здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без ліцензії, що передбачена положеннями абзацу 4 частини 2 статті 17 розділу V Закону 17000 гривень.

Саме в такий спосіб він діяв, не маючи обєктивної можливості встановити вартість отриманої партії товару при визначенні розміру санкції за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без ліцензії.

Тому, посилання позивача на неправильність визначення розміру штрафної санкції в оскарженому рішенні суд вважає слушними з зазначених вище підстав.

Належний розмір штрафної фінансової санкції, що мала бути застосована до позивача за здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без ліцензії, що передбачена положеннями абзацу 4 частини 2 статті 17 розділу V Закону 17000 гривень.

Отже, загальний розмір штрафної санкції в оскарженому рішенні має складати 34000 гривень (17000+17000).

Тому, оскаржене податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню в частині накладення на позивача штрафної санкції в більшому за належне розмірі, а саме: в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами без наявності ліцензії на суму 21417,28 грн (55417, 28 грн -34000грн).

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Судом встановлено, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, що становить 38,65 % від ціни позову, відповідно, в цій частині судові витрати присуджуються позивачу, що складає 247,36 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Первомайської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання неправомірними дій, щодо винесення податкового повідомлення -рішення та скасування податкового повідомлення рішення № 120001/1226 від 06.01.2017 задовільнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Первомайської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області форми С від 06.01.2017 за № 120001/1226 в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами без наявності ліцензії на суму 21417,28 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Первомайської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області () на користь ОСОБА_1 ( іден.код НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 247,36 грн. (двісті сорок сім гривень 36 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено та підписано 10 липня 2017 року.

Суддя ОСОБА_9