Справа № 149/25/17
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 червня 2017 року м. Київ К/800/21243/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу Хмільницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області

на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27 березня 2017 року

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року

у справі № 149/25/17

за позовом ОСОБА_1

до Хмільницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Хмільницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, в якому просив визнати протиправним рішення відповідача щодо відмови йому у перерахунку призначеної пенсії з врахуванням заробітної плати вказаної у довідках № 01-01-30-1056 від 08 квітня 2016 року, виданої Хмільницькою райдержадміністрацією Вінницької області, та № 116/01-12 від 05 квітня 2016 року, виданої Літинським районним трудовим архівом Вінницької області; зобов'язати відповідача провести перерахунок призначеної йому пенсії з врахуванням заробітної плати вказаної у довідках № 01-01-30-1056 від 08 квітня 2016 року, виданої Хмільницькою райдержадміністрацією Вінницької області, та № 116/01-12 від 05 квітня 2016 року, виданої Літинським районним трудовим архівом Вінницької області, починаючи з 01 травня 2016 року.

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року, позов задоволено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга відповідача, в якій він, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що відомості у поданих позивачем документах не відповідають дійсності та формам бухгалтерських документів.

Як вбачається з доданих до касаційної скарги судових рішень, позивач з 24 вересня 2013 року перебуває на обліку в Хмільницькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області та отримує пенсію, призначену та нараховану відповідно до протоколу № 142680 від 02 жовтня 2013 року.

11 квітня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку раніше призначеної пенсії, надавши архівні довідки № 01-01-30-1056 від 08 квітня 2016 року, видану Хмільницькою райдержадміністрацією Вінницької області, та довідку № 116/01-12 від 05 квітня 2016 року, видану Літинським районним трудовим архівом Вінницької області.

Відповідач листами № 1001/06-37/02 від 25 серпня 2016 року та № 1348/06-37/02 від 28 листопада 2016 року відмовив позивачу у перерахунку його пенсії з підстав відсутності інформації про сплату внесків на соціальне страхування до Пенсійного фонду, вказавши при цьому, що подані первинні документи викликають сумнів щодо їх достовірності.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Пунктом 2.1 "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, за бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно з п. 2.10 Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Таким чином, згідно із законодавством, чинним на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, встановлено, що обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

П. 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою Правління ПФУ № 22-1 від 22 листопада 2005 року визначено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Згідно із ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Тобто, саме на Пенсійний фонд покладено обов'язок щодо здійснення виплат пенсій з урахуванням вимог пенсійного законодавства, а також щодо контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, що виключає можливість виплати пенсій, виплата яких не передбачена чинним законодавством, навіть за умови послідуючого відшкодування відповідних втрат Пенсійного фонду сторонніми особами.

Згідно з п. 38 "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження; видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 6), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що архівна довідка № 01-01-30-1056 від 08 квітня 2016 року, видана Хмільницькою райдержадміністрацією Вінницької області, та архівна довідка № 116/01-12 від 05 квітня 2016 року, видана Літинським районним трудовим архівом Вінницької області, є належними документами, на підставі яких відповідач зобов"язаний був здійснити перерахунок пенсії позивачу.

Щодо тверджень відповідача на пропуск позивачем встановленого ст. 99 КАС України шестимісячного терміну, судами встановлено те, що позивач звернувся до суду 10 січня 2017 року з адміністративним позовом щодо оскарження відмови Хмільницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області у проведенні перерахунку призначеної йому пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд першої та апеляційної інстанції зазначив, що про порушення своїх прав позивач дізнався, отримавши листи відповідача про відмову у перерахунку пенсії № 1001/06-37/02 від 25 серпня 2016 року та № 1348/06-37/02 від 28 листопада 2016 року, а тому підстави вважати, що ним пропущено встановлений процесуальний строк звернення до суду за захистом своїх прав, відсутні.

За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції дійшов правильного та обгрунтованого висновку про те, що відповідач відмовивляючи позивачу в прийнятті вказаних довідок порушив положення ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відтак його рішенняє незаконними та підлягають скасуванню.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку з ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Хмільницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27 березня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року у справі № 149/25/17.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед