Справа № 820/2004/17
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 червня 2017 р. № 820/2004/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рубан В.В.,

за участі

секретаря судового засідання Абояна І.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Юнісвіт" до ОСОБА_3 митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_4 підприємство "Юнісвіт" , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 митниці ДФС, в якому просить суд:

- скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UА805180/2017/000049/2 від 14 квітня 2017 року ОСОБА_3 митниці ДФС;

- скасувати Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА805180/2017/00050 ОСОБА_3 митниці ДФС.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_4 підприємство Національні традиції, яке відповідно до умов Договору №25/10-16 від 25 жовтня 2016 року про надання послуг по декларуванню товарів, взяло на себе зобов'язання надати Приватному підприємству Юнісвіт послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів, звернулося до ОСОБА_3 митниці ДФС для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року, укладеного між ОСОБА_4 підприємством Юнісвіт та CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD, відповідно до умов якого CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD взяло на себе зобов'язання поставити Приватному підприємству Юнісвіт товари в асортименті, а ОСОБА_4 підприємство Юнісвіт зобов'язалося оплатити товар згідно з умовами даного Контракту.

Партії товару, які було поставлено на виконання умов Контракту № U -508/16 від 05 серпня 2016 року та за митним оформленням (випуском) якої ОСОБА_4 підприємство Національні традиції звернулася до ОСОБА_3 митниці ДФС, поставлялася на умовах, визначених інвойсами на вказані поставки, відповідно до яких товар поставляється за базисом поставки СFR Одеса (вартість і фрахт) Інкотермс 2010. Тобто CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD взяло на себе зобов'язання сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення. Позивач вважає, що для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року такі складові митної вартості товару, який було поставлено, як витрати на страхування не потребують додаткового підтвердження та коригування. Однак, після розгляду документів, поданих для митного оформлення товарів, поставлених на виконання умов Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року, ОСОБА_3 митницею ДФС було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA805180/2017/000049/2 від 14 квітня 2017 року, збільшивши суму митних платежів, ясі підлягають сплаті при митному оформленні товарів на 180 506,42 грн. Відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів № UA805180/2017/000049/2 від 14 квітня 2017 року, зазначив, що підставою для проведення коригування митної вартості товарів, поставлених на виконання умов Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року, є відсутність у поданих документах всіх відомостей, що підтверджуюсь числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, в зв'язку з чим на підставі інформації, наявної у митного органу визначення митної вартості товару було здійснено на підставі резервного методу. За таких обставин, прийняте митницею рішення про коригування митної вартості, а також картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення позивач вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству України, у зв'язку з чим просить суд їх скасувати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, яку просив суд задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, з огляду на доводи наданих суду в письмових заперечень, зазначив, що оскаржувані Рішення про коригування митної вартості товарів №UА805180/2017/000049/2 від 14 квітня 2017 року ОСОБА_3 митниці ДФС та Картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА805180/2017/00050 ОСОБА_3 митниці ДФС прийняті на цілком законних підставах та відповідають чинному законодавству, у зв'язку із чим просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Судовим розглядом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_4 підприємство "Юнісвіт" пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, код 40479838.

ОСОБА_4 підприємство Національні традиції, яке відповідно до умов Договору №25/10-16 від 25 жовтня 2016 року про надання послуг по декларуванню товарів, взяло на себе зобов'язання надати Приватному підприємству Юнісвіт послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів, звернулося до ОСОБА_3 митниці ДФС для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року, укладеного між ОСОБА_4 підприємством Юнісвіт та CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD,

Відповідно до умов Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD взяло на себе зобов'язання поставити Приватному підприємству Юнісвіт товари в асортименті, а ОСОБА_4 підприємство Юнісвіт зобов'язалося оплатити товар згідно з умовами даного Контракту.

Статтею 3 Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року встановлено, що поставка товару за даним контрактом здійснюється у повній відповідності з ІНКОТЕРМС-2010, а умови поставки для кожної партії товару визначаються і узгоджуються сторонами в рахунку-фактурі.

З інвойсу, наданого CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD, вбачається, що товар поставляється за базисом поставки СРК Одеса (вартість і фрахт) Інкотермс 2010. Тобто CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD взяло на себе зобов'язання сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення.

Статтею 2 Контракту №U-508/16 передбачено, що загальна кількість і асортимент товару, що підлягає поставці складається з товарних партій, кількість яких визначається у рахунку-фактурі на кожну партію товару.

Виходячи з інформації, зазначеної в інвойсі №ВТСN2017072 від 24 лютого 2017 року та пакувальному листі до нього, партія товару, яка підлягала поставці складається з товару у асортименті, загальною вартістю 9940,00 доларів США.

Товар, визначений інвойсом № ВТСN2017072 від 24 лютого 2017 року, було передано перевізнику, що підтверджується коносаментом №МКFВ 17020821 від 01 березня 2017 року, зі змісту якого вбачається, що товар, який поставляється на виконання умов Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року прибуде у місце призначення контейнером, який вказано в інвойсі № ВТСN2017072 від 24 лютого 2017 року.

Кількість та вартість товару, що поставляється, підтверджується також видатковою накладною, яка визначає, що на виконання Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року буде здійснено поставку товару у асортименті, загальною вартістю 9940,00 доларів США.

Судом встановлено, що до порту призначення товар, якій поставлено за Контрактом №U-508/16 від 05 серпня 2016 року, прибув у квітні 2017 року. Вказаний товар у порту призначення (м. Одеса) було отримано перевізником для доправлення його до ОСОБА_3 митниці ДФС для митного оформлення (випуску) товарів.

Оскільки умови поставки за базисом СFR (вартість і фрахт) Інкотермс 2010 не передбачають обов'язку страхування товару, CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD як постачальником не здійснювалося морське страхування товару від ризику загибелі або пошкодження під час перевезення, що підтверджується повідомленням CHANGXING BAITE IMPORT EXPORT CO., LTD, яким ОСОБА_4 підприємство Юнісвіт було повідомлено, що у відношенні до товарів, відвантажених за інвойсом, відповідно до якого відбувалася поставка товару, страхування вантажу не здійснювалося. ОСОБА_4 підприємство Юнісвіт також не здійснювало страхування товару, що підтверджується, листом поданим ОСОБА_4 підприємством Юнісвіт при митному оформленні товарів.

Розглядом страви встановлено, що ОСОБА_4 підприємством Юнісвіт митну вартість товару було визначено за основним методом, тобто за ціною контракту на підтвердження заявленої митної вартості товарів, що поставлялися відповідно до умов Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року декларантом було подано копії наступних документів: Контракт №U-508/16 від 05 серпня 2016 року; Інвойс № ВТСN2017072 від 24 лютого 2017 року; Пакувальний лист до інвойсу № ВТСN2017072 від 24 лютого 2017 року; видаткова накладна №072 від 23 лютого 2017 року; відвантажувальні специфікації № ВТСN 2017072/13 0072-1 від 01 березня 2017 року.

Крім того, ОСОБА_4 підприємством Юнісвіт до ОСОБА_3 митниці ДФС для митного оформлення було подано копії додаткових документів, на підтвердження заявленої митної вартості товарів, зокрема: міжнародна товарно-транспортна накладна №3148 від 10 квітня 2017 року; коносамент № МRFВ17020821 від 01 березня 2017 року; калькуляція ВТСN2017072/01 від 13 березня 2017 року; звіти про оцінку майна №05-07/04/52 від 11 квітня 2017 року; лист №115/16-3 від 16 березня 2017 року; лист №116/16-3 від 16 березня 2017 року; лист №117/16-3 від 16 березня 2017 року; лист №66 від 13 квітня 2017 року; лист №142 від 13 квітня 2017 року; лист № ВТСN2017072/13 від 13 березня 2017 року; лист №ВТСК2017072/14 від 14 березня 2017 року; лист № ВТСN2017072/15 від 15 березня 2017 року; лист №ВАUN2017/11 від 17 березня 2017 року; прайс-лист № 15 -17 від 15 лютого 2017 року.

Після розгляду документів, поданих для митного оформлення товарів, поставлених на виконання умов Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року, відповідачем ОСОБА_3 митницею ДФС було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА805180/2017/000049/2 від 14 квітня 2017 року, збільшивши суму митних платежів, які підлягають сплаті при митному оформленні товарів на 180506,42 грн.

Відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів №UА805180/2017/000049/2 від 14 квітня 2017 року, зазначив, що підставою для проведення коригування митної вартості товарів, поставлених на виконання умов Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року, є відсутність у поданих документах всіх відомостей, що підтверджуюсь числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, в зв'язку з чим на підставі інформації, наявної у митного органу визначення митної вартості товару було здійснено на підставі другорядного методу.

Згідно з ч. 3 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право, зокрема, на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Позивач скористався правом, наданим йому чинним законодавством України та відповідно до митної декларації №UA805180/2017/005208 від 14 квітня 2017 року, в яких вказано, що Позивач забезпечує сплату різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, вивільнило товар, поставлений за умовами Контракту №U-508/16 від 05.08.2016 року, у вільний обіг.

Надаючи правову оцінку встановленим по справі обставинам та фактам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (п. 23 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України).

Митні формальності, відповідно до п. 29 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, становлять сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Виходячи з п. 2 Положення про митні декларації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №450, товари декларуються шляхом подання митному органу, зокрема, митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа.

При заповненні митної декларації у формі єдиного адміністративного документа, згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651, декларантом вказується, зокрема, фактурна вартість товару у валюті, в якій складені рахунки або інші документи, які визначають вартість товару.

Фактурною вартістю, відповідно до ч. 18 п. 2 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, є ціна товарів, які переміщуються через митний кордон України, зазначена в рахунку (рахунку-фактурі, рахунку-проформі тощо) або іншому документі, що визначає вартість товару.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Відповідно до ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, повязаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, повязаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у звязку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, повязані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Як вказує ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобовязані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, повязані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до приписів ч. 1, ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1)декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2)зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3)рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4)якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5)за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6)транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7)копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8)якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу частини п'ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Кодекс містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Вказана норма закону кореспондує з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Судом встановлено, що Позивачем при поданні ВМД №UA805180/2017/005187 від 13.04.2017р. митну вартість товару було визначено за основним методом, тобто за ціною контракту.

При цьому на підтвердження заявленої митної вартості товарів, що поставлялися відповідно до умов Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року декларантом було подано копії наступних документів: Контракт №U-508/16 від 05 серпня 2016 року; Інвойс № ВТСN2017072 від 24 лютого 2017 року; Пакувальний лист до інвойсу № ВТСN2017072 від 24 лютого 2017 року; видаткова накладна №072 від 23 лютого 2017 року; відвантажувальні специфікації № ВТСN 2017072/13 0072-1 від 01 березня 2017 року.

Також, виходячи з положень ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України, яка визначає, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару, позивачем для митного оформлення було подано копії додаткових документів, на підтвердження заявленої митної вартості товарів, зокрема: міжнародна товарно-транспортна накладна №3148 від 10 квітня 2017 року; коносамент № МRFВ17020821 від 01 березня 2017 року; калькуляція ВТСN2017072/01 від 13 березня 2017 року; звіти про оцінку майна №05-07/04/52 від 11 квітня 2017 року; лист №115/16-3 від 16 березня 2017 року; лист №116/16-3 від 16 березня 2017 року; лист №117/16-3 від 16 березня 2017 року; лист №66 від 13 квітня 2017 року; лист №142 від 13 квітня 2017 року; лист № ВТСN2017072/13 від 13 березня 2017 року; лист №ВТСК2017072/14 від 14 березня 2017 року; лист № ВТСN2017072/15 від 15 березня 2017 року; лист №ВАUN2017/11 від 17 березня 2017 року; прайс-лист № 15 -17 від 15 лютого 2017 року.

Крім того, виходячи зі змісту ст. 5 Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року, який було подано Позивачем до митного оформлення, Сторони домовились, що оплата товару здійснюється на наступних умовах: сума від повної вартості партії оплачується протягом трьох місяців з дати фактичної дати поставки.

Враховуючи обставини, вказані вище, станом на момент митного оформлення товарів, строк оплати партій товару, поставка яких відбувалася на виконання умов Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року, не настав, в звязку з чим надати бухгалтерські документи щодо здійснення оплати партій товару, поставлених відповідно до умов Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року позивач не міг.

Разом з тим, суд звертає увагу, що партії товару, які було поставлено на виконання умов Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року та за митним оформленням (випуском) якої звернувся Позивач поставлялися за базисом поставки CFR Одеса (вартість і фрахт) Інкотермс 2010.

Як вбачається зі змісту Інкотермс 2010, CFR (cost and Freight) - Вартість і фрахт означає, що продавець зобовязаний сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення.

Виходячи з чого випливає, що у термін Фрахт у розумінні Інкотермс 2010 включаються будь-які витрати, понесені постачальником для доставки товару у визначений порт призначення, в тому числі і витрати на доставку товару до порту призначення та витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи.

Враховуючи вказані обставини для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року такі складові митної вартості товару, який було поставлено, як витрати на страхування не потребують додаткового підтвердження та коригування.

Згідно з ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Суд зазначає, що за наслідками розгляду документів, поданих для митного оформлення товарів, поставлених на виконання умов Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року, відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА805180/2017/000049/2 від 14 квітня 2017 року, яким збільшено суму митних платежів, які підлягають сплаті при митному оформленні товарів на 180506,42 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Якщо органом доходів і зборів виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, керуючись ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, органом доходів і зборів приймається рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня.

Виходячи з аналізу положень Митного кодексу України вбачається, що чинне законодавство України встановлює перелік обставин, які можуть слугувати підставами для прийняття рішення про коригування митної вартості. До них відноситься заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів у тому числі невірне визначення митної вартості товарів.

Однак, під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №UА805180/2017/000049/2 від 14 квітня 2017 року, ОСОБА_3 митниця ДФС зазначила, що підставою для проведення коригування митної вартості товарів, поставлених на виконання умов Контракту №U-508/16 від 05 серпня 2016 року, є та обставина, що використані декларантом відомості не є обєктивними та достатньо підтвердженими документально.

При цьому у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів відповідачем вказується, що для підтвердження митної вартості товарів у позивача було витребувано додаткові документи, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 ст. 53 Митного кодексу України наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частина 3 ст. 53 Митного кодексу України встановлено обовязок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозвязок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки шляхом надання письмової вимоги митного органу та у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обовязковою, оскільки з цією обставиною закон повязує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вказана позиція підтверджується висновками Верховного суду України, зробленими за результатами розгляду аналогічних справ (справи № 21-127а15, №21-498а15).

Отже, враховуючи обставини, викладені вище, суд приходить до висновку, що витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів, за митним оформленням яких звернувся позивач, було проведено з порушенням положень Митного кодексу України, адже відповідачем не надано доказів направлення письмової вимоги до декларанта з приводу надання додаткових документів, відповідачем документально не підтверджено та зі змісту оскаржуваних рішень не вбачається, які саме обґрунтовані сумніви викликали необхідність витребування додаткових документів, які саме документи необхідно подати для усунення таких сумнівів.

Згідно з п. 4.4. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №631, митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав:

- митна декларація не містить усіх відомостей або подана без рахунка або іншого документа, який визначає вартість товару та у випадках, встановлених Кодексом, декларацією митної вартості;

- електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обовязкових реквізитів;

- митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених Кодексом.

При цьому, у спірній карткі відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідач не вказує конкретної причини, яка стала підставою для відмови у митному оформленні товарів.

Враховуючи вказані обставини, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA805180/2017/00050 не можна вважати такою, що прийнята з додержанням положень чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв'язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Згідно чинного законодавства України, якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні, не пов'язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Отже, враховуючи зазначене, у відповідача були відсутні підстави для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту) та застосуванні другорядного методу визначення митної вартості товарів.

Таким чином, суд приходить до висновку про неправомірність прийнятих ОСОБА_3 митницею ДФС рішення про коригування митної вартості товарів №UА805180/2017/000049/2 від 14 квітня 2017 року та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА805180/2017/00050.

Суд вважає за необхідне вказати, що виходячи з роз'яснень наданих Міністерством доходів і зборів України у листі від 07 травня 2014 року № 10441/7/99-99-10-03-01-17 відомості з інформаційних баз даних Міндоходів мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об'єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Суд зазначає, що митна вартість товарів підтверджена позивачем всіма необхідними документами, зазначеними у частині 2 статті 53 Митного кодексу України.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що у відповідача були у наявності всі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. Належними документами, наявними в матеріалах справи підтверджено ціну товару, який був імпортований позивачем на митну територію України на підставі контракту.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 Митного кодексу у рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні розяснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Враховуючи встановлені судом обставини, митний орган не навів жодного обґрунтованого пояснення та не надав жодного доказу, які б свідчили про наявні розбіжностей, які не дають можливості підтвердити числові значення складових митної вартості товарів, заявленої позивачем під час митного оформлення, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів правомірності, законності та обґрунтованості відповідачем своїх дій до суду не надано.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 160 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Юнісвіт" до ОСОБА_3 митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови - задовольнити.

Скасувати Рішення ОСОБА_3 митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UА805180/2017/000049/2 від 14 квітня 2017 року .

Скасувати Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА805180/2017/00050 ОСОБА_3 митниці ДФС.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 митниці ДФС (юридична адреса: 40020, м. Суми, вул. Юрія Вєтрова, 24, ) на користь Приватного підприємства "Юнісвіт" (юридична адреса: 61001, м. Харків, проспект Московський, буд, 94, к. 307А, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 3200,00 грн. (три тисячі двісті гривень.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанова виготовлена 03.07.2017 р.

Суддя Рубан В.В.