Справа № 2-а-107/09/1470
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2012-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2012 р.Справа № 2-а-107/09/1470

Категорія:10.1Головуючий в 1 інстанції: Мавродієва М.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Скрипченка В.О., Вербицької Н.В.

за участю секретаря судового засідання Тутової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Миколаївський домобудівельний комбінат»на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 січня 2010 року в справі за позовом прокурора Ленінського району м. Миколаєва, в інтересах управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва, до відкритого акціонерного товариства «Миколаївський домобудівельний комбінат»про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2010 року ВАТ «Миколаївський домобудівельний комбінат»подало апеляційну скаргу на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 січня 2010 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 січня 2010 року, з урахуванням ухвали цього суду від 19 березня 2010 року про виправлення описки, в повному обсязі задоволений адміністративний позов прокурора Ленінського району м. Миколаєва, в інтересах управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва, до відкритого акціонерного товариства «Миколаївський домобудівельний комбінат» про стягнення з відповідача на користь управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсії в сумі 10 656,50 грн. за період з 01 грудня 2008 року по 26 лютого 2009 року.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що судовий розгляд справи відбувся за відсутності представника підприємства. Апелянт також посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Прокурор Ленінського району м. Миколаєва та управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва письмових заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову суд першої інстанції встановив, що відповідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»відповідач зобовязаний вносити до Пенсійного фонду України внески, що покривають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій призначених громадянам, які працювали на його підприємстві на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2, на пільгових умовах, відповідно до пунктів «б»-«з»ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відкрите акціонерне товариство «Миколаївський домобудівельний комбінат»є юридичною особою, зареєстрованою в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва як платник збору на обовязкове державне пенсійне страхування та інших платежів 01.01.1996р. за № НОМЕР_1.

Суд першої інстанції встановив, що восьми колишнім працівникам відповідача, була призначена пенсія за віком на пільгових умовах на підставі п. «б»- «з»ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджено довідками відповідача про характер роботи, копіями трудових книжок ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та довідками УПФУ про знаходження громадян на обліку в фонді та розміру їх пенсій.

Суд першої інстанції встановив, що відповідно до вимог Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 року позивач надсилав відповідачу до відома розрахунки на оплату витрат за період з 01 грудня 2008 року по 26 лютого 2009 року на загальну суму 16 898,59 грн., а відповідач заборгованість сплатив частково в сумі 6 242,09 грн. за грудень 2008 року, що підтверджено довідкою позивача, в звязку з чим заборгованість відповідача склала 10 656,50 грн. Заборгованість підтверджується також розрахунком позивача.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги заперечення відповідача стосовно того, що відповідач не отримував від позивача розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за січень та лютий 2009 року, а надані позивачем супровідні листи до розрахунків з підписами невідомих осіб не можуть бути належним доказом повідомлення відповідача. В судовому засіданні 31 березня 2009 року позивач зазначив, що вказані розрахунки вручені бухгалтеру відповідача ОСОБА_9 під підпис, що також підтверджено представником відповідача в судовому засіданні 22 квітня 2009 року.

Суд першої інстанції відхилив заперечення відповідача стосовно того, що позивачем не надано належних доказів понесення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, оскільки в матеріалами справи підтверджена відсутність заборгованості ПФУ перед МДУ ДППЗ «Укрпошта»по виплаті пенсій та допомоги за період з грудня 2208 року по березень 2009 року та понесення позивачем витрат по виплаті та доставці пенсій, а саме: відомості органу поштового звязку на виплату пенсій та допомоги зазначеним в позові громадянам та довідки з банківських установ, які підтверджують зарахування сум пенсій перерахованих пенсійним фондом на карткові рахунки визначеним в позові громадянам, які отримують пенсію за списком №2.

Суд першої інстанції встановив наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення прокурора, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

ВАТ «Миколаївський домобудівельний комбінат»є юридичною особою, зареєстрованою в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва як платник збору на обовязкове державне пенсійне страхування та інших платежів 01.01.1996р. за № НОМЕР_1 (а.с. 52).

Відповідно до п.п.7 п.5 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001р. № 121/2001 та ч. 3 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»передбачено право органу Пенсійного фонду України на звернення до суду з позовом про стягнення недоїмки.

Суд першої інстанції правильно встановив, що, відповідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ВАТ «Миколаївський домобудівельний комбінат»зобовязаний вносити до Пенсійного фонду України внески, що покривають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій призначених громадянам, які працювали на його підприємстві на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2, на пільгових умовах, відповідно до пунктів «б»-«з»ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд першої інстанції правильно встановив, що восьми колишнім працівникам відповідача, призначена пенсія за віком на пільгових умовах на підставі п. «б»- «з»ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджено довідками відповідача про характер роботи, копіями трудових книжок та довідками пенсійного фонду про знаходження громадян на обліку в фонді та розміру їх пенсій (а.с. 13, 16-21, 56-57, 59, 60-82, 83-87, 88, 89-95, 96, 97-98, 99, 100-103, 104, 105, 106-108, 111, 112-120, 193, 194-196, 200, 201, 202, 203, 231).

З урахуванням вимог до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п.п.6.4., п.п. 6.8 п.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України №21-1 від 19 грудня 2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663, суд першої інстанції правильно встановив, що позивач надсилав відповідачу до відома розрахунки на оплату витрат за період з 01 грудня 2008 року по 26 лютого 2009 року на загальну суму 16 898,59 грн.(а.с. 7-12, 22-29), а відповідач заборгованість сплатив частково в сумі 6 242,09 грн. за грудень 2008 року (а.с. 55), в звязку з чим заборгованість відповідача склала 10 656,50 грн., що підтверджується також розрахунком позивача. (а.с. 6).

Апеляційний суд погоджується з неприйняттям судом першої інстанції доводів відповідача стосовно того, що відповідач не отримував від позивача розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за січень та лютий 2009 року, а надані позивачем супровідні листи до розрахунків з підписами невідомих осіб не можуть бути належним доказом повідомлення відповідача, оскільки в судовому засіданні 31 березня 2009 року позивач зазначив, що вказані розрахунки вручені бухгалтеру відповідача ОСОБА_9 під підпис (а.с.7, 28, 29), що підтверджено представником відповідача в судовому засіданні 22 квітня 2009 року, та не спростовується апелянтом в апеляційній скарзі.

Суд першої інстанції правильно встановив понесення позивачем витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підтверджено матеріалами справи, а саме: відсутність заборгованості ПФУ перед МДУ ДППЗ «Укрпошта»по виплаті пенсій та допомоги за період з грудня 2208 року по березень 2009 року (а.с.139-142, 165); понесення позивачем витрат по виплаті та доставці пенсій - відомості органу поштового звязку на виплату пенсій та допомоги зазначеним в позові громадянам (а.с.167-174, 219-221), довідки з банківських установ, які підтверджують зарахування сум пенсій перерахованих пенсійним фондом на карткові рахунки визначеним в позові громадянам, які отримують пенсію за списком №2 (а.с.229, 227, 228, 229-230, 231, 237).

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова без змін.

Керуючись ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст. 206, ст. 212, ч. 5 ст. 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Миколаївський домобудівельний комбінат» залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 січня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складений 13 серпня 2012 року.

Головуючий: суддя /підпис/ ОСОБА_10

суддя /підпис/ ОСОБА_11

суддя /підпис/ ОСОБА_12