Справа № 815/7439/16
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/7439/16

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Балан Я. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Домусчі С.Д.

за участю секретаря : Брижкіної І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу від 13.12.2016 року про проведення позапланової перевірки, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1І.) звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом в якому просить суд визнати неправомірним та скасувати наказ №618-п від 13 грудня 2016 року про проведення позапланової виїзної перевірки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржений є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки обовязковий письмовий запит ДПІ із зазначеними порушеннями валютного та іншого законодавства України не надсилався і ОСОБА_1 його отримано не було, що є грубим порушенням порядку проведення документальної позапланової перевірки. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки, проте копію наказу ОСОБА_1 було отримано пізніше, а саме 16 грудня 2016 року. Крім того позапланова перевірки згідно норм чинного законодавства завжди проводиться на якій певній підставі чітко визначеній нормами Податкового кодексу і така перевірка не може охоплювати всю господарську діяльність платника податків, оскільки така перевірка являється плановою, а до плану проведення перевірок не включена.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 04 квітня 2017 року прийнято постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що видання податковим органом наказу про призначення позапланової перевірки зазвичай не створює небезпеки інтересам відповідного платника податків, оскільки сам собою факт проведення перевірки не може безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду особі, не призводить до настання невідворотних негативних наслідків.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 посилається на те, що копію наказу про проведення перевірки позивачем отримано після початку перевірки.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Як встановлено судом першої інстанції, керуючись вимогами п.п.20.1.1, пп.20.1.4, пп.20.1.6, пп.20.1.23 п.20Л ст. 20, п.73.3 ст. 73 та відповідно до положень пп.16,1.5, пп. 16.1.7, п. 16.1 ст. 16, п.61.1 ст. 61, пп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, ДПІ у Київському районі м. Одеси направлено запит №19640/1301 від 06.10.2016, який отримано наручно 08.10.2016 ОСОБА_1 В,І. По зазначеному запиту відповідь та пояснення від підприємця не отримано.

У звязку з вищезазначеними нормам законодавства та з урахуванням ненадання відповіді на запит ДПІ. наказом державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 13 грудня 2016р. № 618-п призначено проведення позапланової виїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року. Закону України від 8 липня 2010 року №2464-УІ Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (із змінами і доповненнями) за період 01.01.2014 - 31.12.2015 року.

Зі змісту вказаного наказу вбачається що він прийнятий на підставі пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України а саме виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

В своїй апеляційній скарзі позивач зазначає, що право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки, проте копію наказу ОСОБА_1 було отримано пізніше, а саме 16 грудня 2016 року.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Апеляційний суд зазначає, що видання податковим органом наказу про призначення позапланової перевірки зазвичай не порушує права та законні інтереси відповідного платника податків, оскільки сам собою факт проведення перевірки не може безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду особі, не призводить до настання невідворотних негативних наслідків. Проведення перевірки є лише процедурою встановлення обставин, які необхідні для контролю за правильністю нарахування і сплати податків та інших обовязкових платежів.

В момент допуску до перевірки платник податків може вважати необґрунтованим її призначення та проведення і не допустити до перевірки представника контролюючого органу. Таким чином він реалізовує право на свій захист від необґрунтованої перевірки.

На підставі викладеного судом першої інстанції правомірно зазначено, що непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки, проте не є підставою для визнання протиправним наказу про призначення такої перевірки.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи позивача, якими він обґрунтовував позовні вимоги, не знайшли підтвердження впродовж розгляду справи та спростовуються наведеними в рішенні суду обставинами.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу від 13.12.2016 року про проведення позапланової перевірки слід відмовити.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 198, 200, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу від 13.12.2016 року про проведення позапланової перевірки - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили після проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач: ОСОБА_2

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: С.Д. Домусчі