Справа № 645/2723/17
Суддя: Горпинич О. В.
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/2723/17
Провадження № 2-а/645/128/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Горпинич О.В.,

секретар судового засідання Денісенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 2 УПП у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив скасувати постанову серії БР № 719990 від 22 червня 2017 року, винесену відносно нього та закрити провадження по справі щодо притягнення нього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 22 червня 2017 року інспектором поліції було винесено постанову серії БР № 719990, відповідно до якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та оштрафовано на 425 грн. В постанові зазначалось, що 22.06.2017 року о 14 годині 35 хвилини за адресою майдан Павлівський, 2 в м. Харкові проїхав та здійснив поворот перехрестя Соборний вїзд та майдан Сергієвський на вимкнутий сигнал додаткової секції світлофора, проте дана постанова є незаконною, оскільки інспектор розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, що не відповідає вимогам діючого законодавства, чим грубо порушив права позивача на реалізацію своїх прав, не надав доказів правопорушення, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, не відібрано пояснень, справа належним чином розглянута не була, а тому оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України.

В судове засідання ОСОБА_1, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

В судове засідання відповідач, який належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання стосовно законності постанови суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 138 КАС України, факти, що входять до предмету доказування - це обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні рішення у справі.

Приписами статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 6 КАС України, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судовим розглядом встановлено, що інспектором роти № 4 батальйону № 2 УПП в м. Харкові лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 719990 від 22 червня 2017 року.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 22 червня 2017 року о 14 годині 35 хвилин, керував транспортним засобом «ЗАЗ Daewoo», державний номер НОМЕР_1 на перехресті Соборного вїзду та майдану Сергієвського в м. Харкові проїхав та здійснив поворот перехрестя на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ПДР України, у звязку з чим, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Цією ж постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

За приписами ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Так, зокрема, за приписами ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Згідно із ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу (ч. 1 ст. 279).

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 розділу III Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10 розділу III Інструкції).

При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення поліцейський може звільнити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням (п. 12 розділу III Інструкції).

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, за змістом ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, - знайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

В супереч положень ст. 280 КУпАП в матеріалах справи відсутні докази того, що з'ясовані інші обставини, що могли мати значення для вирішення справи.

Отже можна дійти висновку, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення позивач був позбавлений можливості надати пояснення (у тому числі і письмові), заявити клопотання, отримати юридичну допомогу у випадку її необхідності.

Належна реалізація прав позивача, встановлених ст. 268 КУпАП, мала можливість вплинути на прийняте інспектором поліції рішення у справі про адміністративне правопорушення.

Науково-консультативною радою при Вищому адміністративному суді України було надано висновок щодо застосування положень ст. 258 КУАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 122 КУпАП, де зазначено, що під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, положення статті 258 КУпАП не застосовуються.

Винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним.

Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими законом особами розглядати справу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення визначені частинами першою та другою статті 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення відповідно до частини першої статті 276 КУпАП.

Вказаній нормі Кодексу України про адміністративні правопорушення Конституційним Судом України надано офіційне тлумачення в рішенні від 26.05.2015 р. № 5-рп/2015.

Конституційний Суд України вирішив, що положення ч. 1 ст. 276 КУпАП яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Також у наведеному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що приписами ст.ст. 33, 245, 268 КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складання протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

За приписами ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обовязковими до виконання.

Разом з тим, відповідач всупереч положенням ч. 1 ст. 276 КУпАП здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення, скасування якої є предметом позову, не містить обставин, які б встановлювали наявність адміністративного порушення, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження події адміністративного правопорушення, відсутні будь-які пояснення свідків події.

Судом також встановлено, що оскаржувана постанова, в супереч вимогам ст. 33 КУпАП, винесена без врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Матеріали справи не містять відомостей про витребування відповідних документів чи відомостей на підтвердження вказаних обставин підчас винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення та прийняття рішення про накладення штрафу та визначення його розміру.

Крім того, ст. 280 КУпАП імперативно встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Жодна з цих суттєвих обставин справи, яка впливає як на саму можливість притягнення до відповідальності в цілому, так і на визначення розміру стягнення, не досліджувалась при прийнятті рішення про притягнення до відповідальності та не встановлена належними та допустимими доказами згідно ст. 251 КУпАП.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в матеріалах справи міститься лише постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача, враховуючи, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні пояснення свідків, відповідачем, на виконання вимог ст. 71 КАС України, не надано доказів на підтвердження правомірності своїх дій, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, вимога позивача про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає, оскільки справа про притягнення до адміністративної відповідальністю розглядалась уповноваженими органами Національної поліції, а не судом.

Підстави для закриття провадження у справі, встановлені ст. 157 КАС України, вичерпні і розширеному провадженню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 22, 33, 245, 251, 254, 258, 268, 276, 278-280 КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 року № 1395, ст.ст. 6, 11, 41, 69, 71, 138, 157 - 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 2 УПП у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БР № 719990 від 22 червня 2017 року, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., винесену інспектором роти № 4 батальйону № 2 УПП у м. Харкові лейтенантом поліції ОСОБА_2.

В решті вимог за скаргою відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного адміністративного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Суддя: