Справа № 279/2090/17
Суддя: Волкова Н. Я.
Дата ухвалення: 2017-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/2090/17 провадження №2-а/279/214/17
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Волкової Н.Я., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м.Коростень адміністративну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконними дій державного виконавця незаконними, скасування постанови про стягнення витрат виконавчого провадження,
Позивача позовні вимоги підтримані, заявлено клопотання про розгляд справи у відсутність представника.
Відповідачем подано письмові заперечення на позовні вимоги.
За таких обставин справу розглянуто в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне.
Відповідно до ст.1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-19 "Про виконавче провадження" (далі - Закон) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження".
Організація та проведення виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень супроводжується певними грошовими витратами.
Витрати органів державної виконавчої служби, пов’язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження (ст.42,ч.2 Закону).
Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Кошти виконавчого провадження складаються з:
1) коштів виконавчого збору, стягнутого з боржника;
2) авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;
3) стягнутих з боржника витрат, пов’язаних з організацією та проведенням виконавчих дій;
4) інших надходжень, що не суперечать законодавству.
До витрат, пов’язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату:
1) перевезення, зберігання і реалізації майна боржника;
2) послуг експертів, суб’єктів оціночної діяльності - суб’єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій;
3) поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум;
4) проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини;
5) розміщення оголошення в засобах масової інформації;
6) виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень;
7) інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.
Про стягнення з боржника витрат, пов’язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.
Позивач посилається на те, що виконання судового рішення, з приводу якого відкрито виконавче провадження, здійснюється органами Казначейства відповідно до ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», тому виконавчі витрати не стягується.
Зазначений висновок є помилковим, оскільки судове рішення, яке перебувало на виконанні, носить немайновий, зобов'язальний характер, виконавчий лист передбачає одноразовий характер виконання, тому підлягає виконанню в порядку Закону.
Оскільки відповідачем були понесенні витрати, пов’язані з проведенням виконавчих дій, то стягнення їх з позивача-боржника є правомірним.
За таких обставин позовні вимоги є безпідставними, тому задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 99, 158-160, 161-163, 167 185, 186 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-19 ,
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні позовних вимог відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Коростенський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.
Копія згідно оригіналу