Справа № 803/1591/16
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/6692/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Ніколіна В.В., Рибачука А.І.,

при секретарі судового засідання Куціль С.І.,

за участі представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2016 року у справі за позовом Приватного підприємства «Волиньагропромбуд» до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року Приватне підприємство «Волиньагропромбуд» (далі ПП) звернулося до суду з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області (далі Управління) в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 26.09.2016 №39/2215 (далі Постанова), якою на ПП накладено штраф у сумі 26100 грн. Покликалося на не здійснення містобудівної діяльності на об'єкті будівництва «Комплекс по виробництву молока і вирощування великої рогатої худоби (молочно-товарна ферма на 1082 голови великої рогатої худоби с. Білин). IV-а черга - нове будівництво двох корівників на 582 голови з молочно-доїльним блоком на вул. Лісова, 21, с. Білин, Володимир-Волинського району Волинської області» (далі Обєкт будівництва) на момент проведення перевірки, не повідомлення про проведення такої та її проведення у відсутності представника позивача.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2016 року у справі №803/1591/16 позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржило Управління, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що ПП, як генпідрядник при виконанні будівельних робіт на Обєкті будівництва, вело виконавчу документацію з порушенням будівельних норм, державних стандартив і правил, що безспірно встановлено актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 23.09.2016 (далі ОСОБА_2). Дія Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду) (ч.2 ст.2 цього Закону). Директор ПП ОСОБА_3 по телефону був повідомлений про проведення перевірки. Із посиланням на постанову Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 23.04.2014 №150 «Питання функціонування територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції» (далі - Постанова №150) вважає, що суд розглянув справу за участі неналежного відповідача Управління, оскільки таке утворено та діє як структурний підрозділ апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі ДАБІ), не є юридичною особою, не має рахунків у банку не має достатньої адміністративно процесуальної правосубєктності).

Позивач у письмовому запереченні вважає постанову суду першої інстанції обґрунтованою, прийняту з врахуванням всіх обставини справи та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

ПП просило про розгляд справи за відсутності його представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких міркувань.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 п.9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі наказу ДАБІ від 29.06.2016 №411 «Про затвердження плану перевірок об'єктів будівництва на ІІІ квартал 2016 року» та повідомлення про проведення перевірки від 30.08.2016 №1003-1.13/1941-16 головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління ОСОБА_4 (далі Інспектор) проведена планова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на Об'єкті будівництва, за результатами якої складено ОСОБА_2 (а.с.50-51, 54-55 т.1).

В ОСОБА_2, зокрема, зазначено, що замовником будівництва є Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес» (далі - ТОВ), а генпідрядником ПП, яке під час будівництва виконавчу документацію веде з порушеннями вимог законондавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, а саме:

загальний журнал робіт без номера таблиця №3 відомість результатів випереджувального контролю якості будівельно-монтажних робіт арк.12-14 не ведеться;

таблиця 4 перелік спеціальних журналів робіт арк.15 не ведеться;

таблиця 5 відомості про виконання робіт арк.16-19 записи про виконання робіт закінчені 09.07.2016;

спеціальні журнали з окремих видів робіт: 1) журнал робіт з монтажу будівельних конструкцій арк. 37; 2) журнал замонолічування монтажних стиків і вузлів арк.55; 3) журнал зварювальних робіт арк. 49; 4) журнал виконання монтажних з'єднань на болтах з контрольованим натягом арк.59; 5) журнал виконання антикорозійних робіт арк. 69; 6) журнал антикорозійного захисту зварних об'єднань арк.75, не ведуться;

акти на закриття прихованих робіт не відповідають затвердженим формам ДБН А.3.1-5:2009 (далі ДБН) додаток К;

відсутній журнал вхідного контролю будівельних матеріалів та виробів, генпідрядником порушено вимоги розділу 1 п.1.17; ДБН;

відсутній акт про готовність об'єкта до початку будівництва, генпідрядником порушені вимоги розділу 2.2 ДБН додаток Н;

відсутній проект виконання робіт, генпідрядником порушені вимоги розділу 3.3 ДБН додатки Ж та И (а.с.165-177 т.1).

Крім того, 23.09.2016 Інспектором складено відносно ПП протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльност, а саме вимог ДБН, відповідальність за яке передбачена п.6 ч.3 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (далі Закон №208/94-ВР; а.с.56-57 т.1).

В цей же день Інспектором складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил яким ПП зобовязано привести у відповідність виконавчу документацію згідно вимог ДБН (а.с.61-62 т.1).

Інспектором Постановою притягнуто ПП до відповідальності за вказані порушення, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.6 ч.3 ст.2 Закону №208/94-ВР та накладено штраф у сумі 26100 грн (а.с.20-21 т.1).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Такі висновки цього суду є передчасними з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 3 ст.48 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Згідно з ч.3 ст.50 КАС відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

У ст.3 КАС визначено, що відповідач - це суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон № №3038-VI) встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Стаття 6 останнього Закону визначає органи, що здійснюють управління у сфері містобудівної діяльності, архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється, зокрема, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю.

До органів державного архітектурно-будівельного контролю належать:

1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;

2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Примірне положення про органи державного архітектурно-будівельного контролю затверджується КМУ (частини 1, 3).

За змістом п.6 ч.1 ст.7 Закону №3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності полягає, зокрема, у державному архітектурно-будівельному контролі, який згідно з абзацом 5 п.1 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 №553 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) здійснюється ДАБІ.

У відповідності до змісту п.3 ч.1, п.2 ч.2 ст.3 Закону №208/94-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Накладати штраф в межах та відповідно до вимог, визначених Законом №3038-VI, мають право від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду - головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

Відповідно до «Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України», затвердженого постановою КМУ від 09.07.2014 №294 (в редакції, чинній на час предявлення позову та розгляду справи в суді першої інстанції; далі Положення №294) ДАБІ є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Віце-премєр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства (джалді - Віце-премєр-міністра України) і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (п.1)

Пунктом 7 Положення №294 визначено, що ДАБІ здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Як вказано у п.14 цього ж Положення гранична чисельність державних службовців та працівників ДАБІ затверджується КМУ. Структуру апарату ДАБІ затверджує її голова за погодженням з Віце-премєр-міністром України. Штатний розпис, кошторис апарату ДАБІ затверджує її голова за погодженням з Міністерством фінансів України. ДАБІ є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

Відповідно до п.1 «Положення про Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області», в редакції наказу ДАБІ від 12.10.2015 №1094, Управління не має статусу юридичної особи, а є територіальним органом - структурним підрозділом апарату ДАБІ (а.с.80-88 т.2).

Підпунктом 18 п.6 вказаного Положення встановлено, що Управління для виконання покладених на нього завдань має право здійснювати представництво інтересів ДАБІ в судах відповідно до наданих повноважень, які визначаються в довіреності.

Більше того, Постановою №150 ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи ДАБІ, зокрема, Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області.

Позивач звернувся до суду з цим позовом до Управління, хоча відповідати за позовом могли б ДАБІ чи Інспектор, однак такі не були залучені до участі у справі як другі відповідачі.

На правильність таких висновків вказує і той факт, що представники Управління на підтвердження своїх повноважень по цій справі предявляли довіреності видані ДАБІ (а.с.92 т.1, а.с.66 т.2).

Статтею 52 КАС встановлено підстави та порядок заміни неналежної сторони.

Відповідно до частин 1 і 3 цієї статті суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

За змістом цих процесуальних норм допустити заміну належної сторони у справі може виключно суд першої інстанції, а КАС не передбачено заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції.

Відтак, у разі встановлення таким судом, що відповідачем у справі є особа, яка не повинна відповідати за заявленим до неї позовом, то такий (позов) повинен бути залишений без задоволення.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта з приводу відсутності в Управління адміністративно-процесуальної дієздатності, а відтак відсутності правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи все вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог ПП до Управління про визнання протиправною та скасування Постанови.

Водночас, апеляційний суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що вказане вище не позбавляє його права повторно звернутися за захистом своїх прав, свобод та інтересів у встановлений законом спосіб та до належного відповідача.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області задовольнити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_2
Повний текст виготовлений 13 липня 2017 року.