Справа № 161/5161/17
Суддя: Подзіров А. О.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/5161/17
Провадження № 2-а/161/605/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року м.Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Подзіров А.О., розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку капітана поліції Величка Сергія Сергійовича про визнання незаконною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся в суд з адміністративним позовом до Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку капітана поліції Величка Сергія Сергійовича (далі - відповідач) про визнання незаконною та скасування постанови від 22 березня 2017 року серії АР №861657.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн за порушення пункту 8.7.3 (б) ПДР України, а саме здійснення проїзду перехрестя на заборонений сигнал світлофора, а саме коли зелена стрілка на чорному фоні не горіла.

Позивач не погоджується з вищенаведеним адміністративним стягнення з тих підстав, що він не порушував правила дорожнього руху, оскільки вже в'їхав на перехрестя на жовтий сигнал, а тому був зобов'язаний звільнити його. Крім того, посилається на порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки на його думку такий розгляд мав відбутися не на місці, а за місцезнаходженням органу поліції.

З наведених мотивів просить суд визнати незаконною та скасувати постанову від 22 березня 2017 року серії АР №861657.

Позивач у судове засідання не з'явився, просив суд розглянути справу за його відсутності (а.с.13).

Представник відповідача, суб'єкта владних повноважень, в письмових запереченнях просить суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позивач порушив правила дорожнього руху, а саме почав рухаючись у м. Луцьку по вул. Ковельській повернув на вул. Набережну в той час, як у додатковій секції світлофору не горіла зелена стрілка повороту праворуч. Крім того, зазначає, що працівники поліції мають право складати постанови та розглядати справи про адміністративні правопорушення на місці їх вчинення. Просить суд розглядати справу за його відсутності.

Частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Оскільки обидві сторони заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд дійшов висновку, що справу слід розглянути в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові матеріали справи, а також відеозапис, наданий відповідачем, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, а також не заперечується сторонами, що 22 березня 2017 року за адресою м. Луцьк, вул. Набережна, 2, інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку капітаном поліції Величком Сергієм Сергійовичем винесена постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22 березня 2017 року серії АР №861657, в якій зафіксовано, що громадянин ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ, державний номер НОМЕР_1, 22 березня 2017 року о 10 год. 30 хв. в м. Луцьк на перехресті вул. Ковельська та вул. Набережна здійснив його проїзд на заборонений сигнал світлофора, а саме коли зелена стрілка на чорному фоні не горіла, чим порушив п.8.7.3 (б) Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною другою статті 122 КУпАП, за яке накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн (а.с.2).

Сторонами не заперечується, що в м. Луцьк на перехресті вул. Ковельська та вул. Набережна наявний світлофор з додатковою секцію з зеленою стрілкою на чорному фоні (поворот направо) (а.с.7).

Надаючи правову оцінку вищенаведеним діям та рішенням відповідача, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 8.7.3 (б) ПДР передбачено, що зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора.

З наданої відеофіксації слідує, що позивач здійснив поворот на вул. Набережну тоді, коли не горіла зелена стрілка на чорному фоні у додатковій секції світлофора на вказаному перехресті. Доводи позивача про те, що він в'їхав на перехрестя на сигнал, що дозволяв рух, та був змушений залишити перехрестя спростовується вказаним відеозаписом.

Отже, з наведеного можливо дійти висновку, що відповідач правомірно та обґрунтовано притягнув позивача до відповідальності, яка передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, за порушення пункту 8.7.3 (б) ПДР.

Надаючи оцінку всі доводам сторін, суд зазначає про помилковість посилання позивача на те, що відповідач має право розглядати справу про адміністративне правопорушення за місцезнаходженням органу поліції, а не на місці, оскільки статтею 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

У пункті 1 резолютивної частини рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року N5-рп/2015 вирішено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення відносно позивача, могла бути розглянута у будь-якому місці в межах міста Луцька. Отже відповідачем правомірно розглянута справа про адміністративні правопорушення за місцем його вчинення.

Також суд не приймає до уваги доводи позивача, що йому не були роз'яснені його права, оскільки вказані доводи спростовуються наявною у матеріалах справи відео фіксацією, з якої видно, що відповідач роз'яснив ОСОБА_1 його права, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки відповідач, як суб'єкт владних повноважень, належними та допустимими доказами довів правомірність постанови від 22 березня 2017 року серії АР №861657, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Судові витрати зі сторін не стягуються, оскільки вказана категорія справ звільнена від сплати судового збору статтею 288 КУпАП.

Керуючись статтями 160, 162 КАС України, на підставі Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку капітана поліції Величка Сергія Сергійовича про визнання незаконною та скасування постанови від 22 березня 2017 року серії АР №861657 - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду. Копія апеляційної скарги одночасно подається до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.О. Подзіров