Справа № 804/7205/16
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2017 р. Справа № 804/7205/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Захарчук-Борисенко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено в повному обсязі, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року апеляційну скаргою було залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 залишено без змін.
Ухвалою Вищого адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року касаційну скаргу було задоволено частково, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2015 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та доповненнях.
В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити з викладених у ньому підстав.
Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Згідно ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, частина 6 статті 128 КАС України, надає суду можливості проводити подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця В00 №386179, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 10.03.1998р. Виконавчим комітетом Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області.
Судом встановлено, між Дніпродзержинською міською радою (Орендодавець) та громадянином ОСОБА_1, громадянином ОСОБА_2 укладено договори оренди земельних ділянок (копії яких наявні в матеріалах справи):
За договором купівлі-продажу від 11 жовтня 2011 року, копія якого наявна в матеріалах справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 продали ОСОБА_3 17/50 часток у праві спільної часткової власності на каток зі штучним льодом Хімік.
13 лютого 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передали за договором дарування у власність ОСОБА_4 17/50 часток у праві спільної часткової власності на каток зі штучним льодом Хімік, що знаходиться по вул. ОСОБА_5, буд. 1 А.
15.02.2012р. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подали заяви до Дніпродзержинської міської ради про виділення земельних ділянок.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також 15.02.2012р. та додатково 26.03.12р. подали заяви до Дніпродзержинської міської ради про переоформлення на землекористування та вилучення земельної ділянки.
22.03.2012р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір на геодезичні роботи з інвентаризації і встановлення меж земельної ділянки та Додаткові угоди від 25.09.12р., 25.09.2013р., 25.09.2014р., якими термін виконання робіт продовжили до 25.03.2015р.
У період з 29.12.2014р. по 06.01.2015р., на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України, з метою правомірності нарахування сум задекларованих в податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата та земельні ділянки державної або комунальної власності) за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, згідно наказу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 18.12.2014р. №1431, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати плати за землю з фізичних осіб за період з 01.01.2011 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт № 69/04-03-17-01/НОМЕР_1 від 16.01.2015.
Так задекларовані дані ФОП ОСОБА_1 у податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності зазначені в акті перевірки позивача арк.5, згідно яких площа земельної ділянки в 2011, 2012, 2013р.р., - 1,0463 га, та 0,0431,5 га відповідно.
Таким чином позивач продовжував користуватись орендованим майном після закінчення строку договору оренди.
Згідно висновків вказаного Акту перевірки позивача, документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлені порушення ФОП ОСОБА_1:
- п.44.1, п.44.6 ст.44, п.п.16.1.5 п.16.1 ст.16, з урахуванням п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, в частині ненадання до перевірки документів з питань обчислення і сплати орендної плати;
- п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України з урахуванням п.п.288.7 ст.288 Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з орендної плати у розмірі 493771,98грн., у тому числі по періодах: за 2011р. у сумі 103081,72 грн., за 2012р. у сумі 195345,13 грн., за 2013р. у сумі 195345.13 грн.
- відповідно до вимог п. 102.1 ст,102 Податкового кодексу України, платник податків вважається вільним від визначеного грошового зобов'язання по орендній платі за 2011р. у розмірі 103081,72грн., у зв'язку із перевищенням, граничного терміну допустимого для визначення контролюючим органом, грошового зобов'язання (1095 днів).
За результатами розгляду заперечень позивача на вказаний Акт, Дніпродзержинська ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області Листом №3438/04-03-17-01-17 від 17.02.2015р. висновки Акту залишені без змін та зазначено, що в порушення п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України з урахуванням п.п.288.7 ст.288 Податкового кодексу України, за наслідками перевірки, ФОП ОСОБА_1 донарахуванню підлягає орендна плата за 2012-2013рр. в сумі 390690,26грн.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно п.5.2 ст.5 Податкового кодексу України, у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.
Відповідно п.7.3 ст.7 Податкового кодексу України, будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.
В силу п.8.2 ст.8 Податкового кодексу України, до загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст.9 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), плату за землю віднесено до загальнодержавних податків і зборів.
Відповідно пп.14.1.72 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XIII цього Кодексу).
Згідно пп.14.1.136 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XIII - орендна плата)
Відповідно пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, плата за землю загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності
Пп.44.1, 44.6 ст.44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Відповідно п.102.1 ст.102 Контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Згідно із ст.269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.
Статтею 270 Податкового кодексу України визначено, що об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності.
Відповідно до ст.206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним.
Згідно п.285.1 ст.285 Податкового кодексу України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.
Пунктом 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі, така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 зазначеного Кодексу встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.
Зі змісту Земельного кодексу України та Закону України від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV "Про оренду землі" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 161-XIV) убачається, що користування землею в Україні є платним.
Так, згідно ст.206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
У п.1 ст.17 Господарського кодексу України зазначено, що система оподаткування в Україні, податки і збори встановлюються виключно законами України. Система оподаткування будується за принципами економічної доцільності, соціальної справедливості, поєднання інтересів суспільства, держави, територіальних громад, суб'єктів господарювання та громадян.
Статтею 21 Закону України Про оренду землі передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.
Відповідно до рішення Вищого адміністративного суду України від 05 жовтня 2016 року, -«Судами не досліджено та не зясовано питання щодо фактичного розміру ділянки, яка фактично використовувалась ОСОБА_1В.»
Таким чином, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з 15.02.2012р. по 05.03.2015р. орендували у Кам'янської міської ради земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Кам'янське, вулиця В'ячеслава Чорновола , 1А , площею 0,0389 га і мають сплачувати орендну плату, виходячи із площі орендованої земельної ділянки в 0,0389 га.
Нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки протягом 2012р. складала всього - 6 928 255, 42 грн. (стор.9 і таблиця на стор.10 Акту перевірки №69/04-03-17-01/НОМЕР_1 від 16.01.2015р.), за 1 м2 - 662, 23 грн., значить річна сума оренди складала:
за даними перевірки - (662, 23 грн. * 10 463 м2) * 3% = 207 847, 66 грн. на рік і 207 847, 66 грн. /12 місяців = 17 320, 64 грн. на місяць;
за даними з урахуванням реальної площі орендованої ділянки - (662, 23 грн. * 195 м2) * 3% = 3 874, 05 грн. на рік і 3 874, 05 грн. /12 місяців = 322, 84 грн. на місяць;
Загалом: 1,5 місяці * 17 320, 64 грн. + 10,5 місяця * 322, 84 грн. = 29 370, 78 грн.
Тобто, по зазначеній земельній ділянці з урахуванням задекларованої і сплаченої підприємцем плати за оренду зазначеної земельної ділянки в сумі 16 227, 37 грн. на рік, він не повинен доплачу вати, як визначила податкова служба:
191 620, 29 грн. = 207 847, 66 грн. - 16 227, 37 грн., а, тільки 29 370, 78 грн. - 16 227, 37 грн. = 13 143, 41 грн.
За користування земельною ділянкою площею 0,4315 га по пр. Дружби Народів, 55, підпри ємець за даними перевірки і в дійсності мав доплатити до раніше сплаченого 3 724, 84 грн.
Всього доплата (донарахування) в 2012р. за дві земельні ділянки мала складати:
13 143, 41 грн. + З 724, 84 грн. = 16 868, 25 грн.
Нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки протягом 2013р. складала всього - 6 928 255, 42 грн., за 1 м2 - 662, 23 грн., річна сума оренди складала:
за даними перевірки - (662, 23 грн. * 10 463 м2) * 3% = 207 847, 66 гри.;
за даними з урахуванням реальної площі орендованої ділянки - (662, 23 грн. * 195 м2) * 3% = 3 874, 05 грн.
Тобто, по зазначеній земельній ділянці з урахуванням задекларованої і сплаченої підприємцем плати за оренду зазначеної земельної ділянки в сумі 16 227, 37 грн. на рік, він не повинен доплачу вати, як визначила податкова служба.
За користування земельною ділянкою площею 0,4315 га по пр. Дружби Народів, 55, підпри ємець за даними перевірки і в дійсності мав доплатити до раніше сплаченого З 724, 84 грн.
Всього в 2013р. зайве сплачено до бюджету за дві земельні ділянки:
12 353, 32 грн. - З 724, 84 грн. = 8 628, 48 грн.
Таким чином, якщо позивач за 2012 рік не доплатив 16 868, 25 грн., а за 2013 рік зайве сплатив 8 628, 48 грн., то податкова служба мала нарахувати ФОП ОСОБА_1 плати за оре нду земельної ділянки по вул. ОСОБА_5, буд. 1А в сумі:
16 868, 25 грн. - 8 628, 48 грн. = 8 239, 77 грн. штрафних фінансових санкцій в сумі:
8 239, 77 грн. * 25% = 2 059, 94 грн.
Однак, вищевказане порушення було відсутнє, адже, згідно абз. 2 п.п. 44.7 ст. 47 ПК України, протягом п'яти робочих днів з дня отримання акту перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, які підтверджують показники, відо бражені таким платником податків у податковій звітності. Враховуючи приписи вказаної норми, у передбачений законодавством термін, 12.02.2015р. ФОП ОСОБА_1 подав до Дніпродзержинської ОДПІ письмові заперечення до Акту перевірки №69/04-03-17-01/НОМЕР_1 від 16.01.2015р. до яких були долучені копії документів, що були необхідні для повного, всебічного та неупередженого проведення перевірки.
В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У відповідності до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За таких обставин, суд вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 128, 158 - 163, 167 КАС України,суд, -
Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Присудити із Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 487,20 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя ОСОБА_6