Справа № 815/5958/16
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/5958/16

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Димерлія О.О., Коваля М.П.,

за участю секретаря судового засідання - Тутової Л.С.

представника апелянта Крук І.В.

позивача ОСОБА_2, представника позивачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправними відмови у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність та зобов'язання повторно розглянути клопотання, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держгеокадастру у Львівській області подало апеляційну скаргу на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Постановою від 27 грудня 2016 року, ухваленою в порядку письмового провадження, Одеський окружний адміністративний суд задовольнив адміністративний позов:

- визнав протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в приватну власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га., на сформованій земельній ділянці державної власності сільськогосподарського призначення кадастровий номер НОМЕР_1 на території Львівська обл., Мостиський район, Шегинівська сільська рада, Львівської області Мостиського районну (за межами населених пунктів), яка оформлена листом від 29.09.2016 року №Б-12704/0-6395/6-16;

- визнав протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в приватну власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га., на сформовані земельній ділянці державної власності сільськогосподарського призначення кадастровий номер НОМЕР_1 на території Львівська обл., Мостиський район, Шегинівська сільська рада, Львівської області Мостиського районну (за межами населених пунктів), яка оформлена листом від 29.09.2016 року № Б-12704/0-6397/6-16;

- зобов'язав Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання (заяви) ОСОБА_4, ОСОБА_2 від 04.09.2016 року, щодо розгляду питання про передачу у власність земельної ділянки площею по 2,00 га (кожному) для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області із урахуванням вимог ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції внаслідок не повного з'ясування обставин, яки мають значення для вирішення справи, допустив порушення норм матеріального права. Так доводи апеляційної скарги в повному обсязі дублюють доводи письмових заперечень на адміністративний позов (а.с. 47-55), лише з посиланням на не прийняття судом першої інстанції певної позиції відповідача.

Позивачі надали письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, з посиланням на дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову - без змін.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову суд першої інстанції встановив, що позивачами був дотриманий порядок подання клопотань про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, в той час як відмова у наданні відповідних дозволів вмотивована посиланням на обставини, які не передбачені чинним законодавством.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення осіб, які з'явились у судове засідання, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до матеріалів справи (а.с. 9-10, 11, 12) 04 вересня 2016 року позивачі звернулись до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з клопотанням (заявою) в якому просили розглянути питання щодо передачі заявникам безоплатно у власність земельних ділянок площею 2,0 га (кожному) для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу державної власності на сформованій земельної ділянки державної власності кадастровий номер НОМЕР_1 на території Львівська область, Мостиський район, Шегинівська сільська рада. Львівської області Мостиського району із наданням кожному громадянину дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. До вказаного клопотання було додано: копії паспортів та ідентифікаційних кодів заявників; графічні матеріали на яких позначене бажане місце розташування земельної ділянки; інформація з ДЗК України.

29 вересня 2016 року Головне управління Держгеокадастру у Львівській області листом № Б-12704/0-6395/6-16 (а.с. 13) відмовило у наданні ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га на сформованій земельній ділянці державної власності сільськогосподарського призначення кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої за межами населеного пункту на території Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області.

Так само 29 вересня 2016 року Головне управління Держгеокадастру у Львівській області листом № Б-12704/0-6397/6-16 (а.с 14) відмовило у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га на сформованій земельній ділянці державної власності сільськогосподарського призначення кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої за межами населеного пункту на території Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області.

Листи, якими позивачам відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, мають однаковий зміст та вмотивовані тим, що відповідно до графічних матеріалів, долучених до клопотання та інформації, наданої відділом Держгеокадастру у Мостиському районі (лист від 20.09.2016 року № 22-1313-0.2-4589/2-16), пропонована позивачами до відведення земельна ділянка знаходиться у межах проінвентаризованого та зареєстрованого в ДЗК масиву відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 року № 513 «Про затвердження порядку проведення інвентаризації земель» на виконання плану заходів, передбачених бюджетною програмою за КПКВК 2803030 «Проведення земельної реформи». Такі земельні ділянки можуть надаватися у користування (оренду) для сільськогосподарського використання на підставі технічної документації, із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за умови відповідності площі та лінійних розмірів земельних ділянок, параметрам визначених за результатами інвентаризації. У випадку невідповідності цих розмірів та площ необхідно здійснити роботи по виготовленні документації із землеустрою щодо поділу цієї земельної рахунок державного бюджету.

Також у листі-відмові зазначено, що оскільки, право держави на дану земельну ділянку не зареєстроване за ГУ Держгеокадастру у Львівській області та витрати на виготовлення вищевказаної документації у державному бюджеті не передбачено, то такі роботи можуть бути проведені за кошти замовника.

Крім цього, відповідно до доручення Віце-прем'єр-міністра України №37732/0/1-14 від 08.10.2014 року, рішення колегії Держземагенства України №2/1 від 14.10.2014 року та доручення Голови Львівської облдержадміністрації №13/0/6-15 від 10.02.2015 року Головне управління Держгеокадастру у Львівській області при прийнятті рішень щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності враховує обов'язковість погодження надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з органами місцевого самоврядування. Шегинівська сільська рада листом № 02.18-240 від 21.09.2016 року проінформувала, що питання про погодження надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки у власність буде розглядатися на засіданні чергової 11-ї сесії сільської ради. Враховуючи наведене, лист Шегинівської сільської ради, та керуючись п.7 ст.118 Земельного кодексу України Головне управління Держгеокадастру у Львівській області відмовило у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо помилковості висновків суду першої інстанції про протиправність відмов у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га на сформованій земельній ділянці державної власності сільськогосподарського призначення, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Таким територіальним органом виконавчої влади, як правильно зазначив суд першої інстанції є апелянт, відповідно п. 1, п. 7 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. №15

Як правильно встановив суд першої інстанції та не спростовано доводами апеляційної скарги, разом із клопотанням від 04.09.2016 року позивачі надали копію графічного матеріалу, на якому позначено бажане місце розташування земельної ділянки), інформацію з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 04.09.2016 року 10:11 у якій за параметром пошуку: «кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1» у графі «цільове призначення» зазначено: « 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам)», у графі «форма власності» зазначено: «Державна власність», у графі «Площа земельної ділянки» зазначено: « 29,8382 га.», у графі «Місце розташування» зазначено: «Львівська область, Мостиський район, Шегинівська сільська рада, Мостиського району» та копії паспортів та ідентифікаційних даних заявників.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачами дотримані вимоги земельного законодавства, які регулюють порядок подання клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, що відповідає приписам ст. 81, ст. 116, ч. ч. 6, 7 ст. 118, ч. 1 ст. 121, ст. 128 Земельної кодексу України, які правильно застосовані судом першої інстанції до спірних правовідносин.

Відповідно до матеріалів справи, однією з підстав у відмовах від 29.09.2016 року, є посилання на те, що відповідно до графічних матеріалів, долучених до клопотання та інформації, наданої відділом Держгеокадастру у Мостиському районі (лист від 20.09.2016 року № 22-1313-0.2-4589/2-16), пропонована позивачами до відведення земельна ділянка знаходиться у межах проінвентаризованого та зареєстрованого в ДЗК масиву відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 року № 513 «Про затвердження порядку проведення інвентаризації земель» на виконання плану заходів, передбачених бюджетною програмою за КПКВК 2803030 «Проведення земельної реформи».

При розгляді справи в суді першої інстанції, апелянт не надав копію вказаного листа № 22-1313-0.2-4589/2-16 від 20.09.2016 року. Проте ксерокопія зазначеного листа долучена до апеляційної скарги (а.с. 113), без усіх додатків, зазначених в листі, та без наведення будь-яких причин ненадання цих доказів в суді першої інстанції.

Відповідно листа Відділу Держгеокадастру у Мостиському районі від 06.09.2016 року № 5/14-16-ПІ, (а.с. 15-17) земельна ділянка розташована у межах сформованої земельної ділянки кадастровий номер: НОМЕР_1, загальною площею 29,8382 га, а саме:

а) земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення;

b)угіддя земельної ділянки - рілля;

с) земельна ділянка не перебуває у користуванні (власності) третіх осіб;

d) земельна ділянка не відноситься до охоронних зон;

e) на земельній ділянці відсутні деревна чи чагарникова рослинність

f) на земельну ділянку обтяження, обмеження не встановлені;

g) щодо земельної ділянки умови передбачені частинами 3 та 3 ст.134 ЗК України - відсутні;

h) на земельній ділянці об'єкти нерухомого майна відсутні

i) місце розташування земельної ділянки відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, містобудівній документації, схемам землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території.

j) розпорядником земельної ділянки є Головне управління Держгеокадастру у Львівській області;

k) у межах зазначеного масиву сформована окрема земельна ділянка площею 0,21 га ( кадастровий номер - НОМЕР_2, власником якої є гр. ОСОБА_5) на підставі цивільно-правової угоди, яка зареєстрована 15.04.2016 року;

l) у межах зазначеного масиву сформована окрема земельна ділянка площею 0,3 га ( кадастровий номер - НОМЕР_3, власником якої є гр. ОСОБА_6) на підставі рішення органу виконавчої влади від 19.12.2008 року № 787.

За приписами ч. ч. 1 та 2 ст. 19, с. 2 ст. 22 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, у тому числі, землі сільськогосподарського призначення до яких належать окрім іншого сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги), які можуть перебувати у запасі у разі не надання х у власність або у користування фізичним чи юридичним особам.

Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що згідно інформації щодо узагальнення даних, отриманих в результаті проведення у 2013 році інвентаризації та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Мостиського району, складовими частинами земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 29,8382 є: рілля - 29,8382 га.

Апеляційний суд зазначає, що Земельним кодексом України встановлений вичерпний перелік підстав, за яких заявнику може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, який не підлягає розширеному тлумаченню, та який передбачає, такі підстави, як невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до листа Відділу Держгеокадастру у Мостиському районі Львівської області від 06.09.2016 року № 5/14-16-ПІ (а.с. 18), місце розташування земельної ділянки відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, містобудівній документації, схемам землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території.

Так само, як і суд першої інстанції, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про правомірність відмови, з посиланням на доручення Віце-прем'єр-міністра України №37732/0/1-14 від 08.10.2014, рішення колегії Держземагенства України №2/1 від 14.10.2014 року та доручення Голови Львівської облдержадміністрації №13/0/6-15 від 10.02.2015 року Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, оскільки апелянт зазначає, що Шегинівська сільська рада листом № 02.18-240 від 21.09.2016 року (а.с. 67) проінформувала, що питання про погодження надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки у власність буде розглядатися на засіданні чергової 11-ї сесії сільської ради.

При цьому Шегинівська сільська рада Мостиського району Львівської області листом від 07.11.2016 року № 0218-271 (а.с. 73) додатково проінформувала апелянта, що сесія Шегинівської сільської ради на 11 засіданні, яке відбулось 03.11.2016 року,вважає неможливим погодження виділення 22 гектарів земельних ділянок за межами населеного пункту села Шегині одинадцяти громадянам для ведення особистого селянського господарства у вказаному у картографічних матеріалах урочищі.

Апеляційна скарга не містить обґрунтованих заперечень проти встановленого судом першої інстанції факту надання відмови позивачам 29.09.2016 року, до вирішення питання сесією сільської ради - 03.11.2016 року, та до отримання апелянтом листа сільської ради від 07.11.2016 року, в той час як наказом Держземагенства України від 15.10.2014 року № 328 введено в дію окрім інших, рішення колегії Держземагенства України № 2/1 про обов'язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності., пунктом 2.4 якого передбачено, що у разі якщо у десятиденний строк відповідний орган місцевого самоврядування письмово або за замовчанням погодив (не надав мотивованих заперечень) надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності або надав заперечення, які суперечать вимогам чинного законодавства, забезпечувати у встановленому порядку розгляд клопотань заявників з урахуванням зазначених обставин.

Враховуючи зазначені фактичні обставини, які не спростовані доводами апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивачів в частині визнання протиправними відмов Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 29.09.2016 року мають бути задоволенню, та як наслідок, на відновлення порушених прав, має бути задоволена вимога в частині зобов'язання апелянта повторно розглянути клопотання (заяви) позивачів в цій справі від 04.09.2016 року, щодо розгляду питання про передачу у власність земельної ділянки площею по 2,00 га (кожному) для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст.. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 69-71, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складний 04 липня 2017 року.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя О.О.Димерлій

суддя М.П.Коваль