Справа № 607/3651/17
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2017-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/7097/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Федчук М.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до, Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову серії АР №580011 від 10.03.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, та не встановлення всіх обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати і прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 здійснювався обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно і дії поліцейського щодо винесення постанови відповідали вимогам Закону України «Про національну поліцію», КпАП України та ПДР України. Факти, ж наведені позивачем є надуманими та такими, що не відповідають дійсності спростовуються відео з місця адміністративного правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.03.2017 року поліцейським 4 роти батальйону УПП у м.Тернополі ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії АР №580011 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

З даної постанови вбачається, що позивач 10.03.2017 року о 15 год. 50 хв., керуючи автомобілем марки «ОСОБА_4 Крузер 200», р.н.НОМЕР_1, по вул.Живовій,7 в м.Тернополі, здійснив зупинку на проїзній частині дороги в місці не призначеному для зупинки поза межами розмітки парковки, чим порушив п.15.1 ПДР України.

П.15.1 ПДР України передбачає, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Частиною 1 статі 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил стоянки.

Колегія суддів зазначає, що спеціально відведеними місцями для стоянки є місця, позначені дорожніми знаками 5.38 «Місце для стоянки» або 5.39 «Зона стоянки», або спеціально відведені місця на майданчиках відпочинку, позначені дорожнім знаком 6.15 «Місце відпочинку», а також у місцях, де це не заборонено відповідними дорожніми знакми, дорожньою розміткою або положеннями ПДР, але при цьому необхідно обовязково враховувати вимоги безпеки дорожнього руху.

Згідно п.1.10 ПДР, узбіччям є відділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів, гужових возів.

Згідно того ж пункту ПДР, проїзною частиною є елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів.

Як вбачається із матеріалів справи та перевірено в судовому засіданні , водій автомобіля марки «ОСОБА_4 Крузер 200», р.н.НОМЕР_1, по вул.Живовій,7 в м.Тернополі, зупинив свій транспортний засіб на проїзній частині дороги поза межами парковки, за знаком 5.40 «Кінець зони стоянки».

Тому колегія суддів критично оцінює покликання позивача на те, що він запаркував свій автомобіль на парковці, оскільки доказів, що позивач скористався послугою паркування транспортних засобів (чек чи квитанція про оплату) суду надано не було.

Крім того, згідно Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1342, спеціально обладнані майданчики для паркування позначаються дорожніми знаками та дорожньою розміткою. Як вбачається з п.26 Правил, користувач зобовязаний поставити транспортний засіб на місце для паркування відповідно до дорожньої розмітки та дорожніх знаків, а також з дотриманням ПДР.

Відповідно до п.8.2 ПДР, дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою, а відтак автомобіль позивача був припаркований поза зоною стоянки, не на узбіччі та не біля правого краю проїзної частини, а безпосередньо на проїзній частині, що свідчить про порушення п.15.1 ПДР.

Таким чином, з представлених на розгляд суду матеріалів вбачається факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України.

Проте, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається з ч.1 ст.246 КпАП України, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Колегія суддів зазначає, що з встановлених обставин по справі у судовому засіданні з'ясовано, що місцем виявлення правопорушення поліцейськими є вул. Живова в м. Тернополі, однак місцем розгляду справи та винесення постанови серії АР №580011 від 10.03.2017 року, зазначено вул. Шпитальна в м. Тернополі, тоді як відповідно до частини 1 статті 276 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

А відтак, порушення порядку провадження в справі про адміністративне правопорушення, розгляд такої справи у невстановленому законодавством місці є порушенням ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст.245,246,276 КпАП України та підставою для скасування постанови серії АР №580011 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України щодо ОСОБА_1 в даному випадку.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195,198,200,205,207,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Тернополі Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2017 року у справі № 607/3651/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7

Повний текст ухвали виготовлений 12 липня 2017 року.