Справа № 676/545/17
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/545/17

Головуючий у 1-й інстанції: Бондар О.О.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

05 липня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

за участю:

секретаря судового засідання: Стаднік Л.В.,

представника відповідача: Костюковича Д.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кам'янської сільської ради Кам'янець-Подільського району Хмельницької області на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Будмонтажсервіс" до Кам'янської сільської ради Кам'янець-Подільського району Хмельницької області про визнання незаконним та скасування Положення про оренду земельних ділянок, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року приватне підприємство виробничо-комерційна фірма "Будмонтажсервіс" звернулося до суду з позовом до Кам'янської сільської ради Кам'янець-Подільського району Хмельницької області, в якому просило: визнати незаконним та скасувати Положення про оренду земельних ділянок у с. Кам'янка та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки (нова редакція) затвердженого рішенням сесії №8 від 31 липня 2015 року; зобов'язати керівника Кам'янської сільської ради укласти із ПП ВКФ "Будмонтажсервіс" додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 29 листопада 2005 року на той самий строк і встановити орендну плату в розмірі 3% від нормативної оцінки в рік.

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Зобов'язано Кам'янську сільську раду укласти із приватним підприємством виробничо-комерційною фірмою «Будмонтажсервіс» додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 29 листопада 2005 року, зареєстрованого в Кам'янець - Подільському районному відділі регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України», запис № 010 від 01 грудня 2005 року на той самий строк з встановленням орендної плати в розмірі 3 % на рік від нормативної оцінки земельної ділянки. В задоволенні позову приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Будмонтажсервіс» до Кам'янської сільської ради про визначення незаконним, скасування Положення про оренду земельних ділянок у с.Кам'янка, затвердженого рішенням Кам'янської сільської ради від 31 липня 2015 року за № 8 відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок - невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог, а провадження в цій частині - закрити, зважаючи на наступне.

Як слідує з матеріалів справи, 29 листопада 2005 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований в Кам'янець - Подільському районному відділі регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України», запис № 010 від 01 грудня 2005 року.

Рішеннями сесій Кам'янської сільської ради № 25 від 18.05.2016 р. та № 26 від 18.05.2016 р. затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передано земельні ділянки в оренду ПП ВКФ "Будмонтажсервіс" та встановлено розмір орендної плати в розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік.

Рішеннями сесії Кам'янської сільської ради № 3 від 09.06.2016 р. та № 4 від 09.06.2016 р. внесено зміни в рішення сесії Кам'янської сільської ради № 25 від 18.05.2016 р. та № 26 від 18.05,2016 р. та встановлено ПП ВКФ "Будмонтажсервіс" орендну плату в розмірі 10 % від нормативної грошової оцінки, зважаючи на Положення про оренду земельних ділянок у с. Кам'янка та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки (нова редакція), яке затверджено рішенням сесії Кам'янської сільської ради № 8 від 31 липня 2015 року.

Однак, підприємство, вважаючи вказане положення та порядок розрахунку незаконним та таким, що порушує його права, звернулося з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів, однак колегія суддів з такими висновками частково не погоджується, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Водночас, у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 26 жовтня 2016 року у справі №1716/3939/2012.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, відповідно до пунктів 1 та 6 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, а також справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Як вбачається з предмету позову, у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач діяв як учасник договірних правовідносин, при цьому за змістом статті 12 Господарського процесуального кодексу України та статті 15 Цивільного процесуального кодексу України спори, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні договорів розглядаються в порядку господарського чи цивільного судочинства, в залежності від суб'єктного складу учасників.

Водночас, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року регламентовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанцій в частині зобов'язання Кам'янської сільської ради укласти із приватним підприємством виробничо-комерційною фірмою «Будмонтажсервіс» додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 29 листопада 2005 року, зареєстрованого в Кам'янець - Подільському районному відділі регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України», запис №010 від 01 грудня 2005 року на той самий строк з встановленням орендної плати в розмірі 3 % на рік від нормативної оцінки земельної ділянки помилково розглянуто даний спір за правилами адміністративного судочинства, оскільки за суб'єктивним складом сторін та суттю спору ця справа підлягає розгляду господарськими судами у порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в постанові від 07 квітня 2016 року (справа № К/800/48604/13).

Статтею 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що учасниками спору не оскаржувалося рішення в частині відмови в задоволенні позову про визнання незаконним та скасування Положення про оренду земельних ділянок у с. Кам'янка та порядку розрахунку орендної плати за земельні ділянки (нова редакція) затвердженого рішенням сесії №8 від 31 липня 2015 року, колегія суддів дійшла висновку про перегляд судового рішення лише в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 157 КАС України колегія суддів вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, з закриттям провадження по даній справі.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Кам'янської сільської ради Кам'янець-Подільського району Хмельницької області задовольнити повністю.

Постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2017 року скасувати в частині задоволення позову - зобов'язання Кам'янської сільської ради укласти із приватним підприємством виробничо-комерційною фірмою «Будмонтажсервіс» додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 29 листопада 2005 року, зареєстрованого в Кам'янець - Подільському районному відділі регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України», запис №010 від 01 грудня 2005 року на той самий строк з встановленням орендної плати в розмірі 3 % на рік від нормативної оцінки земельної ділянки, а провадження у справі за позовом приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Будмонтажсервіс" до Кам'янської сільської ради Кам'янець-Подільського району Хмельницької області про визнання незаконним та скасування Положення про оренду земельних ділянок, зобов'язання вчинити дії в цій частині закрити.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 10 липня 2017 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.