Справа № 689/2143/16-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2017-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 689/2143/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Баськов М.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

11 липня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С. ,

секретар судового засідання: Охримчук М.Б.

за участі:

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, третя особа - виробничий підрозділ Хмельницька дистанція колії Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Ярмолинецького районного суду Хмельницької області із позовом до Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, третя особа - виробничий підрозділ Хмельницька дистанція колії Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію.

Постановою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2017 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно із ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень представника відповідача, колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 06.09.2016р. ОСОБА_3 25.08.1961р.н., після досягнення 55-річного віку, звернувся до Хмельницького об'єднаного управління пенсійного фонду України Хмельницької області з заявою про призначення йому пенсії відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Листом в.о. начальника Хмельницького об'єднаного управління пенсійного фонду України Хмельницької області від 28.09.2016р. №6393/03 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років. Підставою для відмови позивачу у призначенні такої пенсії було те, що згідно даних трудової книжки, його загальний стаж роботи становить 38 років 4 місяці 26 днів, а стаж роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, становить 3 роки 18 днів. Відповідачем не був врахований як стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, період роботи позивача в Хмельницькій дистанції колії на посаді монтера земляного полотна сезонно - з 02.06.1989р. по 01.12.1989р., та на посаді монтера земляного полотна в штаті того ж підприємства - з 01.12.1989р. по 25.12.2006р., оскільки згідно із Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992р. №583 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення", робота монтером земляного полотна не дає право на пенсію за вислугу років.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на призначення пенсії відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а професії монтера земляного полотна та монтера колії є тотожними, оскільки такі працівники виконують однакову за своїм змістом роботу.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України - після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992р. №583 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення".

Згідно вказаного списку право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, монтери колії магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій і штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів.

Відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (Випуск 64. Будівельні, монтажні та ремонтно-будівельні роботи. Будівництво метрополітенів, тунелів та підземних споруд спеціального призначення) який був затверджений наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 13.10.1999р. № 249, а введений в дію з 1 квітня 2000 року, монтер колії виконує найпростiшi роботи пiд час монтажу, демонтажу та ремонту конструкцiй верхньої споруди колiї i наземних лiнiй метрополiтену. Повинен знати: колiйнi знаки та сигнали; види основних матерiалiв для улаштування верхньої споруди колiї; загальнi данi про улаштування верхньої споруди колiї та земляного полотна, загальнi вимоги щодо їх експлуатацiї; способи та прийоми виконання простих робiт пiд час монтажу та демонтажу конструкцiй верхньої споруди колiї; найменування основних елементiв верхньої споруди колiї та земляного полотна.

Класифікатором професій ДК 003-95, затвердженим наказом Держстандарту України від 27.07.1995 №257 (втратив чинність) та Класифікатором професій ДК 003-2005, затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 26.12.2005 №375, не передбачена така професія як монтер земляного полотна, в той же час є професія монтер колії.

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про тотожність професій монтера земляного полотна та монтера колії.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.48 Кодексу Законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Із записів у трудовій книжці позивача встановлено, що він з 02.06.1989р. по 01.12.1989р. працював сезонно в 21-му цеху Хмельницької дистанції колії Південно-Західної залізниці монтером земляного полотна 3-го розряду, 01.12.1989р. позивач був переведений до штату підприємства монтером земляного полотна і працював на цій посаді до 25.12.2006р., а з 25.12.2006р. по 12.01.2010р. позивач працював монтером колії 3-го розряду в 11-му околодку Хмельницької дистанції колії.

Згідно довідки уточнюючого характеру, виданої виробничим підрозділом Хмельницької дистанції колії Регіональної філії Південно-Західна залізниця ПАТ Укрзалізниця 02.09.2016р. №59 ОСОБА_3 дійсно працював монтером колії магістральних залізниць, був зайнятий на поточному утриманні та ремонті колії та штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів з повним робочим днем з 02.06.1989р. по 12.01.2010р..

В ході розгляду справи судом першої інстанції були свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які працюють монтерами колії в Хмельницькій дистанції колії, показали, що ОСОБА_3 весь час своєї роботи був зайнятий на поточному утриманні, ремонті колій і штучних споруд на дільниці з інтенсивним рухом поїздів Ярмолинці Гречани.

Таким чином, період роботи позивача монтером земляного полотна в Хмельницькій дистанції колії з 02.06.1989р. по 25.12.2006р. дає право на пенсію за вислугу років. Отже, ОСОБА_3 має стаж роботи, який дає право на пенсію за вислугу років 21 рік 2 місяці 2 дні з 02.06.1989р. по 12.08.2010р., при загальному стажу роботи 38 років 4 місяці 26 днів, тобто має право на призначення пенсії відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 18 липня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7