Справа № 265/2300/17
Суддя: Щербіна А. В.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/2300/17
Провадження №2-а/265/121/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А.В., за участю секретаря судового засідання Себко Г.Л.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про неправомірні дії посадової особи,

В С Т А Н О В И В:

29 березня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про неправомірні дії посадової особи. В обгрунтування позову, зокрема зазначив, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАА N9073652 від 19.03.2017 року, інспектор роти №1 батальйону УПП у м.Донецьк ОСОБА_2 притягнув до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП до стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Вважав зазначену постанову незаконною та необгрунтованою за наступних підстав. Так, за обставинами правопорушення, оскаржуваною постановою встановлено, що 19.03.2017 року о 23 год. 17 хв. водій ОСОБА_1 знаходячись по вул.П.Орлика, 95 у м.Маріуполі керував транспортним засобом ВАЗ 2103, з неосвітленим державним номерним знаком 1863 ДЦГ. При перевірці документів не надав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. «а» п.2.4 ПДР України. Вказував, що в зазначений у постанові день, перед виїздом, відповідно до п.п.«а» п.2.3 ПДР України, він переконався у технічно справному стані транспортного засобу, а саме: враховуючи темний час доби, у забезпеченні зовнішнього освітлення, та безпосередньо, габаритів і державного номерного знаку, який знаходиться у штатному місці задньої частині автомобіля. Здійснюючи рух по проїжджій частині вул.П.Орлика напроти будинку №107 на вимогу екіпажу патрульної поліції висловлену через гучномовець, що не регламентовано ПДР України, вимушений був зупинитись. Інспектор Снігур повідомив, що причиною зупинки його транспортного засобу зявилось відсутність освітлення заднього номерного знаку у темний час доби. На пропозицію інспектора переконатись в наявності зазначеного порушення, він повідомив, що не виключаю такої можливості за умов віку транспортного засобу і погодних умов, однак перед початком руху всі прибори освітлення були справні та працювали у штатному режимі.

Він декілька разів вказав інспектору, що з огляду на законодавче визначення поняття адміністративного правопорушення, закріпленого у ст.9 КУпАП, несвідоме вчинення правопорушення, тобто за умови, що особа навіть не уявляла можливість щодо вчинення певних дій, наприклад таких як: відмова освітлення заднього номеру ТЗ під час руху, не може бути розцінено як адміністративний проступок, оскільки відсутня субєктивна сторона складу правопорушення, а саме: винна дія чи бездіяльність яка посягає на вставлений порядок управління.

Разом з тим, інспектор Снігур, проігнорував його заперечення та керуючись єдиною метою - за будь-яких умов притягнути його до адміністративної відповідальності, висловив вимогу передачі йому посвідчення водія, технічного паспорту та полісу обовязкового страхування. Передавши інспектору посвідчення водія, технічних паспорт на ТЗ, він повідомив про наявність у нього поліса, але відмовився його передавати інспектору, посилаючись на вимоги ст.21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки контроль за наявністю полісу здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. З огляду на відсутність в його діях підстав для притягнення до адміністративної відповідальності, вважав вимогу інспектора про передачу полісу неправомірною. Стверджував, що відсутність факту притягнення до адміністративної відповідальності за порушення п.п.«в» п.2.9 ПДР України, свідчить про безпідставність вимог інспектора Снігура щодо передачі полісу, оскільки це суперечить наведеним вимогам ст. 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Крім того зазначав, що відповідачем при розгляді адміністративного матеріалу було порушено права на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Так, повідомивши про початок розгляду адміністративного матеріалу інспектор оголосив права, передбачені ст.268 КУпАП, серед яких: користуватись правовою допомогою, однак проігнорував його клопотання про забезпечення права на захист шляхом залучення захисника. Так, за умов місця та часу розгляду справи, а це околиця міста в ніч з неділі на понеділок, жоден із відомих позивачу захисників не мав можливості прибути для прийняття участі, у звязку з чим, він висловив прохання забезпечити його захисником з числа адвокатів ОСОБА_3 безоплатної вторинної допомоги. Разом з тим жодних дій, з боку інспекторів у цьому напрямку вчинено не було.

Крім того вказував, що місце розгляду справи не збігається з місцем його вчинення. Так, за п.6 постанови визначено, що місцем вчинення правопорушення є вул. П.Орлика, 95, тоді як місцем розгляду справи за п.2 постанови визначена місцевість біля будівлі 107 по вул.П.Орлика у м.Маріуполі, що є порушенням ст.276 КУпАП. Посилаючись, зокрема на ст.ст.71, 160, 161, 162, 163 КАС України, просив суд: 1) визнати неправомірними дії інспектора роти №1 батальйону УПП у м.Донецьку ОСОБА_2 зі складання постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАА №073652 від 19.03.2017 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП; 2) скасувати постанову інспектора роти №1 батальйону УПП у м.Донецьку ОСОБА_2 ЕАА N2073652 від 19.03.2017 року у справі про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП.

В судове засідання, позивач ОСОБА_4 не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував у повному обсязі.

Інспектор Снігур О.В., в судове засідання також не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справи на основі наявних доказів.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу. А також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи.

Судом встановлено, що відповідно до постанови ЕАА №073652 від 19.03.2017 року, складеної інспектором Снігуром О.В., Соловйова О.Л. було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 1 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

В той же час, абз.2 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з абз.2 п.21.2 ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Доказів того, що відносно ОСОБА_1 було складено протокол щодо порушень правил дорожнього руху або були оформленні матеріали дорожньо-транспортної пригоди, суду не надано.

Отже суд приходить до висновку, що при складанні постанови ЕАА №073652 від 19.03.2017 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, інспектор Снігур О.В. діяв не у межах повноважень, що передбачені законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також з використанням повноваження не з метою, з якою це повноваження надано.

Крім того, відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Доводи позивача ОСОБА_1 про те, що йому було відмовлено у праві на захист, з боку відповідача не спростовано.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, поняття «суду», яке застосовується у Конвенції, не обмежується виключно органами судової влади, а поширюється й на інші державні органи, уповноважені вирішувати питання про притягнення особи до юридичної відповідальності. Так зокрема, орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна (Sramek v. Austria (Срамек проти Австрії), § 36).

Отже, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, інспектор Снігур О.В. діяв необґрунтовано, тобто не з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а також нерозсудливо, оскільки розгляд справи відбувався в нічний час, а особа заявила клопотання про необхідність отримання правової допомоги.

Під час розгляду справи, судом не встановлено, що Відповідач під час розгляду справи та складання постанови ЕАА №073652 від 19.03.2017 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, діяв у межах повноважень, що передбачені законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а також розсудливо.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про неправомірні дії посадової особи задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 зі складання постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАА №073652 від 19.03.2017 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП

3. Скасувати постанову інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 ЕАА N2073652 від 19.03.2017 року у справі про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП.

4. Ця постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.В. Щербіна