Справа № 815/6003/16
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/6003/16

Категорія: 9.4 Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Крусяна А.В.

при секретарі - Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення ОСОБА_2, як вкладника до Загального реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «ІМЕКСБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі договору №30023527 від 16.01.2015 року про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу(депозиту) від 20.01.2014 року, до Загального реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Сторони до судового засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином та завчасно (а.с. 87-88).

28.02.2017 року, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Справа розглянута в порядку письмового провадження.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення ОСОБА_2, як вкладника до Загального реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «ІМЕКСБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі договору №30023527 від 16.01.2015 року про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу(депозиту) від 20.01.2014 року, до Загального реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Стягнуто на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) гривні 40 копійок.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду з апеляційною скаргою на вказану постанову, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 16.01.2015 року ОСОБА_2 та ПАТ «ІМЕКСБАНК» в особі в.о. начальника відділення №3 ПАТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_3 уклали договір №30023527 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу(депозиту) від 20.01.2014 року, за яким банк приймає від позивача на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 172 000 грн. на строк до 21.04.2015 року та зобов'язується сплачувати проценти за його користування (а.с. 11).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 26.01.2015 року № 50 «Про віднесення ПАТ «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.01.2015 року № 16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «ІМЕКСБАНК», згідно з яким з 27.01.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ІМЕКСБАНК» - ОСОБА_4.

Тимчасову адміністрацію в АТ «ІМЕКСБАНК» запроваджено строком на три місяці з 27.01.2015 року по 26.04.2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №84 від 23.04.2015 року строк проведення тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК» та повноваження уповноваженої особи Фонду продовжено до 26.05.2015 року.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 21 травня 2015 року № 330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 27 травня 2015 року № 105, «Про початок процедури ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_4 строком на 1 рік з 27 травня 2015 року до 26 травня 2016 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1697 від 01 вересня 2016 року змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора АТ «ІМЕКСБАНК», ним став ОСОБА_5.

Ліквідаційну процедуру продовжено до 26.05.2018 року.

Листом від 14.07.2016 року №02-036-30242/16 повідомлено позивача, що станом на 11.07.2016 року інформація про вклади ОСОБА_6 у Загальному реєстрі вкладників ПАТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - відсутня (а.с. 14).

Колегією суддів встановлено, що 25.07.2016 року позивач звернувся до уповноваженою особою Фонду із заявою про включення його до переліку вкладників, що є підставою для включення позивача до Загального реєстру вкладників та отримання суми гарантованого відшкодування (а.с. 15).

09.08.2016 року №5268 отримано відповідь від уповноваженої особи фонду, що позивач включений до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, що є безумовною підставою для включення позивача до Загального реєстру вкладників та отримання суми гарантованого відшкодування (а.с. 16).

16.09.2016 року позивач звернувся до Фонду із заявою про виплату суми гарантованого відшкодування, посилаючись на те, що уповноважена особа Фонду надала необхідну інформацію для включення позивача в Загальний реєстр вкладників, а саме витяг з переліку із змін до Переліку вкладників (а.с. 17).

На вказану заяву, позивачем отримано відповідь з Фонду від 30.09.2016 року за №21-036-40040/16, з якої вбачається, що останній має знову звернутись до уповноваженої особи Фонду для отримання додаткової інформації (а.с. 18).

Не погоджуючись з діями відповідача, ОСОБА_6 звернувся із вищезазначеним адміністративним позовом до суду. З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку щодо задоволення адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи апеляційну скаргу судова колегія встановила, що уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» зі свого боку здійснила, у межах своїх повноважень, дії щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, тому позивачем не заявлені позовні вимоги саме до уповноваженої особи Фонду, а лише - до Фонду, щодо визнання його бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, а саме включення позивача до Загального реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК» та отримання суми гарантованого відшкодування.

Наведена правова ситуація регламентується наступними нормативними актами.

Згідно до вимог ст.1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Статтею 3 Закону встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Статтею 26 Закону визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» розроблено Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду №14 від 09.08.2012 року (далі - Положення).

Статтею 27 Закону, розділом ІІІ Положення Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до п.4-6 ч.4 ст.26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Згідно до вимог ч.5 ст.27 Закону протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, складання переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню відноситься виключно до повноважень Уповноваженої особи Фонду. Виконавчою дирекцією Фонду затверджується реєстр вкладників відповідно до отриманого Переліку вкладників.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з листа Уповноваженої особи ФГВФЛ на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» від 09.08.2016 року №5268, позивач включений до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Згідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Частиною 3 статті 38 визначені підстави визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними.

Частиною 2 ст.37 Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Уповноважена особа Фонду має право, крім іншого, продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, вірно врахував, що при складанні Загального реєстру, Фонд використовує виключно інформацію, що наявна у переданому уповноваженою особою Переліку вкладників. Законодавство не покладає обов'язок на Фонд врахувати під час складання Загального реєстру інші документи, окрім Переліку вкладників.

Статтею 26 Закону визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Отже, колегія судів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про допущення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб бездіяльності щодо незатвердження реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в частині включення ОСОБА_2 на підставі договору №30023527 від 16.01.2015 року про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу(депозиту) від 20.01.2014 року, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 03.07.2017 року.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: А.В. Крусян