Справа № 820/293/17
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 р. Справа № 820/293/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2017р. по справі № 820/293/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАРІАНТ АГРО БУД"

до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАРІАНТ АГРО БУД", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 27.10.2016 року № та №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.10.2016 року Центральною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області складено акт №3857/20-30-14-01/39065898 "Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "ВАРІАНТ АГРО БУД" (податковий номер 39065898) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 р. по 29.07.2016 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 29.07.2016 р.", на підставі якого 27.10.2016 року були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення № та №. Позивач стверджує, що не вчиняв податкових правопорушень, про які згадується в акті перевірки. Викладені в акті судження інспекції є помилковими, не відповідають положенням закону та не узгоджуються з дійсними фактичними обставинами проведених платником податків господарських операцій. ТОВ "ВАРІАНТ АГРО БУД" виконані всі необхідні вимоги для включення до податкового кредиту сум ПДВ та сплачені податки у вірному обсязі.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року позовні вимоги було задоволено.

Скасовано податкові повідомлення-рішення Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 27.10.2016 року № та №.

Відповідач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні.

Відповідно до статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАРІАНТ АГРО БУД", пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, код - 39065898.

На обліку як платник податків підприємство перебуває в Центральній ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

На підставі наказу від 22.09.2016 р. №1190, виданого Центральною ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області, відповідачем проведена позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАРІАНТ АГРО БУД", з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 р. по 29.07.2016 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 29.07.2016 р.

Результати перевірки оформлені актом №3857/20-30-14-01/39065898 від 07.10.2016 р. (т.1 а.с.13-37).

За висновками перевірки, позивачем - ТОВ "ВАРІАНТ АГРО БУД", порушено:

1) п.138.1, п.138.2, п.138.4 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст. 139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755 - ІV (із змінами і доповненнями), внаслідок чого підприємством занижено податок на прибуток за 2014 рік на загальну суму 25200 грн.

2) п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755 - ІV (із змінами і доповненнями), внаслідок чого підприємством завищено рядок 19 "Сума від'ємного значення поточного звітного (податкового) періоду та від'ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, а саме за жовтень 20174 року на 28000 грн."

Не погодившись з висновками акту перевірки позивач надіслав на адресу Центральної ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області свої заперечення. (т.1 а.с.38-42).

Листом Центральної ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 24.10.2016 року №19660/10/20-30-14-01-23 (т.1а.с.44-50), висновки спірного акту перевірки №3857/20-30-14-01/39065898 від 27.10.2016р. визнано обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

З посиланням на вказаний вище акт перевірки, Центральною об'єднаною державною податковою інспекцією м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області прийняті спірні податкові повідомлення-рішення від 27.10.2016 р.:

- №, яким ТОВ "ВАРІАНТ АГРО БУД" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 37800,00 грн., з яких 25200 грн. - основний платіж, 12600 грн. - штрафні (фінансові) санкції. (т. 1 а.с.52);

- №, яким ТОВ "ВАРІАНТ АГРО БУД" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 28000 грн. (т. 1 а.с.53).

Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями підприємство оскаржило їх до Головного управління ДФС України в Харківській області (т.1 а.с.55-60).

Рішенням ГУ ДФС України в Харківській області про результати розгляду скарги №6959/10/20-40-01-14 від 15.12.2016 р., податкові повідомлення-рішення Центральної ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 27.10.2016 року № та № залишено без змін, а скаргу - без задоволення (т.1 а.с.61-67).

Позивач не погодився із податковими повідомленнями - рішеннями та оскаржив їх до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності мотивів для винесення спірних податкових повідомлень - рішень, що зумовлює висновок про необґрунтованість визначення платнику податків додаткових податкових зобов'язань і, як наслідок, наявність факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАРІАНТ АГРО БУД".

Колегія суддів не погоджується із рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, колегією суддів встановлено, що на підставі договору поставки №0994 від 07.10.2014 р., укладеного між ТОВ "ВАРІАНТ АГРО БУД" (покупець) та ТОВ "Металлсервіс Україна" (постачальник), постачальник зобов'язується передати у власність, а покупець прийняти та оплатити металопрокат, іменований в подальшому "продукція", в кількості та асортименті, зазначених у рахунку-фактурі постачальника, на умовах передбачених даним договором (т.1 а.с.68-70).

На підтвердження доводів про реальність господарських операцій за правочином платник податків подав до суду складені контрагентом: копії податкових накладних: № 27 від 08.10.2014р. на суму 108000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 18000,00 грн.); №32 від 09.10.2014 р. на суму 60000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 10000,00 грн.) (т.1 а.с.75-76); видаткової накладної №357 від 10.10.2014 року на суму 168000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 28000,00 грн.) (т.1 а.с.77), платіжних доручень №1171 від 09.10.2014 року на суму 11000,00 грн., №1173 від 09.10.2014 року на суму 49000,00 грн., №1165 від 08.10.2014 року на суму 1000000,00 грн., №1166 від 08.10.2014 року на суму 8000,00 грн. (т.2 а.с.14-17).

В обґрунтування господарської мети позивачем пояснено, що необхідність придбання у контрагента матеріалів (труби ДУ 50х3,5 та труби 76х3,5) зумовлена використанням ТОВ "ВАРІАНТ АГРО БУД" зазначених матеріалів у виробництві для виготовлення готових виробів і здійснення їх поставки кінцевим споживачам, зокрема:

- поставка на адресу ДООО "Агро-Люкка" (Республіка Молдова) згідно контракту купівлі-продажу №154 від 21.10.2014 року та специфікації №1 від 21.10.2014 року до контракту, частин обладнання для тваринництва, що підтверджується відповідними експортними митними документами та актами списання матеріалів у виробництво (т.2 а.с.25-37);

- поставка на адресу ООО "Либена" (Російська Федерація) згідно контракту №57/2 від 12.05.2014 року та специфікації №7 від 24.10.2014 року до контракту, частин обладнання для тваринництва, що підтверджується відповідними експортними митними документами та актами списання матеріалів у виробництво (т.2 а.с.38-53).

Також, позивач зазначив, що транспортування придбаного товару здійснювалось ТОВ "Металлсервіс Україна", що підтверджується (на думку позивача) видатковою накладною №357 від 10.10.2014 року (т.1 а.с.77) та картками складського обліку матеріалів №217 та №219 (т.1 а.с.79).

Проте, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до п. 1.1. договору поставки від 07.10.2014 року №0994 передбачено, що постачальник зобов'язується передати у власність, а покупець прийняти та оплатити металопрокат, в кількості та асортименті, зазначених у рахунку-фактурі постачальника на умовах, передбачених даним договором.

Однак, в матеріалах справи відсутні вказані вище рахунки-фактури, передбачені договором №0994 від 07.10.2014 року.

Окрім того, колегією суддів встановлено, що позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував факт транспортування металопрокату, а саме: хто його перевозив, коли, на якому транспорті, як товар потрапив на підприємство тощо. Колегія суддів зазначає, що видаткові накладні та картки складського обліку не є достатніми доказами, які б підтверджували факт транспортування товару.

Відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент вчинення спірних правовідносин) витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9 підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цією статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6, пунктами 138.11, 138.12 цією статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього кодексу.

За змістом п.138.6, п.138.8 ст. 138 Податкового кодексу України собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені в ст. 198 Податкового кодексу України.

Так, згідно з п.п. 198.1., 198.2 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент вчинення спірних правовідносин) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Підпунктом 198.6 п. 198 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Встановлені колегією суддів фактичні обставини об'єктивно не засвідчують реальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, а також правомірність віднесення позивачем до складу валових витрат та податкового кредиту суми витрат на оплату вартості отриманих товарів (робіт, послуг) відповідно до первинних документів.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.202 КАС України неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року по справі № 820/293/17 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2017р. по справі № 820/293/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАРІАНТ АГРО БУД" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.
Повний текст постанови виготовлений 27.06.2017 р.