Справа № 607/4243/17
Суддя: Сташків Н. М.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2017 Справа №607/4243/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Сташків Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобовязання призначити пенсію,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 предявив до суду адміністративний позов до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання протиправними дій відповідача, які полягають у відмові в перерахунку та виплаті пенсії за віком з урахуванням періоду його роботи з 01 липня 1981 року по 30 грудня 1985 року на посаді інженера по техніці безпеки у Велико-Бірківському заводоуправлінні, та зобовязання відповідача здійснити з 02 лютого 2017 року перерахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням зазначеного періоду роботи. Обґрунтовує позов тим, що цей період роботи підтверджується записами в трудовій книжці, які не містять неточностей чи виправлень, завірені печаткою установи. З 02 березня 2017 року йому призначено пенсію за віком без урахування до страхового стажу цього періоду роботи. 16 березня 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про зарахування періоду роботи з 01 липня 1981 року по 30 грудня 1985 року до страхового стажу. Однак, листом № 110/М-11 від 24 березня 2017 року відповідач, зіславшись на постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, відмовив у його зарахуванні. Додаткових документів на підтвердження стажу роботи позивач надати не може, оскільки місцезнаходження Велико-Бірківського заводоуправління на даний час не відоме, а до Державного архіву на зберігання ніякі документи від заводоуправління не надходили. Раніше зазначений стаж у відповідача ніяких сумнівів не викликав, оскільки був зарахований до страхового стажу для призначення пенсії по інвалідності. Відмову, оформлену листом № 110/М-11 від 24 березня 2017 року, позивач вважає протиправною, оскільки зазначений період його роботи підтверджений записами в трудовій книжці і він має право на призначення пенсії за віком із його врахуванням.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 подав заяву, згідно з якою просив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Представник відповідача також подав заяву про розгляд справи в письмовому провадженні, просив відмовити в задоволенні позову.

За вказаних обставин, відповідно до вимог ч. 4 ст. 122 КАС України, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив такі обставини.

02 березня 2017 року позивачу призначено пенсію за віком.

16 березня 2017 року позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача про зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01 липня 1981 року по 30 грудня 1985 року на посаді інженера по техніці безпеки у Велико-Бірківському заводоуправлінні.

Листом № 110/М-11 від 24 березня 2017 року Тернопільським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області відмовлено в зарахуванні цього періоду до страхового стажу позивача.

Як убачається з зазначеного листа, посилаючись на вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, відповідачем вказано, що у трудовій книжці позивача на відбитку печатки, що завіряє записи № 3 4, не видно назви установи та її реквізитів, тому нема можливості врахувати період роботи позивача з 01 липня 1981 року по 30 грудня 1985 року до його страхового стажу, а листом № 4453/04 від 07 березня 2017 року позивача повідомлено про необхідність подання уточнюючої довідки, яка ним надана не була.

Письмові заперечення відповідача обгрунтовані аналогічними мотивами.

Перевіряючи доводи відповідача, суд установив такі обставини.

В матеріалах справи наявний оригінал трудової книжки БТ-1 № 3052841 від 07 серпня 1979 року, відповідно до записів у якій ОСОБА_1 з 01 липня 1981 року по 30 грудня 1985 року працював на посаді інженера по техніці безпеки у Велико-Бірківському заводоуправлінні. Зокрема, запис № 3 від 01 липня 1981 року про прийняття у Велико-Бірківське заводоуправління на роботу на посаду старшого інженера з техніки безпеки, наказ № 295-к від 01 липня 1981 року, запис № 4 про звільнення за власним бажанням за ст. 38 КЗпП, наказ № 271-к від 27 грудня 1985 року. Запис про звільнення завірений печаткою, відтиск якої слабо виражений та виконаний на ній текст важко піддається прочитанню.

Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обовязків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки, яким проставлено слабкий відтиск печатки. Крім того, з 1985 року по даний час пройшло більше 30 років, що також могло вплинути на читабельність тексту печатки, який із плином тривалого часу збліднів.

Відповідно до вимог ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Утверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до ч. 2 ст. 19, ст. 64, ч. 1 ст. 68 Конституції України вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади та їх посадовими особами.

Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб, ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно приводить до порушення принципів соціальної, правової держави.

Згідно з п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою № 22-1 Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З отриманої позивачем довідки з Державного архіву Тернопільської області № М-65/04/11 від 14 березня 2017 року вбачається, що документи з особового складу Великобірківського заводоуправління в державний архів не надходили.

У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб відомості про Великобірківське заводоуправління відсутні.

Суд вважає, що в даному випадку стаж роботи ОСОБА_1 підтверджений записами у його трудовій книжці. При цьому слабкий відтиск печатки не є неправильними чи неточними записами про періоди роботи, відтак додаткового підтвердження не потребують.

Крім того, відповідачем не спростовано, що період роботи з 01 липня 1981 року по 30 грудня 1985 року був зарахований до страхового стажу позивача для призначення пенсії по інвалідності, яку він отримував до призначення пенсії за віком, та ніяких сумнівів не викликав.

За вказаних обставин незарахування відповідачем періоду роботи з 01 липня 1981 року по 30 грудня 1985 року до страхового стажу ОСОБА_1 суд вважає безпідставним.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається, виходячи з величини заробітної плати (доходу) застрахованої особи, та коефіцієнту страхового стажу застрахованої особи.

Згідно зі ст. 24 цього Закону страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Пенсія за віком позивачу призначена з 02 березня 2017 року.

В силу зазначених обставин і відповідно до вимог закону судом установлено, що ОСОБА_1, як особа, якій призначено пенсію за віком, має право на зарахування до страхового стажу періодів його роботи, які підтверджені записами у трудовій книжці, зокрема періоду роботи з 01 липня 1981 року по 30 грудня 1985 року, та у відповідача не було підстав відмовляти йому в зарахуванні цього стажу.

Оцінивши обставини справи, проаналізувавши вищевикладені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання протиправною відмови відповідача в перерахунку та виплаті позивачу пенсії за віком з урахуванням періоду роботи з 01 липня 1981 року по 30 грудня 1985 року на посаді інженера по техніці безпеки у Велико-Бірківському заводоуправлінні, яка оформлена листом № 110/М-11 від 24 березня 2017 року, та зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком з 02 лютого 2017 року, з урахуванням зазначеного періоду роботи.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 19, 64, 68 Конституції України, ст. ст. 24, 27, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 10, 11, 14, 71, 159-163, 167, 186, ч. ч. 1, 3 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати відмову Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням періоду роботи з 01 липня 1981 року по 30 грудня 1985 року на посаді інженера по техніці безпеки у Велико-Бірківському заводоуправлінні, яка оформлена листом № 110/М-11 від 24 березня 2017 року, протиправною.

Зобовязати Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періоду роботи з 01 липня 1981 року по 30 грудня 1985 року на посаді інженера по техніці безпеки у Велико-Бірківському заводоуправлінні, з дня призначення пенсії за віком 02 лютого 2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяОСОБА_2