Справа № 243/3777/17
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мірошниченко Л.Є.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року справа №243/3777/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Василенко Л.А., суддів: Гайдара А.В., Ханової Р.Ф.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2017 року у справі № 243/3777/17 за позовом ОСОБА_2 до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі Слов'янське ОУПФУ), в якому просив:визнати протиправними дії та бездіяльність в частині невиплати пенсії з березня 2016 року;зобов'язати поновити нарахування та виплату пенсії за віком та сплатити заборгованість за період, починаючи з березня 2016 року на рахунок в уповноваженому банку, обраному раніше;допустити негайне виконання постанови у межах суми платежу за один місяць (а. с. 1-6).

Постановою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2017 року зазначений позов ОСОБА_2 задоволений частково, а саме:

визнано протиправною бездіяльність Слов'янського ОУПФУ щодо невиплати пенсії ОСОБА_2;

зобов'язано Слов'янське ОУПФУ поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, та сплатити заборгованість за період, починаючи з березня 2016 року на рахунок в уповноваженому банку Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»;

допущено негайне виконання постанови суду в частині присудження виплати пенсії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, у межах суми стягнення за один місяць; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а. с. 36-39).

Відповідач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального і процесуального права та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», відповідно до якого, починаючи з 1 липня 2016 р. виплата соціальних виплат за рахунок Пенсійного фонду України, що призначені внутрішньо переміщеним особам, здійснюється через публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Вважає, що можливість отримання пенсії через інші установи банків для внутрішньо переміщених осіб не передбачено законодавством. Також посилався на листи Служби безпеки України та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, на підставі яких позивачеві зупинено виплату пенсії з березня 2016 до з'ясування обставин, а саме, до особистого звернення останнього до пенсійного органу з наданням відповідних документів (а.с. 41-42).

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто в письмовому провадженні.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідно до довідки від 15.05.2015 № ОСОБА_2 взято на облік як особу, переміщену з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з м. Первомайська Луганської області до м.Слов'янська Донецької області (а. с. 11).

В травні 2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про запит його пенсійної справи з пенсійного органу м. Первомайська Луганської області (а. с.31).

Розпорядженням відповідача від 24.06.2015 №76509 позивача взято на облік в Слов'янському ОУПФУ з серпня 2014 року (а. с. 29, 32).

Виплата та нарахування пенсії позивачеві була припинена на підставі листів Служби безпеки України та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до з'ясування обставин, а саме, до особистого звернення ОСОБА_2 до відповідача з наданням відповідних документів з березня 2016 року (а. с. 29, 60).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є правомірність дій відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачеві з березня 2016 року на підставі листів Служби безпеки України та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 №1706-VII (далі - Закон № 1706-VII).

Згідно статті 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону №1058 за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем не приймалося рішення про припинення виплати пенсії позивачеві з 01.03.2016.

Пенсійний орган в апеляційній скарзі посилається на листи Служби безпеки України (далі СБУ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУПФУ в Донецькій області), як на підставу для припинення виплати пенсії позивачеві.

Підстави припинення виплати пенсії передбачені ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-VI (далі - Закон №1058).

Згідно з ч.1 ст.49 Закону №1058 виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Враховуючи наведені норми, колегія суддів дійшла висновку про порушення відповідачем вимог ч.1 ст. 49 Закону №1058, оскільки з березня 2016 року позивачеві припинено виплату пенсії без прийняття відповідного рішення і за відсутності законодавчо встановлених підстав, а листи СБУ та ГУПФУ в Донецькій області, не є таким рішенням у розумінні ч. 1 ст. 49 Закону №1058.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на положення статті 1 Конвенції, Статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Париж, 20.III.1952) яка передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, положення Статті 14 Конвенції якою визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Оцінюючи спірні правовідносини колегія суддів застосовує положення Конституції України, за якими, в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3 Конституції України). Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов'язків і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

В даному випадку наявність у позивача статусу внутрішньо переміщеної особи створює для нього на відміну від інших громадян України певні перешкоди в отриманні його пенсії, яка призначена у зв'язку з трудовою діяльністю, та потребує від пенсіонера здійснення додаткових дій, не передбачених Законами щодо пенсійного забезпечення, зокрема, ідентифікація особи, надання заяви про поновлення виплати пенсії, яка була припинена органом Пенсійного фонду без прийняття відповідного рішення тощо.

Колегія суддів застосовує при розгляді справи практику Європейського Суду з прав людини як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV.

Як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке, стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення). У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що в діях відповідача містяться ознаки дискримінації відносно позивача, як внутрішньо переміщеної особи, та відсутність єдиного підходу до виплати пенсій громадянам України згідно діючого законодавства.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми, якими регулюються спірні відносини, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльність Слов'янського ОУПФУ щодо невиплати пенсії ОСОБА_2 з березня 2016 року.

Водночас суд першої інстанції фактично обґрунтувавши в мотивувальній частині постанови протиправність дій відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачеві з 01.03.2016 року не зазначив про задоволення цієї вимоги у резолютивній частині постанови.

Крім того, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо зобов'язання Слов'янське ОУПФУ поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2, починаючи з березня 2016 року на рахунок в уповноваженому банку Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», з наступних підстав.

Відповідно до абз.4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (далі Постанова №637) починаючи з 1 липня 2016 р. виплата соціальних виплат, зокрема, за рахунок коштів Пенсійного фонду України, що призначені внутрішньо переміщеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Таким чином, Постановою №637 передбачено виплату соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам виключно через установи публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», починаючи з 01.07.2016, тобто до липня 2016 року позивач мав право на отримання пенсії в будь-якій банківській установі.

Тобто, без відкриття позивачем рахунку в установі - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», у відповідача відсутні правові підстави для виплати пенсії з 01.07.2016 року.

Позивач просив здійснити виплату належних йому сум пенсії через установу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» з 01.03.2016, в якій у нього був відкритий рахунок.

Враховуючи наведені норми та встановлені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позову в частині визнання протиправними дій відповідача в припиненні нарахування пенсії позивачеві з 01.03.2016 року та припинення її виплати з 01.03.2016 до 30.06.2016 року та зобов'язання Слов'янське ОУПФУ поновити нарахування пенсії ОСОБА_2 з 01.03.2016 і сплатити заборгованість, починаючи з березня 2016 року до червня 2016 року включно на рахунок в уповноваженому банку Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк».

В задоволенні позову щодо виплати заборгованості з виплати пенсії, починаючи з 01.07.2016 року відмовити, оскільки, як зазначено вище, без відкриття позивачем рахунку в установі - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», у відповідача відсутні правові підстави для виплати пенсії з 01.07.2016 року і заборгованість з виплати пенсії, яка утворилася з 01.07.2016 року може бути виплаченою тільки після відкриття позивачем такого рахунку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах стягнення за один місяць.

Враховуючи наведені норми процесуального закону, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про допущення негайного виконання постанови у межах суми пенсії за один місяць.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що внаслідок невідповідності висновків суду обставинам справи, суд першої інстанції частково невірно вирішив справу за суттю вимог, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.195 ч.1, ст.197 ч.1 п.2, ст.198 ч.1 п.3, ст.202 ч.1 п.3, ст.205 ч.2, ст. 207, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області задовольнити частково.

Постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2017 року у справі № 243/3777/17 за позовом ОСОБА_2 до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Позов ОСОБА_2 до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення нарахування пенсії ОСОБА_2 з 01.03.2016 та щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_2 з 01.03.2016 до 30.06.2016 року.

Зобов'язати Слов'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування пенсії ОСОБА_2 з першого березня 2016 року.

Зобов'язати Слов'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області сплатити ОСОБА_2 заборгованість з виплати пенсії за період з першого березня 2016 року до 30 червня 2016 року включно на рахунок в уповноваженому банку Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині присудження виплати пенсії ОСОБА_2 у межах суми стягнення за один місяць на рахунок в уповноваженому банку Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк».

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий Л.А.Василенко

Судді А.В. Гайдар

Р.Ф. Ханова