Справа № 826/25192/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Українського державного виробничого підприємства «Ізотоп»

до

державної податкової інспекції у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позовні вимоги мотивовано тим, що українським державним виробничим підприємством «Ізотоп» не порушено строків подачі звітності, передбачених пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, оскільки граничний термін подання податкової звітності за 2015 рік настав 01.03.2015, тоді як позивачем податкову звітність подано 27.02.2015.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про обґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, прийнятого у межах та на підставі наявних у контролюючого органу повноважень, за результатами проведеної перевірки.

Розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проведено камеральну перевірку податкової звітності розрахунку частини прибутку (доходу) українського державного виробничого підприємства «Ізотоп» за IV квартал 2014 року, за результатами чого складено акт від 30.07.2015 №535/26-50-15-03-24.

Згідно вказаного акту перевірки, контролюючим органом встановлено порушення позивачем термінів подання податкової звітності в частині розрахунку прибутку (доходу), що підлягає сплаті до бюджету державними унітарними підприємствами, а саме: в порушення пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, платником несвоєчасно подано розрахунок частини прибутку (доходу) за IV квартал 2014 року; граничний строк подання 09.02.2015, дата фактичного подання 27.02.2015.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно п.75.1, пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Приписами ст. 76 Податкового кодексу України визначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту акту перевірки, контролюючим органом встановлено порушення пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, згідно якого податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно матеріалів справи та пояснень позивача, українське державне виробниче підприємство «Ізотоп» звітує по розрахунку частини прибутку (доходу) щорічно, зокрема, і податкова декларація з податок на прибуток підприємства, подана 26.02.2015, стосується періоду 2014 рік в цілому, а не 4 півріччя або півроку.

Згідно пп. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, згідно якого податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Українське державне виробниче підприємство «Ізотоп» є державним унітарним підприємством; його засновником від імені держави виступає Державне агентство України з управління державними корпоративними правами та майном, згідно наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно ч. 1, пп. «в» п. 18 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про управління об'єктами державної власності», Кабінет Міністрів України є суб'єктом управління, що визначає об'єкти управління державної власності, стосовно яких виконує функції з управління, а також об'єкти управління державної власності, повноваження з управління якими передаються іншим суб'єктам управління, визначеним цим Законом.

Здійснюючи управління об'єктами державної власності, Кабінет Міністрів України, зокрема, визначає порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями.

Відповідно до п. 3 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та об'єднаннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 №138 (у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Розрахунок частини чистого прибутку (доходу) разом з фінансовою звітністю, складеною відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, подається державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями до органів державної податкової служби у строк, передбачений для подання декларації з податку на прибуток підприємств.

Згідно п. 137.4 ст. 137 Податкового кодексу України, податковим (звітним) періодом є календарний рік з урахуванням положень, визначених пунктом 57.1 статті 57 цього Кодексу. Податковий (звітний) рік для платників податків починається з першого календарного дня податкового (звітного) року і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) року.

Таким чином, термін подання податкової звітності зі сплати податку на прибуток підприємств становить календарний рік, і до позивача застосовуються положення саме пп. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, а не положення пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, на які міститься посилання в акті перевірки та оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні.

Таким чином, висновок контролюючого органу про те, що платником несвоєчасно подано розрахунок частини прибутку (доходу) за IV квартал 2014 року з граничним строком подання останньої 09.02.2015 та датою фактичного подання 27.02.2015, не може бути визнаний обґрунтованим, оскільки граничний термін подання такої податкової звітності позивача за 2014 рік настав 01.03.2015, тоді як позивачем податкову звітність подано 27.02.2015.

З врахуванням викладеного, у контролюючого органу відсутні підстави для застосування штрафу, згідно п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України, приписами якого визначено, що неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.