Справа № 234/4301/17
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пікалова Н.М.
Суддя-доповідач - Василенко Л.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року справа №234/4301/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів Гайдара А.В., Ханової Р.Ф.

при секретареві судового засідання Томах О.О.,

з участю позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Хлудєєвої А.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 15 травня 2017 року у справі № 234/4301/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2 - звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області (далі - УПФУ у м.Краматорську), в якому просила: визнати протиправним рішення УПФУ у м. Краматорську від 20.03.2017 по справі №847357 про відмову в перерахунку пенсії; зобов'язати УПФУ у м. Краматорську здійснити з 01.03.2017 перерахунок та виплату пенсії державного службовця у розмірі 80% суми заробітної плати з урахуванням усіх виплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати (які є складовими фонду оплати праці, та з яких своєчасно та в повному обсязі сплачено страхові внески) (а.с. 1-7).

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 15 травня 2017 року зазначений позов ОСОБА_2 задоволений повністю, а саме:

визнано неправомірними дії УПФУ у м. Краматорську від 20.03.2017 по справі №847357 щодо відмови в перерахунку пенсії;

зобов'язано УПФУ у м. Краматорську здійснити з 01.03.2017 перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_2 у розмірі 80% суми заробітної плати з урахуванням усіх виплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати (які є складовими фонду оплати праці, та з яких своєчасно та в повному обсязі сплачено страхові внески) (а.с. 77-80).

Відповідач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального права та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що на момент звернення позивача за перерахунком пенсії набрав законної сили Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, відповідно до п.2 «Прикінцеві та перехідні положення» якого, зокрема, визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, крім окремих положень статті 37. Отже, на дату звернення позивача за перерахунком втратила чинність стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, якою було врегульовано порядок та умови перерахунку пенсії державних службовців (а. с. 83-86).

Від позивача надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін (а. с. 96-97).

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив постанову суду скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив постанову суду залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, позивача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги з врахуванням письмових заперечень на неї і дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФУ у м.Краматорську та з жовтня 2013 року отримує пенсію по ІІ групі інвалідності як посадова особа місцевого самоврядування, призначену на підставі Закону України «Про державну службу» в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати. До виходу на пенсію позивач працювала в Управлінні праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради.

14.03.2017 ОСОБА_2 звернулася до УПФУ у м.Краматорську з заявою про перерахунок назначеної пенсії, оскільки пенсія призначена без урахування щорічних виплат матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати з наданням нової довідки від 28.02.2017 № 01-08/1808, виданої Управліннім праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про складові заробітної плати для обчислення пенсії.

В довідці Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради від 28.02.2017 № 01-08/1808 зазначено, що ОСОБА_2 за період з 01.10.2011 до 30.09.2013 виплачені: матеріальна допомога на оздоровлення в сумі 6512,50 грн. та для вирішення соціально-побутових питань - 3504,59 грн., індексація заробітної плати - 8994,56 грн. На всі виплати, включені в довідку , нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ( а. с. 12)

Рішенням від 20.03.2017 №847357 УПФУ у м.Краматорську позивачеві відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки з 01.05.2016 набрав законної Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, яким не передбачено перерахунок пенсії державним службовцям (а. с. 8).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є правомірність дій відповідача щодо відмови в перерахунку розміру пенсії, призначеної позивачеві у жовтні 2013 року за Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII на підставі довідки про заробітну плату від 28.02.2017 №01-08/1808.

Згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на дату призначення пенсії) від 16 грудня 1993 року №3723-XII (далі Закон №3723) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За приписами ст. 37-1 Закону №3723 перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95 ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723 передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що індексація, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно з нормами частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плат

Аналогічну позицію висловив також і Верховний Суд України в постановах від 28 травня 2013 року (№21-97а13), від 16 вересня 2014 (№21-314а14) та підтримав Вищий адміністративний суд України в ухвалах від 10.01.2017 (712/13554/15-а), від 23.01.2017 (№221/2125/15-а).

Таким чином, колегія суддів, аналізуючи положення вищевказаних норм, погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та сума індексації заробітної плати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії, чим спростовує доводи заявника апеляційної скарги щодо протилежного.

Крім того, колегія суддів залишає поза увагою посилання відповідача на те, що на момент звернення позивача за перерахунком пенсії набрав законної сили Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, відповідно до п.2 «Прикінцеві та перехідні положення» якого, зокрема, визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, крім окремих положень статті 37. Отже, на дату звернення позивача за перерахунком втратила чинність стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, якою було врегульовано порядок та умови перерахунку пенсії державних службовців, з наступних підстав.

Пенсія позивачеві призначена у жовтні 2013 року згідно Закону №3723. Позивач оспорює право на призначення пенсії з урахуванням заробітної плати, що не була врахована відповідачем при призначенні пенсії. Об'єктом захисту у цій справі є право позивача на призначення пенсії у належному розмірі, внаслідок чого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо застосування до спірних правовідносин норм права, які діяли на момент призначення позивачеві пенсії, оскільки саме в такий спосіб можливо відновити порушене право позивача на призначення та отримання пенсії в належному розмірі як складову права власності.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що пенсійний орган, відповідач у справі, відмовляючи у перерахунку пенсії, діяв протиправно, внаслідок чого спірне рішення від 20.03.2017 №847357 підлягає скасуванню.

Решта позовних вимог також підлягають задоволенню, оскільки є похідними від вищенаведених позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що справу вирішено з дотриманням норм матеріального та процесуального законів, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

В повному обсязі ухвала складена 4 липня 2017 року.

Керуючись ст.195 ч.1, ст.196, ст.198 ч.1 п.1, ст.200, ст.205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області залишити без задоволення.

Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 15 травня 2017 року у справі № 234/4301/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Головуючий Л.А.Василенко

Судді А.В. Гайдар

Р.Ф. Ханова