Справа № 487/1500/17
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/1500/17
Провадження № 2-а/487/125/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді КУЗЬМЕНКА В.В.,

при секретарі ПОПОВИЧ В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Миколаєві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого вказала, що постановою серії АР №778910 від 11.03.2017 року, складеної інспектором патрульної поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Черненком В.В. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладено штраф у розмірі (чотириста двадцять п'ять) гривень. Однак, позивач не згодна із вказаним рішенням інспектора та вважає постанову, складену у відношенні неї, незаконною, оскільки вину позивача у вчиненні правопорушення не доведено та постанову складено інспектором з порушенням вимог законодавства. Позивач зазначила, що 11.03.2017 року її було зупинено патрульним поліцейським роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Черненком В.В. та роз'яснено, що позивачем було порушено правила дорожнього руху, а саме: проїзд перехрестя на забороняючий рух сигнал світлофора і запропоновано передати йому документи для перевірки, при цьому інспектором поліції не було пред'явлено жодних доказів порушення Правил дорожнього руху. На вимогу позивача надати докази порушення правил дорожнього руху інспектор поліції надав відеозапис на якому автомобіль за зовнішніми ознаками схожий на його виїхав на перехрестя та продовжив рух в наміченому напрямку, при цьому взагалі незрозуміло на який сигнал світлофора, оскільки інспектор поліції знімав сигнал світлофора, який горить для водіїв які рухаються в зустрічному напрямку, незважаючи на її пояснення та прохання пред'явити докази порушення Правил дорожнього руху, інспектором поліції була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, у зв'язку з чим просила скасувати постанову серії АР №778910 від 11.03.2017 року складену інспектором патрульної поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Черненком В.В.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, обставини, викладені в позові, підтвердила, просила позов задовольнити, надала заяву про слухання справи за її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності та письмові заперечення на адміністративний позов, де зазначив, що 11.03.2017 року під час патрулювання інспекторами патрульної поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Черненком В.В. та Яценком Я.А. по вулиці Кузнецькій у місті Миколаєві, було виявлено автомобіль «MAZDA CX-7» із номером державної реєстрації НОМЕР_1, який здійснив порушення вимог п. 8.7.3 «є» Правил дорожнього руху - проїзд на заборонений сигнал світлофора. Під час перевірки документів водія з'ясувалося, що керувала автомобілем ОСОБА_1 У зв'язку з тим, що водієм було порушено п. 8.7.3 «є» Правил дорожнього руху, після роз'яснення прав, інспекторами поліції прийнято рішення про накладення на водія ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КпАП України у вигляді мінімального штрафу в розмірі 425 гривень.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмiнiстративнiй відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують i обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 11.03.2017 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову за ч. 2 ст. 122 КпАП України серії АР №778910, з тих підстав, що вона 11.03.2017 року о 21:55 годинні, керуючи транспортним засобом «MAZDA CX-7», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись на регулбваному перехресті вулиць Садової та Кузнецької в місті Миколаєві, здійснила рух на забороняючий (червоний) сигнал світлофора, чим порушила пункт 8.7.3 «є» Правил дорожнього руху, у зв'язку з чим винесена постанова про визнання її винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КпАП України та накладено штраф у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень (а.с. 4).

Разом з цим, пункт 8.7.3 «є» Правил дорожнього руху не містить заборони руху на червоний сигнал світлофора, оскільки регулює дії водія при поєднанні червоного і жовтого сигналів з інформуванням про наступне вмикання зеленого сигналу.

Тобто постанова про накладення адміністративного стягнення містить невірну кваліфікацію дій ОСОБА_1

Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні встановлено, що інспектором патрульної поліції при винесенні постанови про адміністративне правопорушення не з'ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, свідчать про наявність чи відсутність вини позивача. При складанні постанови позивач зазначив, що не згоден з ним, однак будь-яких доказів, передбачених ст. 251 КпАП України, що мають значення для правильного вирiшення справи інспектором не зібрано, показів свідків не відібрано, матеріалів фото-, відеофіксації не додано.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що прийти до висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення неможливо, оскільки інспектором патрульної поліції не було надано жодних доказів на його підтвердження.

Отже, постанова винесена без достатніх підстав, що вказують на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та без встановлення дійсних обставин справи, що виключає її законність.

Під час судового розгляду не знайшов своє підтвердження той факт, що позивач порушував Правила дорожнього руху, що дає підстави стверджувати про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Інспектором патрульної поліції у порушення вимог ст. 245 КпАП України односторонньо та поверхово досліджено обставини справи, не підтверджено правомірності своїх дій щодо складання відносно позивача постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що при винесенні постанови серії АР №778910 від 11.03.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень інспектором не були виявлені обставини, які виключають адміністративну відповідальність, пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також не були з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, розгляд справи на місці, без підготовки та надання позивачу часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують його особу, інших доказів по справі, порушує права позивача, передбачені ст. 268 КпАП України, внаслідок чого при винесенні постанови інспектором не було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КпАП України.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування їх правомірності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Проте, належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача та доводили законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, суду не надано.

З огляду на викладене, оскільки факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, належними та допустимими доказами доведено не було, а усі сумніви щодо доведеності вини особи підлягають тлумаченню на її користь, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Положення ч. 2 ст. 1712 КАС України щодо остаточності рішення та неможливості його оскарження втратили чинність, як такі, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно з Рішенням Конституційного Суду № 3-рп/2015 від 08.04.2015 року.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, п. 3 ч.1 ст. 293 КпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Миколаєві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову від 11.03.2017 року серії АР №778910 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України - скасувати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ: В.В. КУЗЬМЕНКО