Справа № 430/1959/13-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року м. Київ К/800/2197/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Голяшкіна О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Станично-Луганського районного суду Луганської області від 12 листопада 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання незаконними дій щодо відмови в перерахунку пенсії удові учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2, звернулась з позовом, в якому просила: визнати незаконними дії відповідача, щодо відмови їй 31.07.2013 року в перерахунку та виплаті державної пенсії вдови учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, 1-ї категорії в розмірі 5% пенсії годувальника відповідно до положень Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений Постановою КМУ ви 23.11.2011 р. за N1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Порядок №1210), з урахування відомостей про розмір останньої пенсії ОСОБА_3, що отримав її за рішенням суду і померлого 27.10.2009 року; зобов'язати відповідача з урахуванням проведених виплат, починаючи з 01.08.2013 року виконати перерахунок та призначити виплату державної пенсії ОСОБА_2 відповідно до положень п. п. 4, 9, 11 Порядку №1210 в розмірі, що не нижче 50% пенсії годувальника, з урахуванням відомостей про розмір останньої пенсії ще за життя ОСОБА_3 - 4 670 гри.

Позов мотивовано тим, що з 21.02.2003 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, з 01.06.2010 року має статус вдови учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, 1-ї категорії, смерть якого пов'язана з виконанням обов'язків щодо ліквідації аварії, померлого 27.10.2009 року. Рішенням суду від 18.04.2011 року позивачці з 25.02.2011 року призначена пенсія у зв'язку з втратою годувальника, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 13.06.2013 року вказане рішення залишене без змін. З 01.01.2012 року ЗУ «Про Державний бюджет на 2012 рік» від 22.12.2011 року була зупинена дія ст. ст. 50, 52, 54 Закону №796 та набрала чинності постанова КМУ від 23.11.2011 року за №1210, відповідно до якої був затверджений Порядок №1210. Відповідно до п. 9 вказаного порядку - пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і пенсії у зв'язку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії визначаються за певною формулою, крім того, відповідно до п. п. 4 та 11 вказаного Порядку - для вдів учасників ЛНА на ЧАЕС встановлюється пенсія в розмірі, для непрацездатних членів родини померлого годувальника, які були на його утриманні - на одного непрацездатного члена родини - 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника. Встановлений відповідачем розмір пенсії позивачці у зв'язку з втратою годувальника в розмірі 1033,25 грн. її не влаштовує, оскільки на її думку, він зменшений та не відповідає вище приведеним вимогам. Відповідно до ст. ст. 49, 50, 54, 70 ЗУ «Про статус та соціальний захист постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року ОСОБА_3 ще за життя звертався до суду за захистом свого порушеного права щодо нарахування, перерахунку та виплати йому державної пенсії по 2-й групі інвалідності учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, яка не відповідала вказаним нормам спеціального закону. Постановою суду позивачці відповідачем була призначена, перерахована та виплачена заборгованість по пенсії чоловіка відповідно до норм діючих законів. На момент смерті чоловіка, померлого 28.10.2009 року, його остання пенсія згідно рішення суду складала 4 670 грн., відповідно до п. п. 4 та 11 Порядку з 01.08.2013 року пенсія позивачки у зв'язку зі втратою годувальника повинна нараховуватися та виплачуватися відповідачем в розмірі не нижче 2 335 грн. Внаслідок невиконання відповідачем положень вказаного Порядку щомісячна недоплата пенсії позивачці складає 1 301,75 грн. 23.07.2013 року ОСОБА_2 письмово зверталась до відповідача з проханням призначити та перерахувати її державну пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до п. п. 4 та 11 Порядку, на що 31.07.2013 року отримала відмову.

Постановою Станично-Луганського районного суду Луганської області від 12 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення судів мотивовано тим, що позивачу призначено пенсію по втраті годувальника за нормами ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тоді як Порядок №1210, на підставі якого позивач просить здійснити перерахунок її пенсії, визначає механізм обчислення пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно відсутні підстави для застосовування його положень до позивача.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області як одержувач пенсії по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_3 Пенсія їй призначена відповідно до ст. 27 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на виконання постанови Станично-Луганського районного суду від 18.04.2011 року.

Згідно постанови суду відповідачем ОСОБА_2 з 25.02.2011 призначено пенсію по втраті годувальника за нормами ст. 27 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та щомісячну компенсацію у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, з надбавкою удові інваліда війни у розмірі 25% прожиткового мінімуму, який встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, визначеного законом на відповідний період.

Позивача встановлений відповідачем розмір пенсії у зв'язку з втратою годувальника в розмірі 1033,25 грн. не влаштовує і тому він посилаючись на Порядок N1210 просить визнати незаконними дії відповідача та виконати перерахунок і призначити їй виплату державної пенсії як удові учасника ЛНА на ЧАЕС, 1-ї категорії відповідно до положень п.п. 4, 9, 11 Порядку №1210 в розмірі, що не нижче 50% пенсії годувальника, з урахуванням відомостей про розмір останньої пенсії ще за життя ОСОБА_3 - 4 670 грн.

Статтею 37 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени родини померлого годувальника, які були на його утриманні.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до експертного висновку за №240 від 19.03.2010 року - захворювання, ще призвело до смерті чоловіка позивачки, пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно постанови суду від 18.04.2011 року за ОСОБА_2 визнане право на дострокове призначення пенсії, як удові учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інваліда 2-ї групи 1-ї категорії, смерть якого пов'язана з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, визнано право на призначення дострокової пенсії як вдові учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інваліда II групи, І категорії, смерть якого пов'язана з виконанням обов'язків аварії на ЧАЕС відповідно до положень ст.ст. 16, 37 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за №1788-12 і абз. 6 п.3 Розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за№1058-ІУ ст. ст. 49, 52, 54. 67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 за №796-ХІІ, ст. ст. 10, 15 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». А також було зобов'язано УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області, починаючи з 25.02.2011р. здійснити позивачці дострокове призначення та нарахування державної пенсії у зв'язку з втратою годувальника як удові інваліда 2-ї групи, 1-ї категорії, смерть якого пов'язана по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, встановив її з розрахунку основної пенсії за віком відповідно до ст. 27 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та щомісячну компенсацію у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, з надбавкою удові інваліда війни у розмірі 25% прожиткового мінімуму, який встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, визначеного законом на відповідний період.

Порядок N1210 визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пунктом 11 (п.4) Порядку №1210 встановлено, що мінімальний розмір пенсії становить - для непрацездатних членів сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника.

Оскільки позивачу призначено пенсію по втраті годувальника за нормами ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а Порядок №1210 визначає механізм обчислення пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно застосовувати його в даному випадку неможливо, а тому, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Станично-Луганського районного суду Луганської області від 12 листопада 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України.

Судді: В.Ф. Мороз

О.В. Голяшкін

О.Є Донець