Справа № 802/829/17-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 червня 2017 р. Справа № 802/829/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Павич О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення комісії по спірним питанням управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці № 20 від 24.02.2017 року, яким утримано з переплаченої пенсії позивача кошти в розмірі 5539,87 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, відтворюючи зміст позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на обґрунтування письмових заперечень. Окремо зазначив, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення адміністративного позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Вінниці та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Наказом Басейнового управління водних ресурсів річки Південний Буг від 29.02.2016 року № 12-К ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника Басейнового управління водних ресурсів річки Південний Буг 29.02.2016 року.

На виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.05.2016 року у справі № 127/6187/16-ц, яке набрало законної сили 13.07.2016 року згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області, на підставі наказу Південно-Бузького басейнового управління водних ресурсів Вінницького регіонального управління водних ресурсів від 12.10.2016 року № 87-К ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника Басейнового управління водних ресурсів річки Південний Буг з 01.03.2016 року (а.с. 16). У зв'язку із реорганізацією Басейнового управління водних ресурсів річки Південний Буг шляхом перетворення у Вінницьке регіональне управління водних ресурсів, ОСОБА_1 цим же наказом переведено на посаду заступника начальника Вінницького регіонального управління водних ресурсів.

Рішенням комісії № 20 від 24.02.2017 року по спірних питаннях, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення "Щодо утримання переплати пенсії по справі гр. ОСОБА_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1" вирішено утримувати переплачену пенсію в розмірі 5539,87 грн. - по 20% від розміру пенсії позивача щомісячно, до повного погашення переплати.

Вказане рішення прийнято відповідачем, у зв'язку з тим, що під час розгляду пенсійної справи ОСОБА_1 встановлено переплату пенсії в розмірі 5539,87 грн. за період з 01.03.2016 року по 28.02.2017 року, яка виникла в зв'язку з тим, що ОСОБА_1 відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.05.2016 року та ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 13.07.2016 року поновлено на роботі з 01.03.2016 року.

Підставою для прийняття вказаного рішення став п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якого тимчасово, по 31 грудня 2017 року: у період роботи на інших посадах/роботах пенсія (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що суб'єктами системи пенсійного забезпечення в Україні, зокрема є: застраховані особи, а в окремих випадках, визначених цим Законом, - члени їхніх сімей та інші особи; страхувальники; Пенсійний фонд; уповноважений банк; підприємства, установи, організації (далі - організації), що здійснюють виплату і доставку пенсій.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами, зокрема: рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; цільового та ефективного використання коштів загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; відповідальності суб'єктів системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків.

Таким чином, суб'єкти системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, які недобросовісно виконують свої обов'язки в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" тимчасово, по 31 грудня 2017 року у період роботи на інших посадах/роботах пенсія (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Частиною 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її (ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення").

Суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії (ст. 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення").

Аналіз викладених норм свідчить про те, що у період до 31.12.2017 року працюючим пенсіонерам виплачується пенсія в розмірі 85%. При цьому, повернення пенсіонером надміру виплаченої суми пенсії може бути лише у разі зловживання з боку пенсіонера внаслідок подання недостовірних відомостей або подання страхувальником недостовірних відомостей.

Пунктом 2.21 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) визначено, що документами, які підтверджують, що особа не працює (не провадить діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), є: трудова книжка, індивідуальні відомості про застраховану особу, що надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно з додатком 1 до Положення, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення, та відомості про відсутність інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця за наявними в органі, що призначає пенсію, даними. У разі відсутності у зареєстрованої (взятої на облік) внутрішньо переміщеної особи документів, що підтверджують факт звільнення (припинення зайнятості), факт звільнення з роботи встановлюється на підставі особистої заяви із зазначенням дати, з якої особа не працює, та поясненням обставин, у зв'язку з якими неможливо внести запис у трудову книжку чи надати оригінал трудової книжки.

Згідно долученої до матеріалів справи копії трудової книжки ОСОБА_1 судом встановлено, що позивача поновлено на посаді заступника начальника Вінницького регіонального управління водних ресурсів з 17.10.2016 року. Даний доказ підтверджує той факт, що з 01.03.2016 року по 17.10.2016 року позивач ОСОБА_1 дійсно був непрацюючим пенсіонером та не перебував у трудових відносинах з Вінницьким регіональним управлінням водних ресурсів, та з його боку відсутні будь-які зловживання та дії щодо подання недостовірних відомостей та, відповідно, відсутні правові підстави для притягнення до відповідальності. Відтак, рішення комісії по спірним питанням управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці № 20 від 24.02.2017 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення, не відповідає критеріям, наведеним у статті 2 КАС України, тобто відповідач діяв не на підставі та в не межах визначених законом повноважень, а тому адміністративний позов слід задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії по спірним питанням управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці № 20 від 24.02.2017 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович