Справа № 727/2482/17
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/2482/17

Головуючий у 1-й інстанції: Ярема Л.В.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

29 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Боровицького О. А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірною відмову у перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії і виплату такої пенсії з урахуванням фіксованої індексації пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2017 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання рішення та дій відповідача неправомірними; зобов'язання відповідача здійснити з 17.06.2011 року перерахунок та виплату пенсії з урахуванням всіх складових заробітної плати відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 17.02.2017 року № 3119/04, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати в розмірі 90 % суми заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням фіксованої індексації пенсії, і продовжувати враховувати вказані складові заробітної плати при обчисленні пенсії протягом всього часу її виплати та дії норм права, які регулюють дані правовідносини. Перерахунок просив провести зі збереженням індексації моєї пенсії.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2017 року позов задоволено частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2017 року та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Суд апеляційної інстанції відповідно до положень ст. ст. 183-2, 197 КАС України проводить розгляд справи у порядку письмового провадження. За таких умов згідно з ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" у розмірі 90 % від суми заробітної плати.

17.06.2011 року позивачу проведено перерахунок у зв'язку зі звільненням з посади в розмірі 90 % від суми заробітної плати.

17.02.2017 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до наданої довідки ГУ ПФУ України від 17.02.2017 року № 3119/04 про складові заробітної плати.

Листом від 21.02.2017 року № 104/3-11 відповідачем відмовлено позивачу у проведенні перерахунку пенсії.

Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, тому матеріальна допомога на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань та індексація входять до системи оплати праці державного службовця. При цьому, суд першої інстанції зобов'зав відповідача перерахувати пенсію з дати звернення із заявою про перерахунок пенсії та відмовив у задоволенні позову щодо перерахунку пенсії в подальшому, оскільки такі вимоги є передчасними. Також суд зазначив, що перерахунок пенсії за рішенням суду не є підвищенням розміру пенсії позивача у розумінні п. 5 постанови КМУ від 17.07.2003 року № 1078, а місяць перерахунку пенсії на підставі рішення суду не може бути підставою для зміни базового місяця для проведення індексації пенсії.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У частині 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995р. № 108/95ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно із ч. 7 ст. 33 Закону України "Про державну службу" державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань входять до системи оплати праці державного службовця.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 року №1282-XII індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (ч.1 ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати.

Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, що індексація є складовою частиною заробітної плати, оскільки є додатковою заробітною платою та грошовим доходом населення, який згідно зі ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII враховуються при обчисленні пенсій.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. № 1 788-ХІІ врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 07.2003р. № 1058-ІV (далі - Закон № 1058- IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії враховуються суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення матеріально-побутових потреб та індексації.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги, визнав дії відповідача неправомірними та зобов'язав відповідача перерахувати пенсію із урахуванням усіх складових заробітної плати з 17.02.2017 року, тобто із дати звернення до органу пенсійного фонду із відповідною заявою.

Що стосується позовних вимог про продовження виплати пенсії із врахуванням вказаних складових заробітної плати та проведення перерахунку зі збереженням індексації пенсії, то суд апеляційної інстанції вважає їх передчасними, оскільки судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання. Воно не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин. Перерахунок пенсії за рішенням суду не є підвищенням розміру пенсії позивача у розумінні чинного законодавства України, а місяць перерахунку пенсії позивача згідно із судовим рішенням не може бути підставою для зміни базового місяця для проведення індексації пенсії.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу у задоволенні позову в цій частині.

З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2017 року - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Боровицький О. А.