Справа № 804/4001/17
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 червня 2017 р. Справа № 804/4001/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турлакова Н.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 України в особі представника громади України та м. Дніпропетровська, а також громадянина України та корінного мешканця України, та представника Фермерського господарства «Річ Філд» ОСОБА_2 до ОСОБА_1 України в особі Дніпропетровського районного суду, ОСОБА_1 України в особі судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Лалі Мурманівни, третя особа Президент України, про визнання нечинним рішення, зобовязання вчинити певні дії, відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 України в особі представника громади України та м. Дніпропетровська, а також громадянина України та корінного мешканця України, та представника Фермерського господарства «Річ Філд» ОСОБА_2 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 України в особі Дніпропетровського районного суду, ОСОБА_1 України в особі судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Лалі Мурманівни, третя особа Президент України, в якому просить:

«1. Визнати нечинним (нелегітимним) рішення відповідача-1 щодо порушення правил авторозподілу справ №№ 175/1014/17, 175/1015/17, 175/1016/17, 175/1017/17, 175/1018/17, 175/1019/17, 175/1020/17, 175/1021/17, 175/1022/17, 175/1023/17, 175/1024/17, 175/1025/17, 175/1026/17, 175/1027/17, 175/1028/17, 175/1029/17, 175/1031/17, 175/1033/17, 175/1034/17, 175/1035/17, 175/1037/17, 175/1039/17;

2. Зобовязати відповідача ОСОБА_1 України в особі Дніпропетровського районного суду субєкта владних повноважень направити на новий авторозподіл справи № 175/1014/17, 175/1015/17, 175/1016/17, 175/1017/17, 175/1018/17, 175/1019/17, 175/1020/17, 175/1021/17, 175/1022/17, 175/1023/17, 175/1024/17, 175/1025/17, 175/1026/17, 175/1027/17, 175/1028/17, 175/1029/17, 175/1031/17, 175/1033/17, 175/1034/17, 175/1035/17, 175/1037/17, 175/1039/17;

3) Зобовязати відповідача 1 - субєкта владних повноважень утриматися від порушення правил авто розподілу справ;

4) Стягнути з відповідачів (солідарно) як з субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої йому незаконним рішенням, в розмірі 100 000 грн.;

5) Визнати втручання в розгляд справ ОСОБА_1 України в особі судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Лалі Мурманівна № 175/1014/17, 175/1015/17, 175/1016/17, 175/1017/17, 175/1018/17, 175/1019/17, 175/1020/17, 175/1021/17, 175/1022/17, 175/1023/17, 175/1024/17, 175/1025/17, 175/1026/17, 175/1027/17, 175/1028/17, 175/1029/17, 175/1031/17, 175/1033/17, 175/1034/17, 175/1035/17, 175/1037/17, 175/1039/17 (ч. 5 ст. 105 КАСУ);

3. Визнати припущення втручання в розгляд справ Дніпропетровським районним судом м. Дніпропетровська;

4. Покласти на відповідачів солідарно судові витрати.»

Відповідно пункту 4 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви зясовує чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії або бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частино 1 ст.126 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, вимоги позивача мотивовані тим, що у провадженні судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Л.М. перебуває справа №175/447/16-ц за позовом ТОВ «Стіл Агро» до ТОВ «Алекс», ФГ «Річ Філд», Покровської районної державної адміністрації, Управління Держгеокадастру у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області та фізичних осіб про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та скасування державної реєстрації договору.

Позивач зазначає, що має сумніви щодо безсторонності та безпристрасності судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Л.М. при розгляді справи №175/447/16-ц, а також її упереджене ставлення та зацікавленість у результатах розгляду вказаної справи, оскільки вказана суддя своїми діями сприяє ТОВ «Стіл Агро» у позбавленні ФГ «Річ Філд» законного права оренди земельних ділянок.

Разом з тим, суд звертає увагу, що позивач діє в інтересах ФГ «Річ Філд».

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що ТОВ «Стіл Агро» до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області було подано 22 позовні заяви, які з порушенням правил авторозподілу справ були розподілені на суддю Новік Л.М., яким присвоєно наступні номера справ: 175/1014/17, 175/1015/17, 175/1016/17, 175/1017/17, 175/1018/17, 175/1019/17, 175/1020/17, 175/1021/17, 175/1022/17, 175/1023/17, 175/1024/17, 175/1025/17, 175/1026/17, 175/1027/17, 175/1028/17, 175/1029/17, 175/1031/17, 175/1033/17, 175/1034/17, 175/1035/17, 175/1037/17, 175/1039/17 та по яким в порушення норм ЦПК України постановлено 22 незаконні ухвали про відкриття провадження.

Таким чином, у звязку з вищевикладеними обставинами, вважаючи, що суддею Новік Л.М. постановлено 22 незаконні ухвали про відкриття провадження по вказаним справам, вбачаючи неупереджений розгляд справи №175/447/16-ц, позивач фактично просить зобовязати відповідача здійснити повторний авторозподіл справ: 175/1014/17, 175/1015/17, 175/1016/17, 175/1017/17, 175/1018/17, 175/1019/17, 175/1020/17, 175/1021/17, 175/1022/17, 175/1023/17, 175/1024/17, 175/1025/17, 175/1026/17, 175/1027/17, 175/1028/17, 175/1029/17, 175/1031/17, 175/1033/17, 175/1034/17, 175/1035/17, 175/1037/17, 175/1039/17.

При вирішенні питання щодо відкриття провадження у даній справі судом врахована позиція Верховного Суду України викладена у п. 10 Постанови Пленуму № 8 від 13.06.2007р. «Про незалежність судової влади» про те, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом. У розумінні положень частини 1 статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є субєктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у звязку з розглядом судових справ.

Аналогічна позиція викладена в п. 22 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 20.05.2013 № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів».

Конституційний суд України у своєму рішенні від 23.05.2001 у справі №6-рп/2001 в абзаці 11 пункту 4.2 зазначив, що виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ та прийняття по ним судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише відповідно до процесуального законодавства України.

Також, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 12 червня 2009 року "Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів" у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

В постанові Верховного Суду України від 24 квітня 2012 року №21-989во10 зазначено наступне.

Законність процесуальних актів, дій чи бездіяльності, вчинених при здійсненні процесуальних повноважень, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Намагання здійснити контроль за процесуальною діяльністю поза межами відповідного процесуального регулювання є протиправним втручанням у діяльність особи, наділеної в установленому порядку процесуальними правами, та є посяганням на її процесуальну незалежність.

Процесуальні рішення, дії чи бездіяльність осіб, які їх вчиняють, перевіряються за нормами того процесу, в межах якого вони вчиняються.

Згідно зі ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, дії суду (судді), вчинені при виконанні ним своїх обов'язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду і вирішення у судових засіданнях в особливій, встановленій законом, процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є не управлінськими, а процесуальними, і оскаржуються у порядку, визначеному процесуальними законами.

Аналізуючи вищевикладене, суд звертає увагу, що предметом даного позову є незгода позивача із процесуальними діями, які вчинені в межах цивільного процесуального законодавства України при розгляді суддею Новік Л.М. цивільних справ №№175/447/16-ц, 175/1014/17, 175/1015/17, 175/1016/17, 175/1017/17, 175/1018/17, 175/1019/17, 175/1020/17, 175/1021/17, 175/1022/17, 175/1023/17, 175/1024/17, 175/1025/17, 175/1026/17, 175/1027/17, 175/1028/17, 175/1029/17, 175/1031/17, 175/1033/17, 175/1034/17, 175/1035/17, 175/1037/17, 175/1039/17, у звязку з чим, позивач не позбавлений права на оскарження таких дій до вищих судових інстанцій в порядку цивільного законодавства.

Таким чином, з огляду на зміст позовних вимог та їх обґрунтувань, в даному випадку між позивачем та відповідачем правовідносини, які підпадають під юрисдикцію адміністративного судочинства, не виникають.

Частиною 2 статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо: заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, позовні вимоги, заявлені в даному адміністративному позові, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Зазначене є підставою для відмови у відкритті провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 17, 109, 165, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 України в особі представника громади України та м. Дніпропетровська, а також громадянина України та корінного мешканця України, та представника Фермерського господарства «Річ Філд» ОСОБА_2 до ОСОБА_1 України в особі Дніпропетровського районного суду, ОСОБА_1 України в особі судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Лалі Мурманівни, третя особа Президент України, про визнання нечинним рішення, зобовязання вчинити певні дії, відшкодування шкоди.

Роз'яснити позивачу, що згідно частини 5 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_3