Справа № 423/1324/17
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Закопайло В.А
Суддя-доповідач -
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року справа №423/1324/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Ястребової Л.В., суддів: Васильєвої І.А., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області на постанову Попаснянського районного суду Луганської області від 01 червня 2017 року у справі № 423/1324/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2017 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (надалі відповідач, Управління) про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу часу роботи з 10.09.1991 року по 18.04.1994 року, з 06.10.2004 року по 31.03.2009 року, періоду знаходження в лавах Радянської армії з 14.04.1985 року по 14.05.1987 року та у перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та зобовязання відповідача зарахувати до пільгового стажу періоду знаходження в лавах Радянської армії з 14.04.1985 року по 14.05.1987 року та до пільгового стажу періодів роботи з 10.09.1991 року по 18.04.1994 року, з 06.10.2004 року по 31.03.2009 року та перерахування пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», починаючи з дня призначення пенсії, а саме, з 01.03.2017 року та здійснити виплату різниці пенсії, яка склалася з 01.03.2017 року (а.с. 3-5).

Постановою Попаснянського районного суду Луганської області від 01 червня 2017 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі (а.с. 52-54).

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу періоди його роботи з 10 вересня 1991 року по 18 квітня 1994 року та з 06 жовтня 2004 року по 31 березня 2009 року, а також щодо відмови у перерахунку пенсії відповідно до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період його роботи:

- з 10 вересня 1991 року по 18 квітня 1994 року у 9-му воєнізованому гірничорятувальному загоні Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості;

- з 06 жовтня 2004 року по 31 березня 2009 року у 2-му воєнізованому гірничорятувальному загоні Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області починаючи з 01 березня 2017 року перерахувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та виплатити на користь ОСОБА_1 недоотриману ним частину пенсії (а.с. 52-54).

Відповідач, вважаючи вищезазначену постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просив скасувати постанову суд першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову позивачу відмовити у повному обсязі.

В доводах апеляційної інстанції апелянт зазначає, що період роботи позивача з 10.09.1991 року по 18.04.1994 року та з 06.10.2004 року по 31.03.2009 року у 2-му воєнізованому гірничорятувальному загоні на посаді респіраторника неможливо зарахувати до пільгового стажу, оскільки підприємство знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території, визначеній розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження». Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції, що відповідно до Постанови КМУ від 07.11.2014 року № 595, з 01.12.2014 року будь-які запити, звернення, довідки чи інші документи, видані органами фонду або підприємствами, які непідконтрольні українській владі, вважаються недійсними та не можуть прийматися до розгляду.

Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, тому, відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів встановила наступне.

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 27 лютого 2017 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 01 березня 2017 року позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Разом з тим, при призначенні позивачу пенсії, Управлінням до пільгового стажу не було зараховано період роботи у 2-му воєнізованому гірничорятувальному загоні з 10.09.1991 року по 18.04.1994 року, з 06.10.2004 року по 31.03.2009 року. Крім того, не було зараховано ні до загального, ні до пільгового стажу період проходження військової служби з 14.04.1985 року по 14.05.1987 року та не було застосовано норми Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

22 березня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування йому до пільгового стажу періодів роботи з 10.09.1991 року по 18.04.1994 року, з 06.10.2004 року по 31.03.2009 року, періоду проходження військової служби з 14.04.1985 року по 14.05.1987 року та здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідач, листом № 13/Ш-14 від 31.03.2017 року повідомив позивача, що надана ним довідка про підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за період роботи з 10.09.1991 року по 18.04.1994 року, з 06.10.2004 року по 31.03.2009 року у 2-му воєнізованому гірничорятувальному загоні на посаді респіраторника не може бути прийнята Управлінням, оскільки підприємство знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території, визначеній розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження». Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції, що відповідно до Постанови КМУ від 07.11.2014 року № 595, з 01.12.2014 року будь-які запити, звернення, довідки чи інші документи, видані органами фонду або підприємствами, які непідконтрольні українській владі, вважаються недійсними та не можуть прийматися до розгляду. Крім того, відповідач зазначив, що період проходження військової служби не зараховано до пільгового стажу роботи, оскільки у військовому квитку номер та дата наказу на звільнення (демобілізацію) в запас дописано іншою пастою, проте повідомив, що Управлінням надіслано запит до центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації за № 1954/02 від 07.02.2017 року та при надходженні відповіді його буде повідомлено додатково.

На підставі вищевикладеного, управління зазначило, що підстав для здійснення перерахунку немає (а.с. 24).

Позивач, вважаючи такі дії відповідача неправомірними, звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Колегія суддів зазначає, що оскільки Управлінням на підставі відповіді Міністерства оборони Російської Федерації від 31.03.2017 року зараховано до пільгового стажу період проходження військової служби з 01.05.1985 року по 14.05.2017 року та проведено перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду, спірним питанням на даний час залишається зарахування позивачу

до пільгового стажу період роботи з 10.09.1991 року по 18.04.1994 року, з 06.10.2004 року по 31.03.2009 року у 2-му воєнізованому гірничорятувальному загоні.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, зокрема, з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків.

Як зазначалось вище, відповідачем не зараховано позивачу період роботи з 10.09.1991 року по 18.04.1994 року, з 06.10.2004 року по 31.03.2009 року у 2-му воєнізованому гірничорятувальному загоні.

Відповідно до ст.. 48 Кодексу законів про працю, ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Відповідно до трудової книжки позивача серії БТ-І № 9786927 від 24.08.1987 року вбачається, що у період з 10 вересня 1991 року по 18 квітня 1994 року позивач працював у 9-му воєнізованому гірничорятувальному загоні на посаді респіраторника 3 взводу (запис № 10), а у період з 06 жовтня 2004 року по 31 березня 2009 року позивач працював у 2-му воєнізованому гірничорятувальному загоні 3 взводу також на посаді респіраторника (запис № 20).

Колегія суддів зазначає, що вищезазначені записи дійсно не містить чітко зазначених відомостей щодо характеру роботи ОСОБА_2 у відповідний період у 9-му воєнізованому гірничорятувальному загоні та у 2-му воєнізованому гірничорятувальному загоні 3 взводу на посаді респіраторника.

Разом з тим, відповідно до наказу командира 9-го воєнізованого гірничорятувального загону від 23 жовтня 1995 року «За результатами проведення атестації робочих місць з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці» підтверджено право на пільги, передбачені законодавством України на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці у гірничорятувальних загонах за Списком № 1, розділу 1, підрозділу 5а, зокрема, за професією (посадою) «респіраторник», позиція - 1010600а-18029 (а.с. 10), а відповідно запису № 21 трудової книжки, 03.06.2005 року проведено атестацію робочих місць, яким підтверджено право позивача на пенсію по Списку № 1 (а.с. 6-8).

Колегія суддів зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (чинною на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок № 637).

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Так, в уточнюючій довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 8 від 14 січня 2015 року, яка видана 2-м воєнізованим гірничорятувальним законом Державної Воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості зазначено, що позивач працював повний робочий день у 9-му воєнізованому гірничорятувальному загоні і у період з 10.09.1991 року по 18.04.1994 року виконував гірничорятувальні роботи в шахті за професією (посадою) «респіраторник», що передбачена Списком № 1, розд. 1, підрозділ 5, позиція 1010600а-18029 згідно постанови Каьінету Мінстрів України від 11.03.1994 року № 162. У довідці також зазначено, що позивач, у період з 06.10.2004 року по 31.03.2009 року виконував гірничорятувальні роботи в шахті за професією (посадою) «респіраторник», що передбачена Списком № 1, розділом 1, підрозділ 5, позиція 1,5а згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 (а.с.9).

Апелянт обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що довідка № 8 від 14 січня 2015 року, яка видана 2-м воєнізованим гірничорятувальним законом Державної Воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості, яка, крім запису в трудовій книжці, підтверджує пільговий стаж роботи з 10.09.1991 року по 18.04.1994 року та з 06.10.2004 року по 31.03.2009 року може бути прийнята Управлінням, оскільки підприємство знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території

Так, на штампі Довідки № 8 зазначено, що вона видана 2-м воєнізованим гірничорятувальним законом Державної Воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості, яке розташовано за адресою: 94007, м. Стаханов, вул.. Мічурина, 2.

Місто Стаханов, в свою чергу, відноситься до населених пунктів, визначених Розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Відповідно до Положень КМУ від 07.11.2014 року № 595 «Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», будь-які запити, звернення, довідки чи інші документи, видані органами фонду або підприємствами, які непідконтрольні українській владі вважаються недійсними і не можуть прийматися до розгляду.

Відповідно до ч. ч. 2,3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті є недійсним та не створює правових наслідків.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу відповідача, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 грудня 1996 року Лоізіду проти Туреччини дійшов такого висновку «Суд відмічає, що за наявності фактично існуючих незаконних утворень на території неконтрольованій законною ОСОБА_3 міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей та дій, наприклад, реєстрація народження, смерті або шлюбу, наслідки яких можуть бути проігноровані лише на шкоду жителям тієї чи іншої території».

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через захоплення незаконними озброєними формуваннями території м. Стаханова Луганської області.

Таким чином, з урахуванням практики Європейського суду, у Пенсійного фонду відсутні підстави не брати до уваги вищезазначену довідку, аби у повному обсязі захистити права ОСОБА_2

Крім того, слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України N 1028 від 09.12.2015 пункт 20 Порядку№637 доповнено новим абзацом такого змісту: «У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування.

Таким чином, позивачу для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії необхідно надати дані з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування.

В матеріалах справи надана довідка з Держреєстру ПФУ Індивідуальні відомості про застраховану особу форми ОК-5, відповідно до якої за позивача, як за найманого робітника, страхувальником 2-м воєнізованим гірничорятувальним загоном вносилися страхові внески за період з 06.10.2004 року по 31.03.2009 року (а.с. 21).

Крім того, слід зазначити, що відповідно Постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 та від 16.01.2003 року № 36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", професія «респіратоник», на якій працював позивач віднесена до Списку № 1 та передбачена розділом 1 «Гірничі роботи», підрозділ 5, позиція 1010600а-18029 та 1,5а відповідно.

18 листопада 2005 року Міністерство праці та соціальної політики України затвердило Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Крім того, як зазначалось вище, посада «диспетчер гірничий», яку виконувала позивач підтверджена також за результатами атестації робочих місць, про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці.

Слід також зазначити, що відповідно до пункту 17 Порядку № 637, за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Допитані у суді першої інстанції свідки ОСОБА_3В та ОСОБА_4, які працювали разом з позивачем у 9-му воєнізованому гірничорятувальному загоні на посаді респіраторника 3 взводу та у 2-му воєнізованому гірничорятувальному загоні 3 взводу у якості «респіраторника», які в даний час є пенсіонерами за віком на пільгових умовах і період їх роботи у воєнізованих гірничорятувальних загонах Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості увійшли до їх пільгового стажу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, слід зазначити, що статтею 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей. Крім того, ст.8 вказаного Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що періоди роботи позивача з 10.09.1991 року по 18.04.1994 року у 9-му воєнізованому гірничорятувальному загоні та з 06.10.2004 року по 31.03.2009 року у 2-му воєнізованому гірничорятувальному загоні підлягають зарахуванню до пільгового стажу, а також про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області починаючи з 01 березня 2017 року перерахувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та виплатити на користь ОСОБА_1 недоотриману ним частину пенсії.

В даному випадку, відповідачем, відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, не доведено перед судом апеляційної інстанції правомірність своїх дій та не переконано судову колегію, що рішення винесено ним правомірно.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області підлягає залишенню без задоволення, а постанова Попаснянського районного суду Луганської області від 01 червня 2017 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області залишити без задоволення.

Постанову Попаснянського районного суду Луганської області від 01 червня 2017 р. у справі № 423/1324/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді І.А. Васильєва

ОСОБА_5