Справа № 804/4081/17
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2017 р. справа № 804/4081/17
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Павловський Д.П., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу у Дніпровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -
27 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Відділу у Дніпровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- зобов'язати Відділ у Дніпровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області внести відомості до Державного земельного кадастру щодо реєстрації земельної ділянки площею 49,8 га, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, Новоолександрівська сільська рада, з присвоєнням кадастрового номера;
- зобов'язати Відділ у Дніпровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у місячний строк з дня набрання постановою суду законної сили, подати до ОСОБА_2 окружного адміністративного суду звіт про її виконання.
Ухвалою ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 27.06.2017 р. відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 03.07.2017 р. о 08:00 годин.
У судове засідання 03.07.2017 р. прибув позивач, надав до суду клопотання про розгляд адміністративної справи в порядку письмового провадження в якому зазначив, що адміністративний позов підтримує повністю.
Представник відповідача, належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи, до суду не прибув.
03.07.2017 р. через канцелярію суду відповідачем подано лист, в якому зазначено, що Відділом у Дніпровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ухвала ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 27.06.2017 р. взята до відома та виконання в роботі, проти заборони вчиняти дії не заперечуємо.
Керуючись приписами статей 122, 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду письмові докази, враховуючи позицію позивача, викладену у адміністративному позові та позицію відповідача, викладну у листі, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно із частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
З матеріалів справи вбачається, що Наказом Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області № 4-436/15-14-СГ від 16 вересня 2014 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» було надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Волоської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, орієнтований розмір якої становить 49,8000 га, із цільовим призначенням (01.02) для ведення фермерського господарства.
На виконання зазначеного Наказу, Приватним підприємством «Земельний ресурс» було підготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства громадянину ОСОБА_1 на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, підготовленого на підставі договору № 12/04-2 від 12 квітня 2017 року.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про державний земельний кадастр" від 07.07.2011 року № 3613-VI (далі - Закон № 3613-VI), Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.
Згідно зі статтею 5 Закону № 3613-VI, порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.
За змістом частини 1, 2 статті 15 Закону № 3613-VI, до Державного земельного кадастру включаються, зокрема, такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку, тощо.
Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до частини 1, 2 та 5 статті 16 Закону № 3613-VI, земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер, який є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок.
Частиною 3 статті 24 Закону № 3613-VI передбачено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).
Відповідно до частин 4-6 статті 24 Закону № 3613-VI, для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.
Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.
Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.
Відповідно до пункту 110 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів № 1051 від 17.10.2012 року (далі - Порядок №1051), для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються: 1) заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22; 2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації); 3) електронний документ.
Пунктом 111 Порядку № 1051 визначено, що державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє: 1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку; 2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.
За результатами перевірки, Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій, здійснює державну реєстрацію земельної ділянки:
- за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці;
- відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей про затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки);
- робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до підпункту 2 пункту 75 цього Порядку;
- надає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості, зазначені у підпункті 1 пункту 197 цього Порядку, відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування;
- приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-85 цього Порядку в разі:
- невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту;
- розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини;
- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;
- подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.
Відповідно до пункту 67 Порядку № 1051, внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.
Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України "Про Державний земельний кадастр".
Слід зазначити, що вказана відповідачем підстава не визначена законодавцем, як така, що має наслідки щодо відмови у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру.
Пунктом 74 Порядку № 1051 передбачено, що державний кадастровий реєстратор протягом строку, встановленого пунктом 73 цього Порядку, перевіряє електронний документ на відповідність: 1) даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів); 2) вимогам до змісту, структури і технічних характеристик такого документа згідно з додатком 1; 3) даним документації із землеустрою та оцінки земель. Зазначена норма визначає порядок дій державного кадастрового реєстратора щодо перевірки електронного документа та не може слугувати підставою для відмови у внесенні відомостей щодо земельної ділянки до Державного земельного кадастру.
Разом з тим, за змістом пункту 77 Порядку № 1051, у разі невідповідності електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку, державний кадастровий реєстратор: 1) складає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру протокол проведення перевірки електронного документа за формою згідно з додатком 16; 2) повертає заявникові документацію із землеустрою та оцінки земель без позначки, зазначеної у пункті 75 цього Порядку, разом з електронним документом, протоколом його перевірки та іншими документами для виправлення зазначених у протоколі проведення перевірки електронного документа помилок та подання документів разом з цим протоколом для проведення повторної перевірки.
Отже, невідповідність електронного документа вимогам частин 2 та 3 пункту 74 Порядку № 1051 може бути підставою для повернення заявникові документації із землеустрою для виправлення відповідних помилок, проте, не може бути підставою для прийняття Рішення про відмову щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судом встановлено, що на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області від 16 вересня 2014 року № 4-436/15-14-сг, Головним управлінням Держгеокадастру у Одеській області було надано Висновок «Про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» від 07 червня 2017 року №3369/82-17 (далі Висновок).
Пунктом 6 Висновку зазначено "категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; склад угідь: рілля; форма власності: державна; цільове призначення запроектованої земельної ділянки, код згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель на момент складення проекту землеустрою: 16.00 землі запасу; запропоноване проектом землеустрою 01.03 для ведення фермерського господарства; належність земельної ділянки до особливо цінних земель: згідно наданої інформації земельна ділянка відноситься до земель грунти 65д, 66д, відповідно до Наказу Держкомзему № 245 від 06.10.2003 р., які не є особливо цінними; наявність обмежень на земельній ділянці: 01.05 -1,6761 га, 01.02 - 0,2051 га, 07.01, 07.02 - 0,0040 га".
За змістом пункту 7 вищевказаного Висновку, зазначено, що необхідності проведення обовязкової державної експертизи землевпорядної документації немає.
Пунктом 10 Висновку встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду громадянину ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства, за рахунок сільськогосподарських земель державної власності, землі запасу, що розташовані на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області за межами населених пунктів відповідає вимогам чинного законодавства та прийнятий відповідно до нього нормативно-правовим актам.
Також, відповідно до Висновку «Про ґрунтовий покрив земельної ділянки (49,8000 га), яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, що передбачена до відведення гр. ОСОБА_1» ОСОБА_2 філії Державного управління «Держгрунтохорона» «Інституту охорони грунтів» № 88 від 06 квітня 2017 року, за даними Технічного звіту з коригування матеріалів крупномасштабного обстеження грунтів Дніпропетровської області та проведених досліджень, ґрунтовий покрив земельної ділянки площею 49,8000 га складають: чорноземи звичайні слабозмиті середньосуглинкові (шифр агрогрупи 65д ) - 48,7000 га та чорноземи звичайні середньозмиті середньосуглинкові (шифр агрогрупи 66д ) - 1,1000 га.
Вищезазначеним Висновком також встановлено, що згідно з переліком особливо цінних груп грунтів, затвердженим наказом Держкомзему України від 06.10.2003 р. № 245 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.10.2003 р. за № 979/8300, вищезазначені агровиробничі групи грунтів провінції Степова Правобережна - не відносяться до переліку особливо цінних груп грунтів.
Щодо позовної вимоги про зобов'язати відповідача у місячний строк, з дня набрання постановою суду законної сили, подати до ОСОБА_2 окружного адміністративного суду звіт про її виконання, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Пунктом 4 частини 1 статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України серед іншого передбачено, що постанова складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).
Слід зазначити, що у разі необхідності на власний розсуд та за внутрішнім переконанням суд наділений повноваженнями зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Отже, суд вважає, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не обов'язком, тому, у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до частини 1 статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Згідно із частиною 1 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення законного судового рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, повязані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1920,00 грн., що документально підтверджується квитанцією № 12857598 від 27.06.2017 р.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено частково, а саме, задоволенню підлягає дві з трьох позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 1280,00 грн. (640,00 грн. х 2 вимоги ) - підлягає поверненню.
Керуючись статтями 2, 6, 7, 11, 14, 69 - 71, 86, 94, 122, 128, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу у Дніпровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Зобов'язати Відділ у Дніпровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області внести відомості до Державного земельного кадастру щодо реєстрації земельної ділянки площею 49,8 га, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, Новоолександрівська сільська рада, з присвоєнням кадастрового номера.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Копію постанови направити всім сторонам по справі.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_2 окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_5