Справа № 804/9877/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2017 р. Справа № 804/9877/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро адміністративну справу за позовом Селянського (фермерського) господарства «Маяк» до Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Позивач про час, дата та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте його представник до судового засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.
Відповідач також був належним чином повідомлений про час, дата та місце розгляду справи, проте його представник до судового засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, правом на подання письмових заперечень на позов не скористався.
Зважаючи на приписи ч.4 ст.122, ч.4, ч.6 ст.128 КАС України, а також на строки розгляду адміністративних справ, встановлені ст.122 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки не вбачає потреби заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до зазначених вище договорів оренди - орендна плата встановлена у розмірі земельного податку, тобто 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.
Криворізьким відділенням Криворізької північної ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області на адресу СФГ «Маяк» направлені листи від 20.05.2014р. за №1283/10/1540 та від 29.10.2014р. №2503/10/1540 з розясненнями щодо необхідності надання уточнюючої декларації з орендної плати за землю у звязку із внесенням змін до Податкового кодексу України Законом України від 27.03.2014р. №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», яким встановлено, що з 1 квітня 2014 року змінено розмір орендної плати за землі сільськогосподарського призначення, її мінімальний розмір не може бути меншим 3%нормативної грошової оцінки, проте, станом на 25.12.2014р. уточнюючі декларації СФГ «Маяк» не подані.
Також Криворізьким відділенням Криворізької північної ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області на адресу СФГ «Маяк» направлено лист від 26.12.2014р. №2902/10/154 з розясненнями щодо необхідності надання уточнюючої декларації по орендній платі за землю та з попередженням, що у разі ненадання уточнюючого розрахунку, відповідно до вимог пп.78.1.1, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI буде проведено позапланову виїзну документальну перевірку.
СФГ «Маяк» надано пояснення від 29.01.2015р. за №607/10, в якому підприємство зазначає про відсутність підстав для подачі декларації з орендної плати з визначенням розміру останньої - 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.
Так, СФГ «Маяк» подану звітні декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2014 рік та на 2015 рік зі ставками орендної плати, які діяли до 01.04.2014р.
Висновки цього акта перевірки обґрунтовані тим, що СФГ «Маяк» декларувало та сплачувало орендну плату за земельні ділянки без урахування приписів п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України зі змінами, внесеними Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» №1166-VІІ від 27.03.2014р., тобто в розмірі менше трьох відсотків нормативної грошової оцінки землі. Станом на час проведення перевірки СФГ «Маяк» уточнюючу декларацію з орендної плати за 2014 рік не подано, крім того, позивачем подано звітну декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2015 рік зі ставками, які діяли до 01.04.2014р. При цьому з 01.01.2011р. будь-які питання щодо оподаткування регулюються саме Податковим кодексом України і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України. Водночас, з 01.04.2014р. СФГ «Маяк» здійснює нарахування та сплату орендної плати за землю з порушенням вимог п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України.
Вирішуючи позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вищевказаного податкового повідомлення-рішення, суд керується наступним.
Зі змісту Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі» слідує, що користування землею в Україні є платним.
З 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України який, відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Відповідно до пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, - це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, Податковий кодекс України визначив обов'язок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.
Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України). Подібне визначення міститься і у статті 21 Закону України «Про оренду землі».
Справляння плати за землю, в тому числі і орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII ПК.
При цьому п.288.1-п.288.4 ст.288 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
За наведених обставин, позивач є платником орендної плати за землю. Отже, відповідно до вимог п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, позивач як платник податків зобов'язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
Згідно п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України (в редакції, чинній до 01.04.2014р.) розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.
Разом з тим, Законом України від 27.03.2014р. №1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», який набрав законної сили 01.04.2014р., було внесено зміни до п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України, згідно яких розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.
Отже, законодавцем з 01.04.2014р. було змінено нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки.
За таких обставин, варто зазначити, що з набранням чинності Податковим кодексом України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого договором розміру орендної плати. При цьому виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 цього Кодексу, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 02 грудня 2014 року (справа №21-274а14) та у постанові від 14 липня 2015 року (справа №826/5560/14).
Таким чином, з 01.04.2014р. мінімальна сума орендної плати повинна становити не менше 3 відсотків нормативної грошової оцінки, не зважаючи на те, чи були внесені відповідні зміни до договору оренди землі.
Приписами п.288.7 ст.288 Податкового кодексу України передбачено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.
Відповідно до п.285.1 ст.285 цього Кодексу базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.
Згідно з п.286.2, п.286.3 ст.286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі. Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов'язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.
Абзацом 2 п.286.4 ст.286 Податкового кодексу України встановлено, що у разі зміни протягом року об'єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни.
Щодо доводів позивача про те, що відповідно до п.п.282.1.10 п.282.10 ст.282 Податкового кодексу України позивач, як платник фіксованого сільськогосподарського податку за земельні ділянки, які використовуються для ведення сільськогосподарського товаровиробництва, має пільгу щодо плати за землю, суд зазначає про таке.
Статтею 282 Податкового кодексу України встановлено пільги щодо сплати податку для юридичних осіб.
Так, п.п.282.1.10 п.282.1 ст.282 Податкового кодексу України визначено, що від сплати податку звільняються, зокрема, платники фіксованого сільськогосподарського податку за земельні ділянки, які використовуються для ведення сільськогосподарського товаровиробництва.
За змістом приписів п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Згідно з п.п.14.1.72 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XIII цього Кодексу).
Відповідно до п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XIII - орендна плата).
Таким чином, податкове законодавство розрізняє поняття земельний податок та орендна плата, це є два різних види плати за землю і окремі платежі.
При цьому, як зазначалося вище, ст.282 Податкового кодексу України встановлено пільги саме щодо сплати податку для юридичних осіб, а не орендної плати, тому, жодних пільг зі сплати орендної плати СФГ «Маяк» п.п.282.1.10 п.282.1 ст.282 Податкового кодексу України не надає.
Щодо посилань позивача на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню через порушення контролюючим органом законодавчих вимог відносно призначення та проведення перевірки СФГ «Маяк», за наслідками якої видано спірне податкове повідомлення-рішення, суд зазначає наступне.
Правові наслідки наказу про призначення перевірки та дій щодо її проведення є вичерпаними, при цьому після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки, оскільки наказ про призначення перевірки є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання.
Як свідчать матеріали справи, контролюючим органом фактично реалізована надана наказом компетенція на проведення перевірки та оформлення результатів такої перевірки, що підтверджується актом перевірки від 03.04.2015р. №44/04-83-22-01/30339687 та безпосередньо самим спірним податковим повідомленням-рішенням, виданим на підставі цього наказу.
Водночас, окремі порушення встановленої процедури проведення перевірки та/або прийняття податкового-повідомлення рішення не нівелюють факту порушення позивачем податкового законодавства та не є підставою для звільнення його від відповідальності за це порушення.
За наведених обставин, суд приходить до висновку про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а, отже, про відсутність підстав для його скасування.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні адміністративного позову Селянського (фермерського) господарства «Маяк» до Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити у повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_3