Справа № 456/297/16-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 року м. Київ К/800/26042/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Голяшкіна О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 квітня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Стрийського об'єднаного управління Пенсійного фонду Львівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулася з позовом, в якому, з уточненням позовних вимог, просила визнати неправомірними дії Стрийського об'єднаного управління Пенсійного фонду Львівської області щодо припинення виплати їй пенсії як інваліду ІІІ групи з дитинства та зобов'язати відповідача поновити їй виплату пенсії як інваліду ІІІ групи з дитинства, починаючи з 01 червня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона отримувала соціальну пенсію по ІІІ групі інвалідності, як інвалід з дитинства - з 25.01.1996 року. Проте, 01.04.2015 року Стрийським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду Львівської області припинено виплату їй пенсії, що на її думку є неправомірним.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими судами попередніх інстанцій рішеннями ОСОБА_2 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Стрийському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду Львівської області, як отримувач соціальної пенсії по ІІІ групі інвалідності, інвалідність з дитинства, з 25.01.1996 року.

Розпорядженням Стрийського міського голови від 31.12.2010 року № 151-К ОСОБА_2 з 01.01.2011 року призначено на посаду головного спеціаліста-юриста служби у справах дітей, їй присвоєно 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування, посада якої віднесена до VI категорії посад, відповідно до статей 10, 15, 16, 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Стрийським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду Львівської області з 01.04.2015 року припинено виплату вищезазначеної пенсії позивачу.

ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії. Однак, 20.01.2016 року отримала відповідь про те, що оскільки вона працює в державній установі й не відноситься до категорії осіб, на яких поширюється порядок виплати пенсій, передбачений чинним законодавством України, тому з 01.04.2015 року виплату пенсії припинена.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернулася до суду.

Суди першої та апеляційної інстанції, відмовляючи в позові виходили з тих обставин, що оскільки позивач працює на посаді, на яку розповсюджується дія Закону України «Про державну службу», тому відповідно до Закону № 213-VIII та Закону № 911-VIII, в період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року виплата пенсії позивачу не здійснюється. Відповідач, припинивши з 01.04.2015 виплату пенсії позивачу діяв відповідно до вимог діючого законодавства

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій виходячи з наступного.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015(далі - Закон №213-VIII), у абз.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року викладений в наступній редакції: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» пенсії, призначені відповідно до цього закону не виплачуються».

Аналогічні зміни внесені до ст.37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Згідно п.1 Прикінцевих положень Закону №213-VIII цей Закон набирає чинності з 1 квітня 2015 року.

Також Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24.12.2015 року (далі - Закон № 911-VIII) абзаци 2 та 3 ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року викладений в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії або щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

Аналогічні зміни внесені до ст.37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року.

Згідно п.1 Прикінцевих положень Закону №911-VIII цей Закон набирає чинності з 1 січня 2016 року.

Виходячи з наведених законодавчих норм, враховуючи, що позивач працює на посаді, на яку розповсюджується дія Закону України «Про державну службу», колегія суддів вважає обґрунтованими висновки судів попередніх інстанції, що відповідно до Закону № 213-VIII та Закону № 911-VIII в період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року виплата пенсії позивачу не здійснюється, тому відповідач, припинивши з 01.04.2015 року виплату пенсії позивачу діяв відповідно до вимог діючого законодавства.

Доводи касаційної скарги його не спростовують та не свідчать про допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до закону можуть бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтею 222, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 квітня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: В. Ф. Мороз

О. В. Голяшкін

О. Є. Донець