Справа № 349/536/17
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/7281/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Глушка І.В.,
суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,
за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Галицького об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 01 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицького об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача - Галицького об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, у якому просив визнати протиправними дії щодо відмови у призначенні пільгової пенсії із зниженням пенсійного віку на умовах, передбачених ст.55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобов`язати призначити пільгову пенсію із зниженням пенсійного віку на умовах, передбачених ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дати звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії 16.05.2016 та зобов`язати призначити додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, віднесеній до категорії 2, відповідно до ст. 51 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 16.05.2016.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що у період з 03.05.1986 по 10.05.1986 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідними записами у військовому квитку та довідкою центрального архівного відділу Національної Гвардії України №259 від 22.03.2016. Покликаючись на те, що статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 , що надає право користуватись пільгами, встановленими Законом України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, вважає дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії, обґрунтованої відсутністю первинних документів, протиправними та такими, що порушують його конституційні права на належне пенсійне забезпечення.
Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 01 червня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною відмову Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду Івано-Франківської області в призначенні ОСОБА_1 пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду Івано-Франківської області призначити з 16.05.2016 ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, віднесеній до 2 категорії, відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що постанова прийнята з неповним з`ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС необхідно підтвердити довідкою за формою, затвердженою Постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122 про періоди участі ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, довідкою військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або іншими первинними документами, в яких зазначені періоди роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
На запити відділу з питань призначень, перерахунку та виплати пенсії Галицького об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області архівним відділом Національної Гвардії надано довідку №Л-483 від 19.04.2016, згідно якої ОСОБА_1 як військовослужбовець строкової служби приймав участь в несенні служби в зоні Чорнобильської АЕС та брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 03.05.1986 по 10.05.1986, місце несення служби с. Фаневичі. Оскільки село Фаневичі не входить до списку населених пунктів зони відчуження, пенсійним органом правомірно відмовлено у призначенні позивачу пенсії із зниженням пенсійного віку.
В судове засідання сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.
Заслухавши суддю доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2.
На звернення позивача із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", листом Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду Івано-Франківської області № 3626/03.3 від 15.08.2016 у призначенні пенсії відмовлено. Відмова мотивована тим, що архівною довідкою архівного відділу Національної Гвардії №Л-483 від 19.04.2016, наданої на запит відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Галицького ОУПФУ Івано-Франківської області, ОСОБА_1 як військовослужбовець строкової служби приймав участь в несенні служби в зоні Чорнобильської АЕС та брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 03.05.1986 по 10.05.1986, однак оскільки місце несення позивачем служби с.Фаневичі не входить до списку населених пунктів зони відчуження, відсутні підстави для призначення йому пенсії із зниження пенсійного віку (а.с.10).
Позивач, вважаючи рішення пенсійного органу про відмову в призначенні пенсії неправомірним, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.
Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно з ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, в редакції чинній на час звернення за призначенням пенсії, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Згідно з п.2 ч.1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ) в редакції, чинній на час звернення за призначенням пенсії, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів .
Відповідно до положень ст.55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів пенсійний вік зменшується на 10 років. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.
Згідно з п.1 ч.1 ст.9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.
В розумінні статті 10 Закону №796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до положень п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи, в переліку яких зазначено: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Таким чином, законодавець визначає альтернативу довідці про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122. Основною підставою для прийняття альтернативних документів є інформація у них про період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно до ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Із наданих на розгляд суду письмових доказів, зокрема, із копії військового квитка НОМЕР_2 слідує, ОСОБА_1 брав участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС в складі в/ч НОМЕР_3 в період з 03 травня 1986 року до 10 травня 1986 року, виконуючи роботи по дезактивації в 30-кілометровій зоні (розділ VII «Особливі відмітки»). Вказаний запис здійснений Рогатинським районним військовим комісаром на підставі довідки в/ч НОМЕР_3 від 15.02.1991 №132 (а.с. 11).
Архівною довідкою центрального архівного відділу Національної гвардії від 22.03.2016 №259 року підтверджується факт участі ОСОБА_1 в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 03.05.1986 по 10.05.1986 (а.с. 12).
Крім того, статус ОСОБА_1 як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Івано-Франківською обласною державною адміністрацією (а.с.6).
Так, відповідно до ст. 65 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення „Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та „Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з прийняттям Закону України від 6 червня 1996 року "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" Кабінетом Міністрів України 20.01.1997 прийнято Постанову № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Порядок).
Цей Порядок регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи. Посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом № 796-ХІІ, іншими актами законодавства.
Згідно з п.3 Порядку посвідчення видаються, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів.
Пунктом 10 вказаного Порядку закріплено перелік документів на підставі одного з яких видається посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту). Крім того, згідно з п. 11 Порядку посвідчення є документом суворого обліку.
Враховуючи вказані законодавчі положення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що основним документом, який підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС».
Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 листопада 2006 року (справа № 21-1048во06), яка з врахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов`язковою для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.
Суд апеляційної інстанції звертає також увагу на те, що згідно ст. 46 Конституції України, пенсія є одним із видів соціального захисту, право на яке громадянину гарантується.
Окрім того, згідно із ст. 49 Закону №796-ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 2, призначається після виникнення права на державну пенсію, у розмірах, встановлених статтею 51 Закону №796-ХІІ.
Згідно із ст.51 Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до категорій 2, 3, 4 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України (Постановою КМУ від 23 листопада 2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія дійшла висновку, що вірним способом відновлення порушеного права ОСОБА_1 є зобов`язання відповідача призначити йому пенсію із зменшення пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі віднесеній до категорії 2, відповідно до ст.51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 16 травня 2016 року - дати звернення позивача до Галицького об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про призначення пенсії.
Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.
Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Галицького об"єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 01 червня 2017 року у справі №349/536/17 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. О. Большакова
В. Я. Макарик

Ухвала складена в повному обсязі 04.07.2017.