Справа № 522/7850/17
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 червня 2017 р.м. ОдесаСправа № 522/7850/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Домусчі Л.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

ОСОБА_1

За участю: секретаря Недашковської Я.О.

представника апелянта ОСОБА_2 (довіреність від 31.03.2016 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в перерахунку пенсії та виплати донарахованої її частини шляхом здійснення її перерахунку з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди в загальному розмірі 49 817,5 грн., грошової допомоги для оздоровлення в загальному розмірі 11 322,16 грн. та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в загальному розмірі 11 322,16 грн.; зобовязати Управління вчинити дії щодо перерахунку та підвищення пенсії, починаючи з моменту її призначення 21.01.2014 року, виходячи з основного розміру пенсії 80% грошового забезпечення та з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди в загальному розмірі 49 817,5 грн., грошової допомоги для оздоровлення в загальному розмірі 11 322,16 грн. та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в загальному розмірі 11 322,16 грн.; зобовязати Управління провести виплату донарахованих сум пенсії після її перерахунку, в тому числі донарахованих сум за минулий час, починаючи з моменту її призначення 21.01.2014 року, виходячи з основного розміру пенсії 80% грошового забезпечення та з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди в загальному розмірі 49 817,5 грн., грошової допомоги для оздоровлення в загальному розмірі 11 322,16 грн. та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в загальному розмірі 11 322,16 грн.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2017 року залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_3 в частині вимог про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії за період з 21.01.2014 року по 20.03.2017 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, справу направити на продовження розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено шестимісячний термін звернення до суду із цим позовом, визначений ст. 99 КАС України, в частині позовних вимог та з матеріалів справи не вбачається підстав для визнання причин пропуску цього строку поважними, що відповідно до приписів ст. 100 КАС України є підставою для залишення позову без розгляду.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не у повній мірі ґрунтуються на правильному застосуванні норм процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За правилами ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Аналіз наведених норм показав, що пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для застосування наслідків пропущення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Обставини, з якими сторона пов'язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, доводяться стороною або встановлюються судом на підставі позовної заяви та доданих до неї документів.

Як правильно зясовано судом першої інстанції, предметом спору у цій справі є протиправність відмови органу пенсійного фонду у проведенні позивачу перерахунку та виплати пенсії з урахуванням усіх належних складових грошового забезпечення, починаючи з моменту призначення пенсії, а саме з 21.01.2014 року.

Отже, для звернення до суду із цими вимогами за захистом свого права та інтересу позивачу відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено шестимісячний строк.

Проте, з даними позовом позивач звернувся 27.04.2017 року, тобто з порушенням терміну звернення до суду, встановленого вказаною нормою адміністративного процесуального законодавства, щодо заявлення вимог про протиправність відмови органу пенсійного фонду у проведенні позивачу перерахунку та виплати пенсії з урахуванням усіх належних складових грошового забезпечення за період з 21.01.2014 року по 26.10.2016 року.

Колегія суддів враховує, що позивачем не заперечується той факт, що, отримуючи пенсію, він був обізнаний щодо виду пенсії та її розміру.

Таким чином, оскільки позивачем не наводиться та зі змісту позовної заяви не вбачається будь-яких причин, які б об'єктивно та непереборно перешкоджали своєчасно звернутись до суду із вищезазначеними вимогами, суд позбавлений можливості застосувати приписи ст. 100 КАС України щодо визнання причин пропуску строку поважними.

Разом з цим, встановивши пропуск цього строку, судом залишено поза увагою те, що за правилами ст. 99 КАС України строк звернення до суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, оскільки, як вбачається зі змісту позовної заяви, право на належне пенсійне забезпечення, на думку позивача, порушується з моменту призначення пенсії та по день звернення до суду із цим позовом, суд має надати оцінку правомірності правовідносин та вжити, у разі наявності відповідних підстав, заходів захисту порушених прав у межах шестимісячного строку, який відліковується до дня звернення із позовом, а не з моменту звернення із відповідною заявою до органу, що призначає пенсію.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що адміністративний позов має бути залишений без розгляду в частині позовних вимог щодо проведення перерахунку та виплати пенсії за період з 21.01.2014 року по 26.10.2016 року.

Враховуючи ту обставину, що суд першої інстанції неправильно встановив початок виникнення порушених прав, які позивач просить відновити за цим позовом, колегія суддів вважає що судове рішення підлягає скасуванню в частині та направленню на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Разом з цим, необґрунтованими є доводи апелянта про можливість застосування до вказаних правовідносин приписів ч. 3 ст. 52 Закону України Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII необмежений строк щодо виплати пенсії, оскільки спірні правовідносини не виникли з приводу зміни у встановленому Законом порядку грошового забезпечення військовослужбовців та прирівняних до них осіб або введення для зазначених осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

З огляду на викладене, враховуючи норми адміністративного процесуального законодавства, оскільки висновок суду першої інстанції про порушення позивачем строку звернення із позовом не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права, колегія суддів вважає, що судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі в частині позовних вимог.

Керуючись ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу судді Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2017 року скасувати в частині залишення без розгляду адміністративного позову щодо вимог про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії за період з 27.10.2016 року по 20.03.2017 року.

В цій частині справу направити до Приморського районного суду м. Одеси для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.06.2017 року.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

ОСОБА_4