Справа № 826/17236/16
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року м. Київ № 826/17236/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа:Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації
провизнання протиправними дій, зобовязання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу та видачі посвідчення інваліда війни;

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення інваліда війни.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем необґрунтовано відмовлено у встановленні статусу та видачі відповідного посвідчення інваліда війни ОСОБА_1.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, мотивуючи тим, що позивач не надав необхідних доказів залучення його до складу саме формувань Цивільної оборони, а тому відмова є правомірною.

Розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з травня по грудень 1986 року в кількості 129 днів; на момент аварії працював старшим інженером по експлуатації ЦТАИ Чорнобильської АЕС (організація і зняття діаграмних стрічок), що відповідно підтверджується копією аварійного маршрутного листа №1118, виданого Державним спеціалізованим підприємством «Чорнобильська АЕС».

Внаслідок виконуваних робіт позивач отримав захворювання, а в подальшому інвалідність, яка пов'язана з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до посвідчення від 25.02.1993 серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, І категорії (продовжено згідно вкладки від 14.08.97 безстроково).

Відповідно до довідки МСЕК від 13.01.1992 серія НОМЕР_2 ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати працездатності - непрацездатний у зв'язку з профзахворюванням, пов'язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та встановлено ІІ-ю групу інвалідності довічно.

З огляду на вищезазначене, 18.10.2016 позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації з заявою про визнання інвалідом війни та видати йому посвідчення відповідного зразка.

Проте, листом від 25.10.16 №01-08/8297 Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації відмовило позивачу у визнанні відповідного статусу та видачі посвідчення, посилаючись на відсутність документальних підтверджень залучення позивача до складу формувань Цивільної оборони.

Позивач вважає таку відмову Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації у встановленні статусу та видачі посвідчення інваліда війни неправомірною та просить суд визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати останнього встановити статус інваліда війни та видати посвідчення інваліда війни ОСОБА_1.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров'я й активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров'я.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 7 зазначеного Закону, до інвалідів війни належать також інваліди з числа: осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Позивач зазначає, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, має посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи І-ї категорії, а також зазначив що був залучений до складу невоєнізованого формування Цивільної оборони, має інвалідність внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, тому відповідно до пункту 9 частини другої 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на отримання статусу "Інвалід війни".

Розом з тим, позивач зазначає, що наданих ним документів для встановлення статусу та отримання посвідчення інваліда війни, зокрема, довідки Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської облдержадміністрації від 14.01.16 р. №01.1-14/33, достатньо.

Однак, відповідачем цей факт заперечується з підстав того, що довідки щодо участі особи в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, які не містять інформації про розпорядчий документ (наказ чи розпорядження) щодо залучення особи до формувань Цивільної оборони та усіх відомостей про роботу, яку виконував громадянин під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не дають правових підстав для визначення статусу інваліда війни відповідно до пункту 9 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Суд не погоджується з твердженнями відповідача з огляду на наступне.

Так, під час судового розгляду справи позивачем надано копію аварійного маршрутного листа №1118, виданого Державним спеціалізованим підприємством «Чорнобильська АЕС», згідно якого позивач в період з травня по грудень 1986 року перебував на ЧАЕС в кількості 129 днів; на момент аварії працював старшим інженером з експлуатації ЦТАИ Чорнобильської АЕС (організація і зняття діаграмних стрічок). Вказаний маршрутний лист містить примітку - Штаб ЦО.

Також позивачем надано копію витягу з наказу Чорнобильської АЕС ВПО «Союзатоменерго» від 19.04.1985 №2с «О руководящем составе, службах и формированиях гражданской обороны», згідно якого на Чорнобильській АЕС створено пункт управління Цивільної оборони.

Відповідно до пункту 25 частини четвертої Положення "Про невоєнізовані формування цивільної оборони і норми оснащення (табелізації) їх матеріально-технічними засобами", введене в дію Наказом начальника Цивільної оборони СРСР - замісником Міністра оборони СРСР від 06.06.75 №90, до складу формувань зараховуються в обов'язковому порядку громадяни СРСР: чоловіки у віці від 16 до 60 років та жінки від 16 до 55 років, за виключенням військовозобов'язаних, що мають мобілізаційні розпорядження, інвалідів І та ІІ груп, вагітних жінок та жінок, які мають дитину до 8-річного віку, а також жінок з середньою та вищою медичною освітою, які мають дітей до 2-річного віку.

Невоєнізовані формування Цивільної оборони, які можуть використовуватись у мирний час для боротьби з масовими лісними пожежами, ліквідації наслідків стихійних лих, великих аварій та катастроф, комплектуються особовим шляхом залучення до цих формувань в обов'язковому порядку робітників, службовців та колгоспників.

Відповідно до наданій суду інформаційній довідці Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації від 14.01.2016 №01.1-14/33 з посиланням на чинне станом на 1986 рік законодавство підтверджено обов'язковість створення цивільної оборони у всіх населених пунктах та на всіх підприємствах, а також можливість залучення громадян до виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС виключно у складі Цивільної оборони.

Таким чином, приймати участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивач міг лише у складі Цивільної оборони незалежно від того, чи наявний конкретний перелік осіб, у якому зазначено позивача.

Факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під сумнів не ставиться, оскільки ці обставини досліджувалися під час надання позивачу статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, І категорії (посвідчення від 25.02.93 серії НОМЕР_1) та встановлення ступеня втрати працездатності (довідка МСЕК від 13.01.92 серія НОМЕР_2).

Також, аварійний маршрутний лист №1118 підтверджує зайнятість позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі ЦО Чорнобильської АЕС як підприємства.

З огляду на вищевказане та наданні докази, суд дійшов до висновку про їх достатність для підтвердження факту участі позивача у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у складі формування Цивільної оборони.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на лист від 28.11.05 №02-10047/271 Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, лист за травень 2005 р. №05-285/26-14 Міністерства праці та соціальної політики України, оскільки містить обмеження, не передбачені безпосередньо Законом, для надання статусу інваліда війни.

Крім того, листи центральних органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами або актами індивідуальної дії, що створюють права та обов'язки, в тому числі, для відповідача при виконанні ним покладених на нього повноважень, і їх застосування суперечить принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивач відповідає вимогам, встановленим пунктом 9 частини другої статті 7 Закону "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", що дає право на отримання посвідчення інваліда війни, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Судом встановлено, що оскаржувана відмова у наданні посвідчення інваліда війни є необґрунтованою, тому не відповідає вказаним вимогам частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно приписів пункту 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.94 №302, "Посвідчення інваліда війни", "Посвідчення учасника війни" і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім'ї загиблого" видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Враховуючи, що позивачем надано всі необхідні документи для отримання посвідчення інваліда війни у відповідності до пункту 9 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни.

3. Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації вчинити дії щодо встановлення ОСОБА_1 статусу інваліда війни та видати посвідчення інваліда війни.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.