Справа № 815/6471/16
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/6471/16

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О. А.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченка К.В.,

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. по справі за адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТЕКС Україна» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016р. ТОВ «ЮТЕКС України» звернулося в суду із адміністративним позовом до Одеська митниця ДФС, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів за №500060702/2016/000125/2 від 4.09.2016р.;

- визнати нечинною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №500060702/2016/00227 від 4.09.2016р..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що підприємством 25.08.2016р. подано до митних органів митну декларацію за №500060702/2016/011435 в якій, на підставі угоди, визначена митна вартість заявленого товару. Під час перевірки поданих документів, на думку митного органу, існує ряд розбіжностей, які позбавляються можливість визначити митну вартості товару, а саме: у документах не визначено вартість пакувальних матеріалів, порушено умови договору щодо строків оплати вартості поставленого товару, у платіжному документі на оплату вказані не точності щодо товару, у банківських рахунках відсутнє посилання на угоду від 18.05.2016р. або інвойс.

Митним органом запропоновано надати додаткові документи, які підтверджують митну вартість товару. Підприємством були надані усі необхідні документи бухгалтерського обліку, які визначають митну вартість товару.

Проте, не дивлячись на подані підприємством додаткові документи, митним органом 4.09.2016р. прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за №500060702/2016/000125/2 та видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №500060702/2016/00227. У рішенні про коригування митної вартості товарів відповідач збільшив митну вартість товарів з 42 217,22дол.США (контрактна вартість) до 53 904,53дол.США. Зазначене коригування митної вартості призвело до збільшення розміру ввізного мита на суму 31 126,79грн. і податку на додану вартість у сумі 68 478,94грн..

У відповідності до положень п.7 ст.55 МК України та у зв'язку із потребою використання товару у виробництві (власній господарській діяльності) позивачем сплачено митні платежі згідно рішення про корегування митної вартості товарів, після чого товар було випущено у вільний обіг.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням про коригування митної вартості товарів, у жовтні 2016р. позивач направив відповідачу ОСОБА_2 (лист) за №67 з проханням визнати заявлену позивачем митну вартість та скасувати рішення про коригування митної вартості за №500060702/2016/000125/2 від 4.09.2016р. та надав додаткові документи про підтвердження заявленої митної вартості товарів, зокрема, довідку Торгово-промисловою палатою України щодо відповідності цін на склопластикові прутки за №6655/08.1-7.3 від 3.10.2016р..

За результатами опрацювання зазначеної заяви відповідач не погодився із заявленою митною вартістю товарів та зазначив, що немає підстав для визнання заявленої позивачем митної вартості й скасування рішення про коригування митної вартості товарів за №500060702/2016/000125/2 від 4.09.2016р..

Позивач вважає, що підприємством надано достатню кількість документів, які не містять розбіжностей та підтверджують митну вартість товару.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив вимоги задовольнити.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №500060702/2016/000125/2 від 4.09.2016р.;

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060702/2016/00227 від 4.09.2016р..

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС (, 65078, м.Одеса, вул.Гайдара, 21-А) на користь ТОВ «ЮТЕКС Україна» (, 14034, АДРЕСА_1) судові витрати сплачені за подання адміністративного позову згідно платіжного доручення №1206 від 11.11.2016 року на суму 1494,08грн. та платіжного доручення №1358 від 9.12.2016 року на суму 1378грн..

В апеляційній скарзі апелянти просять постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

Сторони були сповіщенні про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, проте в судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.197КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.200КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи адміністративний позов та скасовуючи рішення про коригування митної вартості товару за №500060702/2016/000125/2 від 4.09.2016р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №500060702/2016/00227 від 4.09.2016р., суд першої інстанції виходив з того, що підприємством надані усі необхідні документи, які підтверджують митну вартість товару обумовлену рамковою угодою від 18.05.2016р. та угодою №1 до цього договору. А митним органом не доведено того факту, що митну вартість товару зменшено чи вона не відповідає наданим до митного оформлення документам.

Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та обєктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовано сторонами, що 18 травня 2016р. між позивачем та компанією Індор Композіт Пвт Лтд укладено рамковий договір №UT1805516/018 «щодо продажу та купівлі матеріалів» (а.с.32-48). За умовами договору (п.п.9.1) покупець повинен здійснити 100% передплату за товарі протягом 7 (семи) робочих днів з дати отримання покупцем рахунку-фактури (інвойсу) шляхом безготівкового переказу грошових коштів на банківський рахунок продавця. Того ж дня, сторонами укладено угоду №1 до Рамкового договору (а.с.49-54) в якій визначено специфікацію та найменування товару, який поставляє продавець.

З метою переміщення через митний кордон товару позивачем 25.08.2016р. була подана електронна митна декларація за №500060702/2016/011435 щодо здійснення митного контролю та митного оформлення товару склопластиковий пруток із заявленою митною вартістю за основним методом оцінки за ціною рамкової угоди. Для підтвердження митної вартості товару були надані: рамкова угода №UT1805516/018 від 18.05.2016р., угода №1 до рамкової угоди, специфікація №1 до угоди №1, рахунок-фактура (інвойс) від 13.07.2016р., банківський платіжний документ від 6.06.2016р., та інші документи.

Після перевірки поданих документів, митний орган, в той же день 25.08.2016р., повідомив позивача про необхідність надання протягом 10 календарних днів додаткових документів, а саме: 1) виписку с бухгалтерської документації, 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товарі або сировини.

Декларантом, на вимогу митних органів 29.08.2016р. було надано наступні документи: прас-лист від 1.08.2016р., копію митної декларації країни відправлення від 20.07.2016р., лист відправника щодо пакування товарів від 26.08.2016р., сертифікат морського страхування від 28.07.2016р., бухгалтерську документацію від 26.08.2016р., лист отримувача від 26.08.2016р. №57. Крім того, декларантом було надано до митних органів цінову пропозицію виробника.

За результатами перевірки правильності визначення митної вартості вищевказаного товару, 4.09.2016р. Одеська митниця ДФС прийняла рішення за №500060702/2016/000125/2

про коригування митної вартості товарів, яким визначено митну вартість задекларованого позивачем товару (склопластиковий прут) за ціною 4,5277 доларів США за 1кг. ваги. Митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів.

В рішенні про коригування заявленої позивачем митної вартості товарів зазначено, що метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються не застосовується у звязку з тим, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме: 1) відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь-яка інформація щодо включення/ не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 2) п.7 угоди від 18.05.2016р. №1 визначено, що оплата за товар здійснюється у розмірі 100% протягом 7 робочих днів з моменту підписання угоди (18.05.2016р.). Проте, банківський платіжний документ згідно з яким була здійснена оплата за товар, датована 06.06.2016р., що перевищує 7-денний термін; 3) згідно, банківського платіжного документу, що стосується товару від 06.06.2016р. №7 оплата здійснюється за «обладнання», що поставляється по рамковому зовнішньоекономічному договору (контракту) від 18.05.2016р. №ШГ180516/01В. В той же час, як до митного оформлення заявлено «скловолокно та вироби з нього-склопластиковий пруток»; 4) у банківському платіжному документі від 06.06.2016р. №7 відсутні реквізити угоди від 18.05.2016р. №1, по якій безпосередньо здійснюється поставка товару та/або реквізити інвойсу від 13.07.2016р. №ГМ/СМ/Р/046/16-17 на дану партію товару.

Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів за №500060702/2016/00227 від 4.09.2016р. позивачу повідомлено про відмову у митному оформлені (випуску) товарів.

Позивач, не погодившись із зазначеним рішенням та карткою відмови, звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість прийняття рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, судова колегія виходить з наступного.

Відносини, з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями МК України, а також положеннями ПК України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно до ст.246МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

В силу приписів ст.318МК України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

У відповідності до ст.248МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (ст.257МК України).

Згідно ч.1 ст.53МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною 3 ст.53 МК України встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Виходячи із вищевикладених норм митного законодавства Верховний Суд України у постанові від 30.06.2015р. (справа 21-591а15) зазначив, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з положеннями ст.57 України МК визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями ст.59 і 60 МК за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до ст.62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, сторони рамкової угоди від 18.05.2016р. домовились про поставку товару на підставі укладених угод, що підписується сторонами із визначенням ціни товару. Крім того, ціна товару визначається на підставі укладених угод та додаткових угод (п.п.7,9 угоди). На підтвердження ціни придбаного товару підприємство надало угоду №1 до рамкової угоди від 18.05.2016р. (а.с.49-52), специфікацію до угоди (а.с.53), платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах №7 від 6.06.2016р. на суму 42217,22 дол. США, інвойс №IN/CM/Р/046/16-17 від 13.07.2016р. на склопластикові прутки (6 найменувань) загальною вагою 13683,70кг., сертифікати походження товару від 15.07.2016р. на склопластикові прутки відповідно до інвойсу (45 котушок вагою нетто 11905,5кг.), комерційну пропозицію Індор Композіт Пвт Лтд від 13.04.2016р. на склопластикові прутки з фізичними характеристиками.

Отже, декларантом позивачем надані усі необхідні документи, передбачені митним Кодексом України, для визначення митної вартості товару за ціною контракту.

В той же час, Митницею не доведено той факт, що декларантом не надано необхідних документів для підтвердження заявленої у митній декларації митній вартості товару, внесено до декларацій недостовірні або неточні відомості, або надано документи, котрі містили розбіжності, що у свою чергу унеможливлювало б визначення митної вартості товару за ціною контракту .

Судова колегія констатує, що не надання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про те, що позивачем надані усі необхідні документи для визначення митної вартості товару за ціною рамкової угоди та угоди №1, а митниця не довела наявність розбіжностей, які унеможливлюють встановити митну вартість товару за ціною договору, а тому прийняте рішення про коригування митної вартості товару та картка відмови є безпідставними та необґрунтованими.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.197,198, 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К.В.Кравченко

ОСОБА_1