Справа № 815/2927/17
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2017-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року 12год.25хв. м.Одеса Справа № 815/2927/17

Одеський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді Іванова Е.А.

за участю : секретаря Сакара М.М.. представників: позивача Джіанкулідіс Ю.М., Гусак В.О., відповідача Оганесян В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДІТЕЛ" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДІТЕЛ" (далі - ТОВ «ОДІТЕЛ», позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області (далі - ГУ ДФС в Одеській області, відповідач) в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 15 травня 2017 року винесене ГУ ДФС в Одеській області, яким ТОВ «ОДІТЕЛ» збільшено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 122085 грн. та донараховано штрафу (фінансову) санкцію у сумі 30521 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 12.04.2017 по 19.04.2017 року службовими особами Головного управління ДФС в Одеській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка TOB «ОДІТЕЛ» () з питань підтвердження взаємовідносин з платником податків TOB "ГЛОБАЛ ІНВЕСТ ГРУП", за березень-квітень 2016 року. За результатами проведеної перевірки складено акт № 350/15-32-14-02/21029172 від 26 квітня 2017 року, яким встановлено начебто порушення TOB «ОДІТЕЛ» п. 44.1 ст. 44, п.п. 198.1, 198.6 ст. 198, п.п. 200.2, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 122085 грн., у тому числі за березень 2016 р. - 65942 грн, за квітнеь 2016 р. - 56143 грн. На підставі вище зазначеного акту перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення № від 15 травня 2017 року, яким TOB «ОДІТЕЛ» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 122085 грн. та нараховано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 30521 грн. Позивач не згоден з зазначеними вище висновками акту перевірки та винесеним на їх підставі податковим повідомленням-рішенням, вважає, що Головним управлінням ДФС в Одеській області не додержано вимог діючого законодавства при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки позивача, документація по взаємовідносинам позивача з його контрагентами належним чином не досліджувалася, висновки акту перевірки базуються на припущеннях, доводи податкового органу щодо відсутності реального характеру відповідних операцій не підтверджені належними доказами.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні та надав до суду письмові заперечення проти позову, які мотивовані тим, що у період з 12.04.2017 року по 19.04.2017 року ГУ ДФС в Одеській області була проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ «Одітел». За результатами проведеної перевірки складено акт № 350/15-32-14-02/21029172 від 26 квітня 2017 року, яким встановлено порушення TOB «ОДІТЕЛ» п. 44.1 ст. 44, п.п. 198.1, 198.6 ст. 198, п.п. 200.2, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 122085 грн., у тому числі за березень 2016 р. - 65942 грн, за квітнеь 2016 р. - 56143 грн. На підставі вище зазначеного акту перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення № від 15 травня 2017 року, яким TOB «ОДІТЕЛ» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 122085 грн. та нараховано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 30521 грн.. Також представник позивача зазначила, що господарські операції позивача з TOB "ГЛОБАЛ ІНВЕСТ ГРУП" мають ознаки нікчемності та нереальності здійснення робіт та послуг по договорам, оскільки на підприємство фактично не могло надавати одночасно дані послуги та реалізацію товару на адресу покупців, через відсутність необхідної кількості трудовитрат та значної кількості фахівців у сфері експедирування вантажів, надання послуг з будівництва та реконструкції. Крім того представник зазначив, що вироком Дарницького районного суду м. Києва від 04.07.2016 року по справі №753/10768/16-к встановлена фіктивність даного підприємства.

Вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні у справі докази, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що з 12.04.2017 по 19.04.2017 року службовими особами Головного управління ДФС в Одеській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка TOB «ОДІТЕЛ» з питань підтвердження взаємовідносин з платником податків TOB "ГЛОБАЛ ІНВЕСТ ГРУП", за березень-квітень 2016 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт № 350/15-32-14-02/21029172 від 26 квітня 2017 року, яким встановлено порушення TOB «ОДІТЕЛ» п. 44.1 ст. 44, п.п. 198.1, 198.6 ст. 198, п.п. 200.2, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 122085 грн., у тому числі за березень 2016 р. - 65942 грн, за квітнеь 2016 р. - 56143 грн.

На підставі вище зазначеного акту перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення № від 15 травня 2017 року, яким TOB «ОДІТЕЛ» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 122085 грн. та нараховано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 30521 грн.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Судом встановлено, що позивачем укладались різні договори з TOB "ГЛОБАЛ ІНВЕСТ ГРУП", , місцезнаходження: 04214, м. Київ, вул. Північна, 46, офіс. 3.

Судом встановлено, що між позивачем та TOB «ГЛОБАЛ ІНВЕСТ ГРУП» укладений Договір №26/01-0 Д від 26.01.2016 року.

Згідно п. 1.1. Договору - Замовник (TOB «ОДІТЕЛ») поручає, а Виконавець (TOB «ГЛОБАЛ ІНВЕСТ ГРУП») зобов'язується поставити обладнання та матеріали (Товар), та виконати Роботи, кількість та вартість яких визначається згідно заявок Замовника та Специфікацій (рахунків-фактур, додатків до Договору), які є невід'ємною частиною Договору, а також, при необхідності, згідно технічних завдань, які є невід'ємною частиною Договору.

Згідно п.2.1 відвантаження Товару здійснюється зі складу Постачальника. Термін та умови постачання Товару обумовлюються для кожного окремого випадку окремо.

Згідно п.2.2 відвантаження Товару згідно Специфікацій (додатків до Договору) Сторони оформлюють відповідні витратні накладні для кожного етапу окремо.

Згідно п.2.3 умови даного Договору викладені Сторонами у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів «ІНКОТЕРМС 2010» (в редакції 2000 року), які застосовуються з урахуванням особливостей, пов'язаних з внутрідержавним характером даного Договору, а також з тих особливостей, які виникають із умов даного Договору.

Також судом встановлено, що між позивачем та TOB «ГЛОБАЛ ІНВЕСТ ГРУП» укладено договір підряду №29/02ОД від 29.02.2016.

Згідно п. 1.1. Договору - Замовник (TOB «ОДІТЕЛ») поручає, а Підрядник (TOB «ГЛОБАЛ ІНВЕСТ ГРУП») зобов'язується виконати роботи, кількість та вартість яких визначається згідно заявок Замовника та Специфікацій (додатків до Договору), які є невід'ємною частиною Договору, а також, при необхідності, згідно технічних завдань, які є невід'ємною частиною Договору.

Згідно п.2.1 порядок, місце та термін виконання робіт обумовлюються для кожного окремого випадку окремо.

Згідно п.2.5 по закінченню кожного етапу робіт згідно Специфікації (рахунків - фактур, додатків до Договору) Сторони оформлюють відповідні Акти приймання - передачі робіт.

На підтвердження здійснення господарської операції позивачем надано до суду наступні документи: договірні ціни від 01.03.2016 року, локальні кошториси від 01.03.2016 року, довідки вартості виконаних будівельних робіт, акти приймання виконаних будівельних робіт, податкові накладні, прибуткову накладну та специфікацію до договору від 25.03.2016 року к договору №26/01Од від 26.01.2016 року.

Також між позивачем (замовник) та ТОВ «ЕЛІТАН КОМПАНІ» (підрядник) 01.04.2016 року укладений договір підряду №ОДМ-31.

Згідно п. 1 цього договору замовник доручає, а підрядник виконує роботи, об'єм та вартість яких визначається згідно заявок замовника та специфікацій, які є невід'ємною частиною цього договору.

На підтвердження умов виконання даного договору позивачем були надані договірна вартість за березень 2016 року, локальний кошторис, податкову накладну, довідку про вартість виконаних робіт, акт приймання виконаних робіт, та платіжні доручення (а.с. 81-84, 87-98).

Судом встановлено, що суми податку на додану вартість за всіма зазначеними податковими накладними включені до податкового кредиту відповідного періоду.

Також судом встановлено, що між ТОВ «Елітан Компані» (Цедент), ТОВ «ГЛОБАЛ ІНВЕСТ ГРУП» (Цесіонарій) та ТОВ «ОДІТЕЛ» укладений трьохсторонній договір про відступлення права вимоги від 15.04.2016 року згідно умов якого «Договір спрямований на регламентацію цивільних правовідносин, що виникають з приводу відступлення в порядку та на умова, визначних Договором та чинним в Україна законодавством, Цедентом (TOB «ЕЛІТАН КОМПАНІ») Цесіонарієві (TOB «ГЛОБАЛ ІНВЕСТ ГРУП») права вимоги належного Цедентові, в межах яких Цесіонарій стає кредитором Боржника за Договором №ОДМ-31 від 01.04.2016р. між Цедентом та Боржником (TOB «ОДІТЕЛ») на суму 150000 грн.».

Тобто, згідно Платіжного доручення №1021 від 14.04.2016 року, TOB «ОДІТЕЛ» перерахував TOB «ГЛОБАЛ ІНВЕСТ ГРУП» загальну суму 235 000 грн., у т.ч. ПДВ на суму 39 166,67 грн., за роботи та матеріали згідно дог №26/01-ОД від 26.01.2016, та TOB «ГЛОБАЛ ІНВЕСТ ГРУП» перерахував суму у розмірі 150 000,00 грн. до TOB «ЕЛІТАН КОМПАНІ» згідно Договору про відступлення права вимоги від 15.04.2016 року (а.с. 85-86).

Згідно оборотно-сальдової відомості по р. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» станом на 01.03.2016 року дебіторська/кредиторська заборгованість відсутня, станом на 30.04.2016 року дебіторська/кредиторська заборгованість відсутня.

При цьому, придбаний товар в подальшому не реалізовувався. Дата реєстрації податкових накладних в ЄРПН 21.03.2016, 31.03.2016,18.04.2016 року.

Відповідно до ч 1. ст.. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

У акті перевірки ГУ ДФС в Одеській області зазначає про безпідставність включення позивачем до складу податкового кредиту суми ПДВ, зазначені у податкових накладних, виданих позивачу ТОВ «ГЛОБАЛ ІНВЕСТ ГРУП», оскільки угоди останнього з позивачем мають ознаки нікчемності та не створюють правових наслідків для його сторін.

Статтею 3 Господарського кодексу України визначено поняття господарської діяльності, відповідно до якої під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Щодо договору №26/01-0 Д від 26.01.2016 року, то суд зазначає наступне.

Згідно п. 1.1. Договору - Замовник (TOB «ОДІТЕЛ») поручає, а Виконавець (TOB «ГЛОБАЛ ІНВЕСТ ГРУП») зобов'язується поставити обладнання та матеріали (Товар), та виконати Роботи, кількість та вартість яких визначається згідно заявок Замовника та Специфікацій (рахунків-фактур, додатків до Договору), які є невід'ємною частиною Договору, а також, при необхідності, згідно технічних завдань, які є невід'ємною частиною Договору.

В матерілах справи міститься специфікація до вказаного договору датована 25.03.2016 року (а.с. 39).

Проте до суду не було надано жодної заявки замовника, які є невід'ємними частинами вказаного договору.

Щодо договору підряду №29/02ОД від 29.02.2016 року, суд зазначає наступне.

Згідно п. 1.1. Договору - Замовник (TOB «ОДІТЕЛ») поручає, а Підрядник (TOB «ГЛОБАЛ ІНВЕСТ ГРУП») зобов'язується виконати роботи, кількість та вартість яких визначається згідно заявок Замовника та Специфікацій (додатків до Договору), які є невід'ємною частиною Договору, а також, при необхідності, згідно технічних завдань, які є невід'ємною частиною Договору.

Матеріали справи не містять та суду не було надано жодної заявки чи специфікації до вказаного договору.

В договірній ціні (а.с. 51), довідках про вартість виконаних робіт (а.с. 55-56, 61-62, 67-68, 88), актах приймання виконаних робіт за березень 2016 року (а.с. 57-60, 63-65, 69-72, 89-92) відсутні дати їх підписання.

Відсутність заявок та специфікацій до договорів не дає суду можливості встановити, чи саме ці товари поставлялись, а роботи чи послуги виконувались, які зазначені в податкових накладних.

Крім того судом встановлено, що ДФС України було скеровано на управління фіскальних служб в областях України лист від 17.06.2016 року №21106/7/99-99-14-02-01-17 (а.с. 121-124) про організацію роботи щодо відпрацювання вигодо набувачів схемного податного кредиту серед яких міститься TOB «ГЛОБАЛ ІНВЕСТ ГРУП».

Вироком Дарницького районного суду м. Києва (а.с. 125-132) від 04.07.2016 року по справі №753/10768/16-к затверджено угоду від 31.05.2016 року про визнання винуватості між прокурором Піяком К.Л. та обвинуваченими ОСОБА_5 і ОСОБА_6, за якою ОСОБА_5 визнати винною у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 27, ч.1 ст.205, ч.3 ст.27, ч.2 ст.205 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання: за ч.3 ст.27, ч.1 ст.205 КК України у виді штрафу у розмірі 500 н.м.д.г., що становить 8500 гривень. за ч.3 ст.27, ч.2 ст.205 КК України у розмірі 3000 н.м.д.г., що становить 51000 гривень.

Вказаним вироком встановлено, що згідно даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України ОСОБА_7 є засновником суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Глобал Інвест Груп» ().

Також вироком встановлено, що ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6, на початку листопада 2015 року, продовжуючи свій злочинний намір, направлений на придбання суб'єкта господарської діяльності, з метою прикриття незаконної діяльності, познайомилась з раніше незнайомим їй ОСОБА_7 та усвідомлюючи, що ОСОБА_7 знаходиться в скрутному матеріальному становищі, запропонувала їй за грошову винагороду перереєструвати на її ім'я в органах державної влади суб'єкт підприємницької діяльності - юридичну особу ТОВ «Глобал Інвест Груп» (). Не усвідомлюючи протиправний характер дій запропонованих ОСОБА_5, та не усвідомлюючи, що підприємство придбається (перереєстровується) з метою прикриття незаконної діяльності ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_7 погодилась на таку пропозицію та надала ОСОБА_5 копію свого паспорта громадянина України та ідентифікаційний номер платника податків, а ОСОБА_5 отримавши вказані документи через деякий час за адресою свого проживання: м. Київ, Харківське шосе, 56, кв. 52, виготовила необхідні для придбання та перереєстрації ТОВ «Глобал Інвест Груп» на ім'я ОСОБА_8 документи, в яких ОСОБА_7 значилась засновником та директором вказаного підприємства.

Перереєстрація ТОВ «Глобал Інвест Груп» () в органах державної влади, отримання необхідних реквізитів: назви, юридичної адреси, особистих даних службових осіб підприємства, індивідуального податкового номеру платника податків, відкриття поточного рахунку та отримання печатки підприємства надало можливість ОСОБА_5 та ОСОБА_6, прикриваючись зовнішньо законним фактом реєстрації ТОВ «Глобал Інвест Груп», здійснювати неконтрольовані державою фінансові операції.

У цьому випадку підприємство знаходилось поза межами контролю формального (номінального) директора, а від імені контрагента невідомі особи лише оформляли відповідні документи. Номінальний директор нікого не уповноважував на вчинення дій від імені Товариства, немає відомостей щодо уповноваження інших осіб на вчинення дій від імені Товариства.

Суд виходить із того, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Все ці обставини свідчать, що надані на перевірку документи (договори, акти, кошторис та інші) були складені для відображення в обліку позивача товарів та робіт які цим підрядником не передавались та не виконувались, та складання ТОВ «Глобал Інвест Груп» документів для податкового та бухгалтерського обліку позивача без фактичного виконання ним робіт та надання податкової вигоди позивачу.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Представник позивача пояснив в судовому засіданні, що суду надані усі наявні докази щодо укладання та виконання договорів з ТОВ «Глобал Інвест Груп».

Представник позивача Гусак В.О. пояснив, що ніколи не бачив директора ТОВ «Глобал Інвест Груп», та документи щодо укладання договорів та виконання робіт отримував у виконроба ТОВ «Глобал Інвест Груп» в м. Одесі.

Також як пояснив представник позивача по договору підряду з ТОВ «ЕЛІТАН КОМПАНІ» 01.04.2016 року №ОДМ-31 роботи виконували ті ж самі працівники ТОВ «Глобал Інвест Груп».

Щодо трьохстороннього договору між ТОВ «Елітан Компані» (Цедент), ТОВ «ГЛОБАЛ ІНВЕСТ ГРУП» (Цесіонарій) та ТОВ «ОДІТЕЛ» про відступлення права вимоги від 15.04.2016 року суд зазначає, що він також є нікчемним оскільки укладений невідомими особами з боку TOB «ГЛОБАЛ ІНВЕСТ ГРУП».

Проте суд зазначає, що надані позивачем документи підтверджують лише документування операцій з придбання робіт/послуг у ТОВ «Глобал Інвест Груп», а сам по собі факт оформлення документів не є безумовним свідченням того, що такі роботи виконувались і надання послуг мали місце, тому наявні у позивача первинні документи, зокрема податкові накладні, не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Наслідки порушення податкового законодавства повинні застосовуватися незалежно від того, чи визнані відповідні цивільні чи господарські зобов'язання недійсними, оскільки відповідальність за порушення норм податкового законодавства є самостійним видом юридичної відповідальності і застосовується незалежно від відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності.

Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має суто економічні властивості, що неможливе без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків. Тому така ознака результатів господарської діяльності, як цінова визначеність, наявна в абсолютній більшості випадків.

Таким чином, відповідно про відсутність реального характеру господарських операцій в залежності від їх предметності можуть свідчити доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин:

- неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не спростовані доводи податкового органу про неможливість виконання зазначених господарських операцій з боку ТОВ «Глобал Інвест Груп».

Відповідно до ст.1 Закону України від 16.07.99 року № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Тому будь-які документи (в тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, якою відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є дія або подія, яка викликає зміни у структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Згідно із п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п. 198.6 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 2.15 та 2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Надання податковому органу належним чином оформлених документів передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та/або суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів.

Оскільки, як встановлено вище, укладені позивачем правочини з вищевказаним контрагентом не мають реального товарного характеру, та не підтверджено отримання позивачем послуг (товарів) від вищевказаних контрагентів, що є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, тому всі первинні документи, зокрема податкові накладні, отримані позивачем від вказаного контрагенту, навіть за наявності всіх формальних реквізитів, не мають доказовості здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами, а підтверджують лише документування операції, тому суми ПДВ зазначені у таких податкових накладних не можуть бути віднесені позивачем до складу податкового кредиту.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що первинні документи на виконання підрядних робіт за договорами укладеними між позивачем та ТОВ «Глобал Інвест Груп», не підтверджують реального вчинення господарської операції між позивачем та його контрагентом, суд доходить висновку, щодо відсутності факту здійснення господарських операції між позивачем та його контрагентом, а тому позивач не мав права включати до складу податкового кредиту суми ПДВ, зазначені у податкових накладних, виданих ТОВ «Глобал Інвест Груп», а тому суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 05.03.2012 року по справі за позовом ТОВ «Нафта» до Шосткінської МДПІ Сумської області та від 12.01.2016 року по справі НВПП «Пласт» до ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міністерства доходів і зборів України у м. Києві.

Керуючись, ст. ст. 2, 71, 158, 160, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДІТЕЛ" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 15.05.2017р відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст..254 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів після отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського адміністративного апеляційного суду.

Повний текст постанови виготовлений 30 червня 2016 року.

Суддя Е.А.Іванов

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДІТЕЛ" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 15.05.2017р відмовити.

30 червня 2017 року.