Справа № 826/4200/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/4200/17

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

05 липня 2017 року №826/4200/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

до

Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про

скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якій просить суд скасувати постанову від 01.03.2017 ВП №52303263 про накладення штрафу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачем подано заяву про роз’яснення судового рішення, а тому відповідач не мав права виносити оскаржувану постанову від 01.03.2017 ВП №52303263 про накладення штрафу.

Відповідач в судове засідання не з’явився, письмових заперечень та витребуваних копій матеріалів виконавчого провадження №52303263 не надав.

Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві 21.09.2016 відкрито виконавче провадження №5230326 з примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2016 №826/9167/16.

Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про роз’яснення судового рішення, а саме, постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2016 №826/9167/16.

11.10.2016 Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві звернулась до Головного територіального управління юстиції у місті Києві із листом №5440/9/26-50-12-02, в якому просила зупинити виконавче провадження.

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві 01.03.2017 винесено постанову про накладення штрафу в межах виконавчого провадження №5230326 на Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві за невиконання рішення суду, у розмірі 5100,00 грн.

Позивач не погоджуючись із зазначеним рішенням, звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

На момент звернення позивачем до суду з даним позовом є чинним Закон України «Про виконавче провадження» від 02.02.2016 №1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016.

Водночас, суд наголошує, що на момент прийняття державним виконавцем постанови від 21.09.2016 про відкриття виконавчого провадження №46263608, діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV.

Згідно пунктів 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.02.2016 №1404-VIII рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Згідно статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачене право застосування штрафів у разі невиконання виконавчого документа без поважних причин.

В даному випадку у оскаржуваній постанові чітко наведено підстави для застосування штрафу.

Так, стаття 37 Закону України "Про виконавче провадження" містять виключний перелік підстав для зупинення виконавчих дій.

Суд наголошує, що стаття 37 Закону України "Про виконавче провадження" не містить таких підстав для зупинення виконавчого провадження як звернення боржника до суду за роз'ясненням чи відстроченням виконання рішення.

Враховуючи зазначене, судом відхиляються посилання позивача, як на підставу для скасування постанови про накладення штрафу на те, що державним виконавцем не було взято до уваги підстави неможливості виконання рішення суду, як звернення до суду із заявами про роз'яснення судового рішення та надання відстрочки його виконання.

Також, суд відхиляє посилання позивача, як на підставу для задоволення позову на те, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2016 №826/9167/16 не набрала законної сили та оскаржується в апеляційному порядку, оскільки за загальним правилом до виконання може бути пред’явлено лише виконавчий документ, що набув чинності, і строк набрання ним чинності є одним з реквізитів виконавчого документа.

Водночас, суд наголошує, що Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві не надано доказів відкриття апеляційного провадження з оскарження постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2016 №826/9167/16.

Таким чином, згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчого органу були відсутні підстави для зупинення виконавчих дій згідно заяви позивача від 11.10.2016.

Отже, враховуючи те, що Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві не виконано рішення суду без поважних причин, то винесена державним виконавцем постанова про накладення штрафу є правомірною та не підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представника позивача стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2-7, 69-71, 94, 160-163, 181, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Літвінова А.В.