Справа № 475/166/17
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 475/166/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Вадовська А.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Федусика А.Г., Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вознесенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на постанову Доманівського районного суду Миколаївської області від 19 травня 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Вознесенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання протиправними дії, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Вознесенському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Миколаївської області, а саме: визнання протиправними дії щодо відмови у призначенні пенсії за віком; зобовязання призначити пенсію за віком, відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Доманівського районного суду Миколаївської області від 19 травня 2017 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи, так як позивач на момент досягнення пенсійного віку та звернення за пенсією постійно проживав за кордоном та не був зареєстрований в Україні, внаслідок чого відсутні підстави для призначення йому пенсії за віком в Україні.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а судове рішення без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала на території Мостівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області до виїзду на постійне місце проживання в Державу Ізраїль 04 січня 2001 року, відповідно до довідки Мостівської сільської ради за № 856 від 28 листопада 2016 року.

Згідно записам у трудовій книжці позивача, загальний трудовий стаж останнього складає 35 років 2 місяці 10 днів, що підтверджується розрахунком УПФ України в Доманівському районі.

При цьому, у 2001 році позивач виїхав з України на постійне місце проживання до Ізраїлю, де прийнятий на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль, та на момент звернення із заявою про призначення пенсії проживала у Державі Ізраїль.

Крім того, 12 жовтня 1998 року позивач отримав паспорт громадянина України для виїзду за кордон, строком дії до 12 жовтня 2018 року.

Згідно відповіді Міністерства закордонних справи України від 04 квітня 2017 року №721/17-636-306 позивач з клопотанням про оформлення виходу з громадянства України не звертався, тобто є громадянином України.

В свою чергу, 22 листопада 2016 року представник позивача за довіреністю звернувся до УПФ України в Доманівському районі, від імені позивача, із заявою про призначення пенсії за віком, додавши документи на підтвердження права на пенсію.

Проте, 28 листопада 2016 року листом УПФ України в Доманівському районі Миколаївської області № 3630/02 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком, посилаючись на відсутність правових підстав для призначення пенсії, оскільки останній не має реєстрації на території України.

Не погоджуючись з отриманою відмовою позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як позивач має право на отримання спірної пенсії, з чим погоджується судова колегія, з огляду на наступне.

Так, згідно п. 1 ч.1 ст. 8 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем, проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

Пунктом 2.9 вказаного Порядку встановлено, що особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна предявити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про громадянство України» документами, що підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України, свідоцтво про належність до громадянства України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення громадянина України, проїзний документ дитини, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну.

Згідно до ч. 2 ст. ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Судовою колегією встановлено, що підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком, відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», став висновок пенсійного органу про відсутність у позивача документів, що підтверджують реєстрацію позивача в Україні, так як останній, починаючи з 2001 року проживає в Державі Ізраїль.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що право громадянина на одержання та призначення йому пенсії не може пов'язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні, так як відповідно до конституційних принципів України, право на пенсійне забезпечення гарантується незалежно від того де проживає така особа.

В свою чергу, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання зі збереженням усіх конституційних прав.

Крім того, особам надано право на звернення до пенсійного органу за призначенням пенсії через своїх представників.

При цьому, із зібраних матеріалів у справі вбачається, що позивач досягнув встановленого ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку і має необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог, так як у позивача наявне право на отримання пенсії по віку.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Вознесенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області залишити без задоволення, а постанову Доманівського районного суду Миколаївської області від 19 травня 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.Г. Федусик

ОСОБА_3