Справа № 161/8757/17
Суддя: Подзіров А. О.
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/8757/17
Провадження № 2-а/161/776/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2017 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Подзірова А.О.,

при секретарі судових засідань Кубяк О.В.,

за участі позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Заступника командира роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку старшого лейтенанта поліції Оліферчука Олександра Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2017 року ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) звернувся в суд з адміністративним позовом до Заступника командира роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку старшого лейтенанта поліції Оліферчука Олександра Сергійовича (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 02 червня 2017 року серії АР №411189.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн за порушення пункту 15.9 (в) ПДР України, тобто зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Позивач не погоджується з вищенаведеним адміністративним стягнення з тих підстав, що пункт 15.9 (в) ПДР України забороняє зупинку на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях. За адресою пр. Волі, 9 у місті Луцьку таких дорожніх конструкцій немає, а тому позивач стверджує що не міг порушити цей пункт ПДР.

Крім того, згідно вимог ПДР, зона дія знаку 3.34 «Зупинку заборонено» не поширюється на інвалідів про що під знаком 3.34 є додаткова табличка 7.18, яка і була наявна на дорозі за адресою м. Луцьк, пр. Волі, 9. ОСОБА_2 є інвалідом армії ІІ групи, про що він повідомляв відповідача, однак той не взяв це до уваги.

Також позивач стверджує, що йому не було роз'яснено його права та обов'язки, а також не надано змогу користуватися правовою допомогою.

З наведених мотивів просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 02 червня 2017 року серії АР №411189.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача, суб'єкта владних повноважень, у судовому засіданні та в письмових запереченнях просить суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що дія знаку 3.34 «Зупинку заборонено» не поширюється на інвалідів виключно за умов, якщо їх транспортні засоби позначені розпізнавальним знаком «Інвалід». У даному випадку такого розпізнавального знаку у позивача не було, тому відповідач правомірно притягнув його до адміністративної відповідальності, яка передбачена частини першою статті 122 КУпАП.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, а також відеозапис, наданий відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, а також не заперечується сторонами, що 02 червня 2017 року за адресою м. Луцьк, пр.. Волі, 9, заступником командира роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку старшим лейтенантом поліції Оліферчуком Олександром Сергійовичем винесена постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02 червня 2017 року серії АР №411189, в якій зафіксовано, що громадянин ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Citroen Jumpy, державний номер НОМЕР_1, 02 червня 2017 року о 12 год. 35 хв. в м. Луцьк на пр. Волі, 9 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» порушивши п.15.9 (в) Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною першою статті 122 КУпАП, за яке накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн (а.с.3).

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_2 є інвалідом армії другої групи (а.с.6).

Сторонами не заперечується, що на пр.Волі, 9 у м. Луцьку наявний дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено», під яким знаходиться додаткова табличка 7.18 «Крім інвалідів», що зображено на наявній у справі фотографії (а.с.7).

З наданої відеофіксації з нагрудної камери відповідача (а.с.11) слідує, що позивач повідомляв відповідача (час 12:34:25) про те, що він є інвалідом армії ІІ групи.

З того ж відеозапису встановлено та сторонами не оспорюється, що автомобіль позивача не був позначений розпізнавальним знаком «Інвалід».

Крім того, на відеозаписі зафіксований факт роз'яснення позивачу його прав та обов'язків як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Надаючи правову оцінку вищенаведеним діям та рішенням відповідача, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 15.9 (в) ПДР передбачено, що зупинка забороняється на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях.

З наявної в матеріалах справи фотофіксації (а.с.7) та відеофіксації (а.с.11) слідує, що за адресою м. Луцьк, пр. Волі, 9, де на думку відповідача вчинено адміністративне правопорушення, відсутня естакада, міст, шляхопровід або тунель, а тому позивач не міг порушити пункт 15.9 (в) ПДР про який вказано в оскаржуваній постанові.

Таким чином, відповідачем кваліфіковані дії позивача за тим пунктом Правил дорожнього руху, який останній не порушував та не міг порушувати з огляду на відсутність відповідних дорожніх конструкцій.

Також суд не приймає до уваги доводи позивача, що йому не були роз'яснені його права, оскільки вказані доводи спростовуються наявною у матеріалах справи відео фіксацією, з якої видно, що відповідач роз'яснив ОСОБА_2 його права, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, судом встановлено, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, притягнув позивача за пунктом 15.9 (в) Правил дорожнього руху, який останній не порушував та не міг порушувати з огляду на відсутність відповідних дорожніх конструкцій (естакад, шляхопроводів, мостів, тунелів). Також суд критично ставиться до пояснень представника відповідача, щодо наявності описки в оскаржуваній постанові в цій частині, оскільки посилання на п.п. 15.9 ПДР, на думку суду є невірним, так як зазначений підпункт містить вичерпний перечень місць, де зупинка забороняється.

Надаючи оцінку всі доводам сторін, суд зазначає про помилковість посилання позивача на те, що він є інвалідом та мав право зупинитися в межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», під яким знаходиться додаткова табличка 7.18 «Крім інвалідів», оскільки всупереч пункту 2.8 та розділу 33 ПДР, його автомобіль не був позначений розпізнавальним знаком «Інвалід», але враховуючи встановлений факт, а саме, що позивач є інвалідом 2 групи та, що останній повідомив про це відповідача, а відповідач не зажадав відповідних доказів та не взяв до уваги цей факт, тобто не встановив особу правопорушника.

Крім того, суд вважає, що визначене табличкою до дорожнього знаку 7.18 «Крім інвалідів» обумовлене саме обмеженими можливостями людини, а ні наявністю розпізнавального знаку "Інвалід" на транспортному засобі, який, як було встановлено в судовому засіданні не належіть позивачу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова від 02 червня 2017 року серії АР №411189 прийнята не на підставі, яка визначена у ПДР, а отже є протиправно і її слід скасувати. З наведених мотивів суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Судові витрати зі сторін не стягуються, оскільки вказана категорія справ звільнена від сплати судового збору статтею 288 КУпАП.

Керуючись статтями 160, 162 КАС України, на підставі Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Заступника командира роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку старшого лейтенанта поліції Оліферчука Олександра Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника командира роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку старшого лейтенанта поліції Оліферчука Олександра Сергійовича про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02 червня 2017 року серії АР №411189.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду. Копія апеляційної скарги одночасно подається до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складений 07 липня 2017 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.О. Подзіров