Справа № 489/5907/16-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 489/5907/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Губницький Д.Г.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Федусика А.Г., Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Центральному об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області, а саме: визнання протиправним та скасування рішення № 78/1 від 11 жовтня 2016 року; зобов'язання відновити розмір пенсії до розміру, що передував втраті пенсійної справи.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2017 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи, так як після втрати пенсійної справи позивача, пенсійним органом правомірно зменшено розмір отримуваної ним пенсії до її відновлення, шляхом витребування первинних документів на підставі яких нараховувався розмір пенсії.

Крім того, апелянтом зазначено, що у зв'язку з виявленням недостовірних даних у поданій позивачем довідці, пенсійним органом правомірно прийнято рішення про стягнення надмірно виплаченої пенсії позивачу.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення - зміні, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером та з 07 квітня 2011 року отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом УПФУ від 26 липня 2016 року № 140-Т-7 повідомлено позивача про проведення службового розслідування факту несанкціонованого вилучення з архіву окремих пенсійних справ та про встановлення факту відсутності пенсійної справи позивача в управлінні.

Крім того, вказаним листом повідомлено позивача, що за матеріалами електронної пенсійної справи пенсійну виплату позивачу перераховано відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», внаслідок чого її розмір з 01 травня 2016 року склав 1267,46 грн.

При цьому, рішенням УПФУ від 11 жовтня 2016 року № 78/1 встановлено, що за період з 01 жовтня 2012 року по 31 березня 2016 року утворилася переплата пенсії позивачу, у сумі 38 725,26 грн., внаслідок надання останнім недостовірних відомостей про суми заробітної плати, за період з 01 лютого 1992 року по 31 січня 1997 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин справи судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, скасування оскаржуваного рішення про стягнення надмірно виплачених коштів та зобов'язано пенсійний орган поновити виплату пенсії позивачу за віком відповідно до відомостей автоматизованої системи обробки документів з призначення і виплати пенсій із зареєстрованого заробітку, з якого обчислюється пенсія, та зареєстрованого страхового стажу, до отримання ним довідок, що спростовують зареєстровану інформацію, починаючи з 30 травня 2016 року, з чим частково погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 49 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку.

Згідно із ст. 101 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно ст. 103 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров'я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Колегією суддів встановлено, що за наслідком проведеного службового розслідування, призначеного наказом начальника управління № 26 від 31 березня 2016 року, встановлено факт відсутності пенсійної справи позивача, внаслідок чого починаючи з 01 квітня 2016 року та до відновлення пенсійної справи у паперовому вигляді, разом із первинними документами на підставі яких нараховувався розмір виплат, пенсійним органом проведено перерахунок розміру пенсії позивача.

При цьому, під час витребування відповідних первинних документів для відновлення справи позивача, пенсійним органом встановлено факт здійснення переплати пенсії позивачу, за період з 01 жовтня 2012 року по 31 березня 2016 року, у сумі 38 725,26 грн., що утворилась внаслідок надання останнім недостовірних відомостей про суми заробітної плати, за період з 01 лютого 1992 року по 31 січня 1997 року, а також прийнято рішення про стягнення відповідних коштів.

Так, з наведених вище норм вбачається, що повернення пенсіонером суми пенсій, виплаченої надміру може відбуватися за наявності однієї із двох підстав, зокрема, внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

В свою чергу, до суду не надано доказів на підтвердження будь-якого зловживання з боку пенсіонера, а тому колегія вважає, що відсутні підстави для стягнення з пенсіонера надміру виплаченої суми пенсії.

Більш того, враховуючи фактичну втрату оригіналу спірної довідки, яка надавалася позивачем при перерахунку пенсії, колегія суддів позбавлена можливості дослідити таку довідку та встановити факт будь-яких зловживань зі сторони позивача.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про скасування оскаржуваного рішення про утримання виплачених пенсій.

При цьому, судом першої інстанції зроблено висновок про необхідність зобов'язання пенсійного органу здійснювати виплати пенсії за віком позивачу з 30 травня 2016 року, відповідно до відомостей автоматизованої системи обробки документів з призначення і виплати пенсій із зареєстрованого заробітку, з якого обчислюється пенсія, та зареєстрованого страхового стажу, до отримання ним довідок, що спростовують зареєстровану інформацію.

В свою чергу, колегія суддів частково погоджується зі вказаним висновком суду та вважає за необхідне його змінити, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 12 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що у межах спірних правовідносин права позивача порушено саме рішенням пенсійного органу щодо перерахунку пенсії позивача, у зв'язку зі втратою його пенсійної справи з вини пенсійного органу, яка викладена у листі № 140-Т-7 від 26 липня 2016 року.

При цьому, жодним чинним нормативно-правовим актом не передбачено права пенсійного органу здійснювати перерахунок пенсії особи у зв'язку зі втратою її пенсійної справи з власної вини, внаслідок чого таке рішення є протиправними.

Крім того, з метою відновлення порушених прав особи, колегія суддів вважає за необхідне зобов'язати пенсійний орган поновити виплату пенсії позивачу відповідно до відомостей автоматизованої системи з обробки пенсійної документації, починаючи з 30 травня 2016 року.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, але із порушенням норм процесуального права, що є підставою для зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2017 року - змінити, виклавши другий абзац її резолютивної частини у наступній редакції:

«Визнати протиправним рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв'язку зі втратою її пенсійної справи, що викладено в листі № 140-Т-7 від 26 липня 2016 року.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області поновити виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, призначеної згідно ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до відомостей автоматизованої системи обробки пенсійної документації, починаючи з 30 травня 2016 року».

В решті - залишити постанову суду без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.Г. Федусик

Т.М. Танасогло