Справа № 815/3453/17
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3453/17
УХВАЛА

03 липня 2017 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Самойлюк Г.П., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Буракової Олександри Ігорівни про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 35753029 від 19.06.2017р. та запису про право власності № 20989862.

Разом з адміністративним позовом подано клопотання про забезпечення позову (вх. № 18827/17 від 30.06.2017р.), в якому позивач просить: відповідно до ст.ст. 117, 118 Кодексу адміністративного судочинства України заборонити будь-яким особам здійснювати реєстрацію або перереєстрацію прав на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування клопотання позивачем зазначено, що з урахуванням викладених в адміністративному позові обставин, очевидними є ознаки протиправності дій приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Буракової Олександри Ігорівни. На думку позивача, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам та інтересам, невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити захист його прав або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль.

Дослідивши доводи, зазначені позивачем в обґрунтування заявленого клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 117 КАС України суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Адміністративний позов також може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення адміністративного позову може застосовуватися лише з підстав, визначених статтею 117 Кодексу адміністративного судочинства України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. При цьому заходи забезпечення позову вживаються судом з метою охорони прав та інтересів позивача на час розгляду справи та не можуть вирішувати спірні правовідносини по суті.

З наведеного вбачається, що підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, наявних в справі встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Дослідивши матеріали клопотання, судом не встановлено будь-яких об'єктивних даних, з яких можливо зробити висновок, що до моменту ухвалення рішення в адміністративній справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а захист цих прав, свобод або інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Забезпечуючи даний позов шляхом заборони будь-яким особам здійснювати реєстрацію або перереєстрацію прав на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин та не відповідає інституту забезпечення позову в адміністративному процесі.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про забезпечення позову є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 160 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в порядку та в строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя: Г.П. Самойлюк