Справа № 813/822/17
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року справа № 813/822/17

зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Дрогобицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області до товариства з обмеженою відповідальністю «СУ 24 Енергоресурс-монтаж» про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Дрогобицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області (далі Дрогобицьке ОУПФ України Львівської області) звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «СУ 24 Енергоресурс-монтаж» (далі ТзОВ «СУ 24 Енергоресурс-монтаж»), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 106 356,58грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Проте, всупереч вимогам ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідач своєчасно не сплатив суму витрат на виплату та доставку пенсій, що призвело до виникнення боргу.

Відповідач подав заперечення на позовну заяву, в якому проти позову заперечив повністю. Заперечення обґрунтовані тим, що електрозварювальники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 працювали на підприємстві та набули пільговий стаж до 01.01.1992, тобто до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому, в цьому випадку, пільгова пенсія призначається за законодавством, що діяло раніше і не підлягає відшкодуванню підприємством. Крім цього, особам, які не мають повного стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст. 12 вказаного Закону, знижується пропорційно до наявного стажу, а тому товариство повинно відшкодовувати лише частину витрат на виплату пенсій.

Позивач явку представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце проведення судового засідання. Проте, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у запереченні на адміністративний позов. Просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Суд встановив, що ТзОВ «СУ 24 Енергоресурс-монтаж» зареєстроване за адресою: 82100, Львівська область, м.Дрогобич, вул.Спортивна, 13 та є платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст.1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.

Згідно з п. 1 ст. 2 вказаного Закону для платників збору об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст..13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стаття 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» визначає, що розмір збору по фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій становить 100% від об'єкта оподаткування.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списками №1, та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад i показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, i за результатами атестації робочих місць (далі - список №1, список № 2).

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці 1 вказаного пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст.28 Закону Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності вказаним Законом.

За правилами абзацу 4 пп.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1, починаючи з дня набрання чинності вказаним Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до вказаного Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за списком №1, покриваються підприємствами та організаціями.

При цьому ч. 4 ст.13 вказаного Закону передбачено, що порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію вказаного Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається ст.100 вказаного Закону.

Згідно з п. 1 Постанови Верховної ОСОБА_4 України від 06.12.1991 ОСОБА_5 України «Про пенсійне забезпечення» введено в дію з 1 січня 1992 року - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону.

Відповідно до ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію вказаного Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію вказаного Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених вказаним Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст.12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому ст.ст.13, 14 вказаного Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

До набрання чинності Законом України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення осіб здійснювалось відповідно до Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженим постановою ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 03.08.1972 року.

Пунктом 16 наведеного вище Положення, зокрема, визначено, за наявності якого стажу роботи та віку особи мають право на пенсію на пільгових умовах. При цьому вимоги щодо атестації робочих місць за умовами праці згідно раніше діючого законодавства були відсутні.

Отже, аналіз вищенаведених норм говорить про те, що особі, яка до 01 січня 1992 року (тобто до набрання чинності Закону України «Про пенсійне забезпечення») набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно із Списками №1, №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 р №1173 і після цієї дати не працювала на роботах із важкими і шкідливими умовами праці, пенсія призначається відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» згідно із ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Особі, яка до і після 01 січня 1992 року працювала на роботах, передбачених Списками №1 та №2, пенсія призначається відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням результатів атестації робочих місць.

Вказана позиція узгоджується із позицією ВАС України, викладеною в ухвалі від 05.02.2014 №К/800/33355/13.

Таким чином, твердження відповідача, що фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій для працівників ТОВ «СУ 24 Енергоресурс-монтаж», які включені позивачем в розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», набули стаж, необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2 до 01 січня 1992 року (набрання чинності Законом України «Про пенсійне забезпечення»), можуть відшкодовуватися підприємством лише за період після 01.01.1992 і також, що особам, які не мають повного стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» знижується пропорційно до наявного стажу і підприємство повинно відшкодовувати лише частину витрат на виплату пенсій, суд вважає безпідставними.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено розділом 6 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» (далі - Інструкція). Відповідно до п. 6.1 Інструкції, витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №1 та інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах підлягають повному (100%) відшкодуванню.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до п. 6.5 вказаної Інструкції розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Пунктом 6.8 Інструкції встановлено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Позивач відповідно до п.6.4 Інструкції направив відповідачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з серпня 2016 року від 01.08.2016 №5903/08-28 на суму 3871,27грн., з травня 2016 року від 17.05.2016 №2297/08-25 на суму 1669,42грн., з травня 2016 року від 05.05.2016 №1790/08-25 на суму 3860,51грн., з квітня 2016 року на суму 254,26грн., з 2016 року на суму 1623,73грн., з березня 2016 року на суму 258,22грн., з лютого 2016 року на суму 299,87грн., з 2016 року на суму 1156,14грн., з 2016 року на суму 3775,85грн., з 2016 року на суму 912,37грн., з 2016 року на суму 3601,99грн., з жовтня 2015 року на суму 3775,85грн. Докази направлення та отримання відповідачем розрахунків з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій наявні в матеріалах справи.

Суд встановив, що за період роботи право на отримання пільгової пенсії відповідно до пунктів «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» отримали працівники ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_5

Відповідно до картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №2 за ТзОВ «СУ 24 Енергоресурс-монтаж» обліковується заборгованість за період з вересня 2015 року по вересень 2016року в сумі 106 356,58грн.

Позивач надав документи на підтвердження підстав для призначення пільгової пенсії працівникам ТзОВ «СУ 24 Енергоресурс-Монтаж» ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_5, а саме копії довідок про розмір пільгових пенсій, копії довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, копії протоколів про призначення пільгових пенсій.

Відповідно до положень статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 станом на 01.01.1992 не набули повного «пільгового» стажу, а тому пенсію останнім призначено відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачає відшкодування витрат на виплату та доставку пенсії.

Щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пільгової пенсії, призначеної ОСОБА_9, суд зазначає, що підстави для цього відсутні, виходячи з наступного

Позивач стверджує, що ним 18.01.2016 скеровано відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за 2010 - 2015 роки, які отримані ним 21.01.2016, а тому такі вважаються узгодженими.

Проте, відповідач подав до суду супровідний лист позивача про направлення розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій від 14.01.2016 №295/04-27, розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з 2016 року, а також рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №650.

При огляді зазначених розрахунків суд встановив, що пенсіонер ОСОБА_9 відсутній у вказаних розрахунках. Хоча, в додатках до позовної заяви позивач подав розрахунки, в яких пенсіонер ОСОБА_9 зазначений. Суд звертає увагу на те, що у розрахунках, скерованих відповідачу відповідно до супровідного листа від 14.01.2016 №295/04-27, порядкові номери відсутні, що не дозволяє суду встановити, які саме з поданих сторонами розрахунків є належними.

З метою зясування вказаної обставини, суд надав позивачеві додатковий час для подання належних та допустимих доказів. Проте, позивач жодних доказів не надав, обмежившись лише поясненнями про надіслання відповідачеві розрахунків із зазначенням пенсіонера ОСОБА_9

З врахуванням положень ч.2 ст.71 КАС України, яка покладає тягар доказування в адміністративних справах на субєкта владних повноважень, суд дійшов до висновку, що позивач не довів факт надсилання відповідачу розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій щодо ОСОБА_9 на загальну суму 14833,31грн.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача про пропуск строків звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості, виходячи з наступного.

В разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення частини п'ятнадцятої статті 106 Закону № 1058-ІV. Водночас, строки звернення до суду із позовом про стягнення такої заборгованості (недоїмки), передбачені статтею 99 КАС України, не застосовуються.

Вказана позиція суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 25.11.2015, яка відповідно до ч.2 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обовязковою для всіх судів України.

З врахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Дрогобицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області до товариства з обмеженою відповідальністю «СУ 24 Енергоресурс-монтаж» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, підлягають до часткового задоволення, а саме в частині стягнення за період з вересня 2015 року по вересень 2016 року в сумі 91523,27грн.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Судові витрати відповідно до вимог ст. 94 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СУ 24 Енергоресурс-монтаж» на користь Дрогобицького обєднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області борг в сумі 91523(девяносто одна тисяча пятсот двадцять три) грн. 27коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г. Гулик