Справа № 671/425/17
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 671/425/17

Головуючий у 1-й інстанції: Чорний С.Б.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

27 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 24 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до департаменту патрульної поліції у місті Житомирі в особі лейтенанта поліції Дудка Максима Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Волочиського районного суду Хмельницької області з позовом до департаменту патрульної поліції у місті Житомирі в особі лейтенанта поліції Дудка Максима Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 24.04.2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами адміністративної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, зазначаючи наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, що постановою інспектора роти № 4 батальйону УПП в м.Житомирі Дудка М.В. від 14.03.2017 року, на позивача накладено адміністративне стягнення у виді 510 грн. штрафу за порушення ним вимог п. 22.5 ПДР та відповідно вчинення ним адмінправопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП за те, що позивач перевозив оприскувач, без автомобіля супроводження, яке вказано в дозволі.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, оскаржувана постанова винесена з порушенням норм КУпАП, оскільки відсутні докази, які б підтверджували факт вчиненого правопорушення.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від" 02.07.2015 № 580-УШ (далі - Закон) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Пунктом п. 8 ч. 1 ст. 35 Закону передбачено, що поліцейський може зупинити транспортний засіб, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Встановлено, що причиною зупинки транспортного засобу МАМ 26.413 (номерний знак НОМЕР_1) з причепом ТАП ПНР-15, державний номерний знак НОМЕР_2 інспектором патрульної поліції Дудком М.В., згідно п. 8 ч. 1 ст. 35 Закону було те, що спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створював небезпеку для інших учасників дорожнього руху та були наявні видимі ознаки порушення пункту 22.5 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - Правила).

Частиною 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

З Правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, затверджених Постановою КМУ № 30 від 18.01.2001 року (далі - Порядок) вбачається, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 ПДР встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів (п. 4 Порядку).

Пунктами 25-28 Порядку визначено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред'являтися на вимогу уповноважених осіб.

Необхідність супроводу великогабаритного та великовагового транспортного засобу патрульним автомобілем Державтоінспекції чи автомобілем прикриття визначається підрозділом Державтоінспекції під час видачі дозволу. Супровід автомобілем прикриття обов'язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу перевищує 3,5 м чи довжина 24 метри.

Під час супроводу автомобіль прикриття обладнується з додержанням вимог стандартів проблисковим маячком оранжевого кольору, ввімкнення якого не дає переваги в русі, а є тільки допоміжним засобом інформації для інших учасників руху. На автомобілі прикриття встановлюється дорожній знак "Об'їзд перешкоди з лівого боку", який повинен відповідати вимогам стандартів.

Супровід патрульним автомобілем Державтоінспекції обов'язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу перевищує 3,75 м чи довжина 30 метрів або він під час руху хоча б частково займатиме смугу зустрічного руху.

З дозволу № 1300-1435 НГ, долученого до матеріалів справи вбачається, що він дозволяє рух транспортного засобу МАN (номерний знак НОМЕР_1), причепу ТАН ПНР-15, державний номерний знак НОМЕР_2 з вантажем - технікою. При цьому, у вказаному дозволі зазначені наступні параметри перевозимого транспортного засобу: довжина - 25 м., ширина - 3,75 м, висота - 4,49 м, загальна вага автопоїзду з вантажем - 49 т, навантаження на найбільш навантажену вісь -12 т.

Згідно дозволу - для супроводження був виділений транспортний засіб - автомобіль ОРЕL СОМВО-С, НОМЕР_3.

Отже, з наведеного слідує, що рух транспортного засобу МАХ 26.413 (номерний знак НОМЕР_1), причепу ТАО ПНР-15, державний номерний знак НОМЕР_2 з вантажем - технікою, обов'язково має здійснюватися під супроводом автомобілю прикриття, який зазначений у дозволі, оскільки необхідність такого супроводу визначена у відповідності до своїх повноважень Департаментом превентивної діяльності Управління безпеки дорожнього руху Національної поліції України при видачі дозволу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що сам Дозвіл 1300-1435 НГ від 07.03.2017 року є доказом того, що транспортний засіб МАМ 26.413 (номерний знак НОМЕР_1), причіп ТАВ ПНР-15, державний номерний знак НОМЕР_4 з вантажем - технікою, в сукупності є великогабаритним транспортним засобом, оскільки один із його параметрів, а саме ширина становить 3.75 м.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що позивач керував великогабаритним транспортним засобом без обов'язкового супроводу, що є порушенням п. 22.5 ПДР, а тому, оскаржувану постанову інспектора роти № 4 батальйону УПП в м.Житомирі Дудка М.В. від 14.03.2017 року серії БР № 421559 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. - винесено правомірно.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на зазначене, колегія зазначає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суд.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення: є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити повністю.

Постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 24 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до департаменту патрульної поліції у місті Житомирі в особі лейтенанта поліції Дудки Максима Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Сапальова Т.В.