Справа № 800/217/17
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

29 червня 2017 року м. Київ справа № 800/217/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Нечитайло О.М.,

перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 та Громадської організації «Автономна Адвокатура»

до Президента України Петра Олексійовича Порошенка

про визнання незаконними та скасування статтей 1, 2 Указу «Про застосування персональних соціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 15 травня 2017 року №133/2017,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та Громадська організація «Автономна Адвокатура» звернулися до Вищого адміністративного суду України із позовною заявою про визнання незаконними та скасування статтей 1, 2 Указу Президента України від 15 травня 2017 року №133/2017 «Про застосування персональних соціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)».

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 26 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 та Громадської організації «Автономна Адвокатура» залишено без руху з підстав невідповідності її вимогам статтей 105, 106 та 1711 Кодексу адміністративного судочинства України та встановлено строк для усунення недоліків, у спосіб та строк, визначений у даній ухвалі.

На виконання вимог вказаної ухвали представник Громадської організації «Автономна адвокатура» надіслав до суду виправлення до позовної заяви, зі змісту яких вбачається, що в обґрунтування заявлених позовних вимог він посилається на прийняття оскаржуваного Указу у зазначеній частині всупереч вимогам Закону України «Про санкції», що порушує його права на свободу вираження поглядів, поширення та одержання інформації, у відповідності зі статтею 19 Загальної декларації прав людини, статтею 10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 2, 3 Закону України «Про інформацію».

В якості доказів порушення зазначених прав та інтересу позивачів представником Громадської організації «Автономна адвокатура» надано оскаржуваний акт, рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», знімки з екрану сторінок позивачів у мережі Вконтакте.

Разом з тим, надані представником Громадської організації «Автономна адвокатура» матеріали не свідчать про усунення ним недоліків, визначених в ухвалі від 26 травня 2017 року.

Так, представником Громадської організації «Автономна адвокатура» не викладено обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги до Президента України, зокрема, відсутні будь-які доводи стосовно допущення конкретним суб'єктом владних повноважень порушень закону щодо позивача під час здійснення саме владних управлінських функцій та не надано доказів, які підтверджують порушення прав позивача з боку відповідача при їх здійсненні.

Водночас, вимоги ухвали від 26 травня 2017 року не виконано і позивачем - ОСОБА_1.

Слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 1312 Конституції України, норми якої набрали чинності з 01 січня 2017 року, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Статтями 15, 16 Правил адвокатської етики визначено, що підставою для надання адвокатом правової допомоги є угода з клієнтом про надання правової допомоги, укладена в письмовій формі.

Частиною першою статті 6 Закону України «Про адвокатуру» передбачено, що при здійснені професійної діяльності адвокат має право представляти і захищати права та інтереси громадян і юридичних осіб за їх дорученням у всіх органах, підприємствах, установах і організаціях, до компетенції яких входить вирішення відповідних питань.

Згідно з частиною третьою статті 58 Кодексу адміністративного судочинства України представники беруть участь в адміністративному процесі на основі договору або закону. Залежно від підстав представництва Кодексу адміністративного судочинства України встановлює вимоги до документів, які підтверджують повноваження представників (стаття 58 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на зазначене, ОСОБА_3, який надав виправлення до позовної заяви, не може бути представником позивача - ОСОБА_1 та відповідно усувати від його імені недоліки позовної заяви, визначені судом, оскільки ним не надано доказів на підтвердження повноважень його як адвоката, що може здійснювати представництво інтересів іншого позивача.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

З огляду на те, що у встановлений судом строк та станом на 29 червня 2017 року вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху не усунуті, вказана позовна заява підлягає поверненню позивачам.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивачів права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 106 - 108, 1711 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 та Громадської організації «Автономна Адвокатура» повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви разом із доданими до позовної заяви матеріалами направити ОСОБА_1 та Громадській організації «Автономна Адвокатура».

3. Ухвала набирає законної сили у порядку, передбаченому частиною 7 статті 1711 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Вищого адміністративного

суду України О.М. Нечитайло