Справа № 812/180/17
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чиркін С.М
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року справа №812/180/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії :головуючого судді:ОСОБА_1,суддів Сіваченка І.В.,Чебанова О.О.,розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 р. у справі № 812/180/17 (головуючий І інстанції Чиркін С.М) за позовом Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області до Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах за Списком № 1 за період з 01.01.2017 по 31.01.2017 у розмірі 1307398,89 грн.,-

В С Т А Н О В И В :

27 січня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області (далі - Позивач) до публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах за Списком № 1 за період з 01.01.2017 по 31.01.2017 у розмірі 1307398,89 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначено, що заборгованість Відповідача перед Пенсійним фондом України по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах за списком № 1 за період 01.01.2017 по 31.01.2017 склала 1307398,89 грн. Відповідачу надсилались листи про направлення розрахунків заборгованості.

Добровільно свої зобов'язання не виконує, тому Позивач просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» на користь управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області суму заборгованості.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду у задоволенні позовних вимог відмовлено. Суд першої інстанції виходив з того, що право самостійно визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику, натомість органи пенсійного фонду не наділені правом чи обов'язком змінювати будь-яким чином призначення платежу, якщо таке встановлено платником. При таких обставинах заборгованості за період за 01.01.2017 по 31.01.2017 відсутня.

Кошти, які надійшли на рахунки управління від Відповідача згідно платіжних доручень, вказаних вище з призначенням платежу - витрати на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах, були направлені у рахунок заборгованості саме за тим видом заборгованості з урахуванням положень п. 5.4 Порядку.

Органи Пенсійного фонду України, відповідно до п.5.4 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, який затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 №21-2, операції здійснюють в картках особового рахунку платників у хронологічному порядку незалежно від виду боргу.

При таких обставинах вважають що у відповідача наявна заборгованість по фактичним витратам на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах за списком № 1 за період з 01.01.2017 по 31.01.2017року у розмірі 1307398,89 грн.

Просили скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Відповідач ОСОБА_2 акціонерне товариство «Алчевський металургійний комбінат» (ідентифікаційний код 05441447), зареєстрований платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області.

Представник відповідача надав копії меморіальних ордерів від 20.01.2017 № 84229 щодо сплати на користь Позивача пільгових пенсій згідно повідомлень (список № 1, 2) за грудень 2016 року в розмірі 3400000,00 грн, від 27 січня 2017 року № 70391 щодо сплати на користь Позивача пільгових пенсій згідно повідомлень (список № 1, 2) за грудень 2016 року в розмірі 4400000,00 грн, від 07.03.2017 № 189964 щодо сплати на користь Позивача пільгових пенсій згідно повідомлень (список № 1, 2) за січень 2017 року в розмірі 8500000,00 грн. (а.с. 66-68).

Згідно інформації, зазначеної у витязі з картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на оплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1 за період з 01.01.2017 по 31.01.2017 зазначено, що станом на дату судового розгляду 31.05.2017 Відповідач має заборгованість у розмірі 1307398,89 грн (а.с. 16, 80).

Таким чином, до вирішення спору по суті Відповідач у добровільному порядку сплатив заборгованість за спірний в цій справі період з 01.01.2017 по 31.01.2017.

Наявність у Відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком 1 у заявленому розмірі позовних вимог підтверджується відповідними витягом з картки особового рахунку платника (а.с. 16, 80).

Позивач надав до суду пояснення по справі, в яких зазначив, що заборгованість за період заявлений до стягнення станом на 04.04.2017 не сплачена, оскільки суми в загальному розмірі 16 300 000,00 грн за меморіальними ордерами від 20.01.2017 № 84229, від 27 січня 2017 року № 70391, від 07.03.2017 № 189964 у відповідності до пункту 5.4 Постанови від 27.09.2010 № 21-2 «Про затвердження Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів» зарахована в погашення заборгованості, що існувала до періоду, зазначеного у позовній заяві, а саме з 01.02.2016 по 31.07.2016 (а.с. 81).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, а саме: відповідно до пункту 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-I «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, необхідність відшкодування Відповідачем Позивачу фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2, передбачена діючим законодавством.

Процедуру відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначає Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі Інструкція № 21-1).

Згідно з пунктом 6.1 Інструкції № 21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України ), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (пункт 6.5 Інструкції № 21-1).

Згідно з пунктом 6.7 Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Пунктом 5.4 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 року № 21-2, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 жовтня 2010 року за № 988/18283, передбачено, що операції здійснюються в картках особових рахунків платників у хронологічному порядку. Облік надходження сум платежів у картках особових рахунків платників здійснюється в порядку календарної черговості настання строків сплати відповідних сум платежів.

При цьому, суд першої інстанції вірно послався на правові висновки Верховного Суду України у Постанові від 02.06.2015 № 21-166а15, який зазначив, що аналіз наведених положень законів №№ 1788-ХІІ, 2464-VI, 1058-IV та Інструкції дає підстави дійти висновку, що право спрямовувати суми на погашення заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення надано управлінню ПФУ лише щодо недоїмки, пені та фінансових санкцій. Водночас суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, недоїмкою, штрафними санкціями чи пенею. Отже, висновок касаційного суду у справі, що розглядається, про наявність в управління ПФУ правових підстав для зарахування коштів, сплачених Товариством на відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, на інші платежі не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Таким чином, незалежно від наявності у Відповідача заборгованості за минулі періоди, на момент вирішення справи по суті у Позивача відсутні підстави для стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1 за період з 01.01.2017 по 31.01.2017 у розмірі 1307398,89 грн, оскільки Відповідач добровільно сплатив витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1 за січень 2017 року.

Факт перерахування Відповідачем коштів в оплату заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1 за січень 2017 року Позивачем не заперечується.

Позивач зазначає про зарахування отриманих коштів в рахунок заборгованості за попередній період.

Крім того, згідно пункту 1.30 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», платіжне доручення це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі платіжних вимог стягувачів у разі примусового списання коштів згідно з главою 5 цієї Інструкції. При цьому згідно з пунктом 3.8 зазначеної Інструкції реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу». Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність установленим вимогам лише за зовнішніми ознаками.

Отже, враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно зазначив, що право самостійно визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику, натомість органи пенсійного фонду не наділені правом чи обов'язком змінювати будь-яким чином призначення платежу, якщо таке встановлено платником.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 р. у справі № 812/180/17 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 р. у справі № 812/180/17 залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий суддя: О.О.Шишов

Судді: І.В.Сіваченко

ОСОБА_3