Справа № 814/260/17
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/260/17

Категорія: 10.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Федусика А.Г.,

суддів Димерлія О.О. та Єщенко О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Миколаєві на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Миколаєві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Геміс" про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Миколаєві (далі Відділення) звернулось до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Геміс" про стягнення заборгованості в сумі 112,64 грн..

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, Відділення подало апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись з даним позовом до суду, Відділення посилалось на наявність несплаченої заборгованості у відповідача страхових внесків, що підтверджується розрахунковою відомістю про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в України за 2006 рік, в якій відповідачем вказано залишок заборгованості зі сплати страхових внесків, пов'язаної з несвоєчасною виплатою заробітної плати в сумі 112,64 грн..

Водночас, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі даних, наведених у розрахунковій відомості підприємства сума, заявлена позивачем до стягнення, є заборгованістю зі сплати внесків, пов'язана з несвоєчасною виплатою заробітної плати, тому не є недоїмкою та пенею, а підстави для її стягнення відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками та зазначає, що відповідно до пункту 7 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування суми внесків, нарахованих на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011 року.

Стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (у редакції Закону станом день подання відповідачем звітності) роботодавець як страхувальник зобов'язаний своєчасно та повністю сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Згідно з пп.4.10 п.4 Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20 квітня 2001 року №12 (діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Інструкція № 12) для роботодавців розміри страхових внесків страхувальників обчислюються у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, інших заохочувальних і компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", які підлягають обкладанню прибутковим податком з громадян. Страхові внески нараховуються в межах граничної суми заробітної плати (доходу), що встановлюється Кабінетом Міністрів України та є розрахунковою величиною при обчисленні страхових виплат.

Підпунктами 4.12-4.14 п.4 Інструкції № 12 визначено, що страхові внески сплачуються юридичними особами - в день одержання коштів на оплату праці в установах банків, а при проведенні оплати праці з готівкової виручки чи натуроплатою - платники зобов'язані не пізніше наступного дня після здійснення виплат подати до установи банку платіжне доручення на перерахування страхових внесків до Фонду. Нараховані страхові внески, інші платежі сплачуються страхувальниками шляхом перерахування відповідних сум на відповідний рахунок Фонду. У разі нестачі коштів на поточному рахунку платника на виплату заробітної плати та сплату страхових внесків у повному обсязі отримання платником коштів на оплату праці і перерахування страхових внесків до Фонду здійснюється у пропорційних сумах.

Також, в постанові правління фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 31 від 17 грудня 2010 року Про порядок стягнення та обліку заборгованості зі сплати внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, встановлено (п.2.1), що стягнення заборгованості зі сплати внесків здійснюються відповідно до Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою правління Фонду від 12 липня 2007 року №36 (далі Інструкція № 36), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 серпня 2007 року за №867/14134, п.4.12 якої було визначено, що страхувальники, сплачують страхові внески у день одержання коштів на оплату праці в установах банку. Підприємства, які здійснюють виплату заробітної плати на поточні рахунки фізичних осіб в установах банків, сплачують страхові внески до Фонду в день перерахування коштів на особові рахунки. Не внесені страхувальниками у встановлений строк страхові внески до Фонду вважаються недоїмкою і стягуються у порядку, передбаченому законодавством, з нарахуванням пені (пункт 5.1 Інструкції № 36). Робочі органи виконавчої дирекції Фонду здійснюють контроль за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою перерахування та надходження страхових внесків, інших платежів до Фонду, а також за цільовим і правильним витрачанням його коштів (пункт 8.1 Інструкції № 36).

Таким чином, з аналізу наведеного можна дійти висновку, що обчислення страхових внесків здійснюється із сум, фактично нарахованих на виплату заробітної плати працівникам, а тому днем виникнення у страхувальника обов'язку по сплаті страхових внесків є день одержання коштів на оплату праці.

Враховуючи, що заборгованість відповідача зі сплати страхових внесків утворилась у зв'язку із невиплатою заробітної плати працівникам, що підтверджено розрахунковою відомістю, колегія суддів приходить до висновку, що вказані суми не є недоїмкою зі сплати внесків чи пенею у розумінні наведених норм, а тому обов'язок щодо їх сплати виникає у підприємства з моменту отримання коштів на оплату праці.

Наведені висновки також узгоджуються з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 31 березня 2016 року, справа №814/927/15.

Таким чином, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 112,64 грн. є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи позивача, викладені у апеляційній скарзі, за змістом ідентичні викладеним в адміністративному позові, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Миколаєві - залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності згідно законодавства та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому КАС України.

Головуючий: ОСОБА_2
Суддя: Суддя: ОСОБА_1 ОСОБА_3