Справа № 817/663/17
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2017-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2017 року 13 год. 20 хв. РівнеСправа № 817/663/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Недашківської К.М., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується позивач) до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ від 27.04.2017 №382 «Про застосування дисциплінарного стягнення».

Ухвалою судді від 22.05.2017 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що наказом Головного управління ДФС у Рівненській області від 27.04.2017 №382 «Про застосування дисциплінарного стягнення» їй оголошена догана за вчинення дисциплінарного проступку в частині неналежного виконання посадових обовязків, що призвело до винесення Житомирським апеляційним адміністративними судом по справі №817/3071/15 ухвали від 22.02.2016 про повернення апеляційної скарги Дубровицької ОДПІ Головного управління ДФС у області у звязку із терміном усунення недоліків, та незабезпечення подання звернення з апеляційною скаргою, що мала містити клопотання про поновлення строку на оскарження в даній справі протягом строку позовної давності. Однак, позивач вважає, що оскаржуваний наказ винесено з порушенням частини 2 статті 19, 58 Конституції України, статей 65-66, 69, 73-76 Закону України «Про державну службу».

Позивач зазначив, що Висновок службового розслідування від 13.01.2017 не містить доводів щодо обставин, з метою визначення яких проводиться службове розслідування. Пропозиції щодо застосування дисциплінарного стягнення, викладені у поданнях Дисциплінарної комісії ГУ ДФС у Рівненській області від 17.01.2017 №1/17-00-07-07-01-24 та від 24.03.2017 №321/17-00-10-02-06 суперечать як строкам, визначеним законодавством на момент нібито вчиненого проступку, так і діючого. Разом з тим позивач вказав на те, що в умовах відсутності фінансування видатків на сплату судового збору територіальними органами ГУ ДФС у Рівненській області вона не мала можливості виконати вимоги ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2016 по справі №817/3071/15, шляхом сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 6628,30 грн. у відповідності до реквізитів. Можливість сплачувати судовий збір в територіальних органів ДФС області зявилася лише в другій половині березня 2016 року, після відкриття розпорядником коштів Міністерством фінансів України фінансування видатків органів Державної фіскальної служби України.

Окрім того, позивач вказав, що формулювання «позовна давність для подання апеляційної скарги» не передбачений процесуальним законом. Таким чином, ОСОБА_1, наполягає на відсутності складу дисциплінарного проступку та просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач адміністративний позов не визнає, подав заперечення проти позову, де вказав, що ОСОБА_1 на противагу резолюції керівника «Вжити заходів» на отриманій копії ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2016 у справі №817/3071/15, не здійснила будь-якого заходу щодо сплати судового збору, не передала на виконання ухвалу працівникам відділу, не направила жодної доповідної записки про необхідність сплати судового збору. Тому, Головне управління ДФС у Рівненській області вважає застосування до позивача дисциплінарного стягнення правомірним, обґрунтованим, відтак, просить суд у задоволенні позову відмовити.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, проте подав до суду заяву про розгляд за його відсутності.

В судове засідання прибув представник відповідача ОСОБА_2

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Керуючись частиною четвертою статті 122 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження, на підставі наявних у матеріалах справи належних і допустимих доказів, зміст і обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

На підставі частини 6 статті 12 та статті 41 КАС України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 працює в органах фіскальної служби з квітня 2013 року.

Відповідно до наказу Головного управління ДФС у Рівненській області «Про переведення працівників» від 16.03.2016 №45-о з 24 березня 2016 року по даний час позивач працює на посаді начальника відділу інформаційно-аналітичної роботи юридичного управління Головного управління ДФС у Рівненській області.

Поданням Дисциплінарної комісії Головного управління ДФС у Рівненській області від 18.10.2016 №3/17-00-07-01-25 ініційовано дисциплінарне провадження відносно начальника відділу інформаційно-аналітичної роботи юридичного управління Головного управління ДФС у Рівненській області ОСОБА_1 у звязку із неналежним виконанням службових обовязків, внаслідок чого Житомирським апеляційним адміністративним судом винесено ухвалу від 22.02.2016 про повернення апеляційної скарги контролюючого органу по справі №817/3071/15 за позовом ТОВ «Фірми «Рекорд» до Дубровицької ОДПІ про визнання протиправними скасування податкових повідомлень-рішень.

З метою визначення ступеня вини, характеру та тяжкості ймовірного дисциплінарного проступку наказом Головного управління ДФС у Рівненській області від 16.12.2016 №794 призначено службове розслідування.

На підставі висновків службового розслідування від 13.01.2017 Дисциплінарною комісією Головного управління ДФС у Рівненській області внесено подання від 17.01.2017 №1/17-00-07-01-24 про притягнення начальника відділу інформаційно-аналітичної роботи юридичного управління Головного управління ДФС у Рівненській області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани за невжиття всіх передбачених законом заходів для забезпечення представництва інтересів Дубровицької ОДПІ під час супроводу справи №817/3071/15 в період перебування на посаді заступника начальника відділу правового супроводження перевірок управління правової роботи.

Наказом Головного управління ДФС у Рівненській області від 25.01.2017 №32 «Про застосування дисциплінарного стягнення» у звязку із тимчасовою непрацездатністю начальника відділу інформаційно-аналітичної роботи юридичного управління Головного управління ДФС у Рівненській області ОСОБА_1 вирішено розглянути питання про притягнення останньої до дисциплінарної відповідальності після виходу на роботу та надання пояснень у відповідності до статті 75 Закону України «Про державну службу».

Виконуючим обовязків субєкта призначення 04.04.2017 повернено подання Дисциплінарної комісії Головного управління ДФС у Рівненській області від 17.01.2017 №1/17-00-07-01-24 з метою врахування зауважень відділу внутрішньої безпеки до проекту наказу «Про закриття дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1О.».

Дисциплінарною комісією Головного управління ДФС у Рівненській області внесено подання від 18.04.2017 №11/17-00-07-01-24, яким ініційовано притягнення до дисциплінарної відповідальності на підставі пункту 5 статті 65, статей 64-69, 77 Закону України «Про державну службу» у вигляді оголошення догани за неналежне виконання посадових обовязків, що полягало у незабезпеченні усунення недоліків апеляційної скарги по справі №817/3071/15, внаслідок чого скаргу повернено ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2016, та не забезпечено повторне подання такої скарги з клопотанням про поновлення строків.

Розглянувши подання Дисциплінарної комісії Головного управління ДФС у Рівненській області та від 18.04.2017 №11/17-00-07-01-24 та пояснення начальника відділу інформаційно-аналітичної роботи юридичного управління Головного управління ДФС у Рівненській області ОСОБА_1 від 24.04.2017 №456/17-00-10-02-06 субєктом призначення винесено оскаржуваний наказ від 27.04.2017 №382 «Про застосування дисциплінарного стягнення» (а.с.5).

Відповідно до вказаного наказу на підставі пункту 5 частини 2 статті 65 , статей 66-69, 77 Закону України «Про державну службу» за вчинення дисциплінарного проступку в частині неналежного виконання посадових обовязків, що призвело до винесення Житомирським апеляційним адміністративним судом по справі №817/3071/15 ухвали від 22.02.2016 про повернення апеляційної скарги Дубровицької ОДПІ Головного управління ДФС у області та не забезпечення подання звернення з апеляційною скаргою, що мала містити клопотання про поновлення строку на оскарження в даній справі протягом строку позовної давності, оголошено догану начальнику відділу інформаційно-аналітичної роботи юридичного управління Головного управління ДФС у області ОСОБА_1.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених субєктом владних повноважень в основу спірного наказу на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд зазначає наступне.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначено в Законі України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ (далі іменується Закон України №889-VІІІ).

Відповідно до статті 5 Закону України №889-VІІІ, правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Згідно зі статтею 3 Закону України №889-VІІІ, цей закон регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України №889-VІІІ, державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов'язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з статтею 64 Закону України № 889-VІІІ, за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом. Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (ч.1 ст. 65 Закону України «Про державну службу») .

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 65 Закону України №889-VІІІ, дисциплінарними проступками є, в тому числі, невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону України №889-VІІІ, до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:

1) зауваження;

2) догана;

3) попередження про неповну службову відповідність;

4) звільнення з посади державної служби.

Частиною 3 статті 66 Закону передбачено, що у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, субєктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ, як це визначено частиною 1 статті 69 Закону України №889-VІІІ.

Дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ під час визначення виду дисциплінарного стягнення повинна враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обовязків. Дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця (частина 1 статті 67 Закону України №889-VІІІ).

Судом встановлено, що з лютого 2015 року по березень 2016 року позивач обіймала посаду заступника начальника відділу правового супроводження перевірок управління правової роботи Головного управління ДФС у Рівненській області.

У відповідності до наказу ГУ ДФС у Рівненській області «Про відпустки» №7-в від 15.01.2016 на час відпустки заступника начальника управління - начальника відділу правового супроводження перевірок управління правової роботи ОСОБА_2 з 25.01.2016 по 26.02.2016 виконання її обовязків було покладено на позивача.

У відділі супроводження судових спорів управління правової роботи Головного управління ДФС у Рівненській області на супроводі перебувала адміністративна справа №817/3071/15 за позовом ТОВ фірми «Рекорд» до Дубровицької об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Згідно резолюції першого заступника начальника ГУ ДФС у Рівненській області ОСОБА_3 29.09.2015 супровід справи доручено заступнику начальника управління правової роботи ОСОБА_2, яка передоручила 30.09.2015 представництво інтересів у справі головним державним інспектором відділу правового супроводження перевірок управління правової роботи ОСОБА_4

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 05.10.2015 позов платника задоволено повністю.

Службовим розслідуванням встановлено, що в порушення пункту 2.5. розділу 2 наказу ДФС України від 12.10.2015 №778 «Про організацію роботи органів ДФС під час підготовки порушення та супроводження справ у судах і ведення претензійно-позовної роботи», п.2-3 наказу ГУ ДФС у Рівненській області від 03.11.2015 №708 «Про створення робочої групи з визначення питання щодо доцільності оскарження рішень судів, винесених не на користь органів ДФС Головного управління ДФС у Рівненській області» вищевказане судове рішення на засідання такої робочої групи не виносилось. У встановленому розпорядчими документами ДФС порядку та строки не прийнято обґрунтованого рішення про доцільність подальшого оскарження постанови РОАС від 05.10.2015 по справі №817/3071/15. Протоколом засідання робочої групи не визначено порядок сплати судового збору (за рахунок наявних асигнувань або вищевказаних клопотань).

Судом встановлено, що до складу робочої групи входило 4 посадових особи управління правової роботи. При цьому, заступник начальника відділу правового супроводження перевірок управління правової роботи ОСОБА_1 не входила до складу робочої групи, не мала повноважень її скликання та винесення питань на порядок денний.

Апеляційна скарга на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 05.10.2015 була подана іншим працівником фіскального органу, а не позивачем. При поданні апеляційної скарги судовий збір сплачений не був саме через відсутність коштів (асигнувань) у фіскального органу, а не з субєктивних причин.

Житомирським апеляційним адміністративним судом винесено ухвалу від 22.01.2016 по справі №817/3071/15 про усунення недоліків, в якій зазначено, що розмір судового збору, який має бути сплачено при поданні даної апеляційної скарги, становить 6628,3 грн. Реквізити для сплати судового збору: номер рахунку 1002, найменування отримувача УДКСУ у м. Житомирі, банк отримувача ГУДКСУ у Житомирській області, МФО 811039, код ЄДРПОУ отримувача 38035726, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу - судовий збір; код 37446362 -ЖААС,050; п.3 ст.4).

В резолютивній частині вказаної ухвали зазначено: «Надати Дубровицькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області строк до «05» лютого 2016 року для усунення зазначених недоліків. Роз'яснити Дубровицькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області , що у випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк, апеляційна скарга буде повернута».

При цьому, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до Тимчасового кошторису Головного управління ДФС у Рівненській області на перший квартал 2016 року, який затверджено 18.01.2016, за кодом економічної класифікації видатків 2800 (який включає в себе судовий збір) коштів передбачено не було.

Відповідні асигнування були передбачені кошторисом Головного управління ДФС у Рівненській області на 2016, який затверджений вже 26.02.2016.

Таким чином, позивач, як посадова особа, що виконувала обовязки заступника начальника управління начальника відділу правового супроводження перевірок управління правової роботи, не мала можливості забезпечити виконання вимог ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2016 по справі №817/3071/15 про усунення недоліків, строк усунення яких був встановлений до 05.02.2016.

Що стосується обовязку позивача щодо повторного звернення до суду з апеляційною скаргою суд зазначає, що ОСОБА_1 була включена до складу Робочої групи з визначення питання щодо доцільності оскарження рішень судів, винесених не на користь органів ДФС Головного управління ДФС у Рівненській області, на підставі наказу ГУ ДФС у Рівненській області від 22.04.2016 №230 «Про затвердження оновленого складу Робочої групи з визначення питання щодо доцільності оскарження рішень судів, винесених не на користь органів ДФС Головного управління ДФС у Рівненській області» як начальник відділу інформаційно-аналітичної роботи юридичного управління.

Разом з тим, у відповідності до наказу Головного управління ДФС у Рівненській області «Про переведення працівників» від 16.03.2016 №45-о ОСОБА_1 переведено з 24.03.2016 з посади заступника начальника відділу правового супроводження перевірок управління правової роботи на посаду начальника відділу інформаційно-аналітичної робити юридичного управління.

Посадові обовязки позивача були визначенні Положенням про відділ інформаційно-аналітичної роботи юридичного управління, що затверджено 05.04.2016 (далі Положення).

Обовязки за даною посадою не передбачають супроводження справ у судах про оскарження податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами документальних перевірок. Виключний перелік категорій справ, судовий супровід яких здійснюють працівники відділу інформаційно-аналітичної роботи наведено у пункті 2.1. розділу 2 Положення.

Прийняття Робочою групою у порядку, визначеному пунктом 2.5 Наказу ДФС України від 12.10.2015 №778 «Про організацію роботи органів ДФС під час підготовки та супроводження справ у судах і ведення претензійно-позовної роботи» рішення про доцільність оскарження, одночасно із з визначенням порядку сплати судового збору (за рахунок наявних асигнувань або вищевказаних клопотань), могло бути підставою для повторного направлення апеляційної скарги до Житомирського апеляційного адміністративного суду по справі №817/3071/15 працівником юридичного управління, до посадових обовязків якого належить представництво інтересів органів ГУ ДФС у Рівненській області даної категорії.

Таким чином, судом встановлено, що фактично ОСОБА_1 не було вчинено протиправної винної дії або бездіяльності, що полягала б у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків, тому застосування до неї дисциплінарного стягнення є передчасним та необґрунтованим.

Крім того, суд зазначає, що згідно статтею 76 Закону України «Про державну службу», державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення, за результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

Суд вважає необхідним зазначити, що процедура дисциплінарного провадження, як процес дослідження обставин дисциплінарного проступку, визначення його наслідків та доведення вини особи зокрема, повинна бути достатньо прозорою з тим, щоб і сама особа, яка притягується до дисциплінарної відповідальності, та орган, що застосовує дисциплінарне стягнення, а також суд, перевіряючи законність накладення дисциплінарного стягнення, могли з'ясувати фактичні підстави, покладені в основу прийнятого рішення та надати їм оцінки.

При цьому, суд зазначає, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Однак, на противагу цьому, позивач не мала можливості внести свої зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали до внесення Дисциплінарною комісією подання за наслідками дисциплінарного провадження, оскільки службове розслідування відносно позивача завершено та внесено подання про притягнення її до дисциплінарної відповідальності в період її тимчасової непрацездатності, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями листків непрацездатності (а.с. 204).

Суд звертає увагу на той факт, що обставини, що були предметом дисциплінарного провадження мали місце до вступу в дію Закону України «Про державну службу» (01 травня 2016 року).

У відповідності до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Таким чином, для притягнення посадової особи до дисциплінарної відповідальності застосовуються строки, визначені в статті 148 Кодексу законів про працю України, згідно якої дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідачем такі строки не були дотримані.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління ДФС у Рівненській області від 27.04.2017 «Про застосування дисциплінарного стягнення» є протиправним та підлягає скасуванню.

Окрім того, суд зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідачем не було дотримано принципу пропорційності. Дотримання принципу пропорційності особливо важливе при прийняті рішень або вжитті заходів, які матимуть вплив на права, свободи та інтереси особи. Метою дотримання цього принципу є досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямовані рішення або дії суб'єкта владних повноважень, та інтересами конкретної особи. Принцип пропорційності, зокрема, передбачає, що: 1) здійснення повноважень, як правило, не має спричиняти будь-яких негативних наслідків, що не відповідали б цілям, яких заплановано досягти; 2) якщо рішення або дія можуть обмежити права, свободи чи інтереси осіб, то такі обмеження мають бути виправдані необхідністю досягнення важливіших цілей; 3) несприятливі наслідки для прав, свобод та інтересів особи внаслідок рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути значно меншими від тієї шкоди, яка могла б настати за відсутності такого рішення чи дії; 4) для досягнення суспільно-корисних цілей необхідно обирати найменш «шкідливі» засоби.

Таким чином, принцип пропорційності має на меті досягнення балансу між публічним інтересом та індивідуальним інтересом особи, а також між цілями та засобами їх досягнення, що відповідачем при прийнятті наказу дотримано не було.

Згідно з статтею 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо скасування рішення субєкта владних повноважень, необхідність їх задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. відповідно до квитанції від 05.05.2017, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, підлягає поверненню.

Керуючись статтями 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративній позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Рівненській області від 27.04.2017 №382 «Про застосування дисциплінарного стягнення».

Присудити на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя К.М. Недашківська