Справа № 802/813/17-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 червня 2017 р. Справа № 802/813/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідачів: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: Вінницького міського суду Вінницької області, голови Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4

про: визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_3 до Вінницького міського суду Вінницької області, голови Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_4, про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправною відмовою відповідачів у видачі виконавчого листа у цивільній справі та бездіяльністю щодо його не видачі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, посилаючись на обґрунтування позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засідання проти позову заперечила, просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на доводи письмових заперечень.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що Вінницьким міським судом Вінницької області 17.11.2016 року прийнято рішення у цивільній справі № 127/15455/16-ц про задоволення позову ОСОБА_3 та стягнення з Державного бюджету України на її користь 1000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Дане рішення суду першої інстанції набрало законної сили згідно ухвали апеляційного суду Вінницької області від 27.12.2016 року.

06.02.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області цивільну справу № 127/15455/16-ц надіслано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на касаційних перегляд, на виконання ухвали від 20.01.2017 року.

03.03.2017 року та 11.04.2017 року позивач ОСОБА_3 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області із заявами про видачу виконавчого листа, однак листами від 09.03.2017 року № 127/15455/16-ц/759, за підпистом головуючого судді Бойка В.М., та від 14.04.2017 року № 127/15455/16-ц/25/17 05-23, за підписом голови суду ОСОБА_4, отримала повідомлення про направлення цивільної справи № 127/15455/16-ц до Вищого спеціалізованого суду на касаційний перегляд та, у звязку з цим, про тимчасову неможливість видачі виконавчого листа.

Вказані дії щодо надання відповідей про відмову у видачі виконавчого листа та бездіяльність щодо його невидачі одночасно являються предметом оскарження у даій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України питання, пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист (ч. 2 ст. 368 ЦПК).

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 29.1 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 17.12.2013 року № 173 (далі - Інструкція), звернення до виконання судових рішень здійснюється з урахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження", а також інших актів законодавства.

Звернення до виконання судових рішень покладається на суд, що розглянув справу у першій інстанції. Вироки, рішення, ухвали та постанови суду звертаються до виконання після того, як вони набрали законної сили, та повернення справи до суду першої інстанції після апеляційного або касаційного розгляду, крім випадків негайного їх виконання.

Аналіз викладеного свідчить про те, що підставами для видачі виконавчого листа за рішенням у цивільній справі є факт набрання таким рішенням законної сили, заява особи, на користь якого воно ухвалене, та наявність у суді відповідної справи, крім випадків негайного їх виконання.

Матеріали справи свідчать про те, що з часу звернення позивача ОСОБА_3 до суду із заявами про видачу виконавчого листа за рішенням на її користь, що набрало законної сили, до вирішення даного адміністративного спору, цивільна справа № 127/15455/16-ц, після надіслання її до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на касаційних перегляд до Вінницького міського суду Вінницької області не поверталася. При цьому, рішення суду від 17.11.2016 року у даній цивільній справі не містить вимоги щодо його негайного виконання.

Отже, встановлені фактичні обстивини справи, з урахуванням порядку звернення судових рішень в цивільних справи до виконання, свідчать про неможливість видачі виконавчого документа за відсутності матеріалів справи у відповідному суді.

Таким чином, суд вважає обгрунтованим повідомлення позивача про тимчасову неможливість видачі виконавчого листа.

Додатково суд звертає увагу на необхідність дотримання судами вимог щодо виконавчого документа, визначених ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження". Зокрема, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк предявлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти.

Враховуючи те, що усі викладені відомості, які є необхідними для оформлення виконавчого документа згідно вимог, встановленим Законом України "Про виконавче провадження", містять матеріали відповідної справи, її відсутність у місцевому суді, який розглянув справу, не дає відповідному суду можливості звернення судового рішення до виконання у спосіб, визначений законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович