Справа № 242/656/17
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Капітонов В.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року справа № 242/656/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 24 травня 2017 року у справі № 242/656/17 (головуючий І інстанції Капітонов В.І.) за позовом ОСОБА_3 до Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити призначення пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії; скасування рішення №1399 від 08 лютого 2017 року про відмову в призначенні пенсії; визнання права на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку за роботу в підземних умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.2 р. XXV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; зобовязання відповідно до вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення» зарахувати до пільгового стажу періоди роботи, а саме: з 12.08.1985 року по 16.10.1985 року, з 26.01.1988 року по 23.03.1995 року на підприємстві ДП «Вугільна компанія «Куйбишевська», з 25.03.1995 року по 12.05.1995 року на підприємстві ТОВ «Антарес», з 16.05.1995 року по 01.04.2001 року на підприємстві ДВАТ «Шахта Бутівка-Донецька».

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 24 травня 2017 року позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправними дії щодо відмови в призначенні пенсії та скасовано рішення від 08 лютого 2017 року № 1399 про відмову в призначенні пенсії відповідно до п. «а» cт.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечень-: та пункту 2 розділу XV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; зобов'язано повторно розглянути заяву від 27 січня 2017 року № 181 та зарахувати до пільгового стажу роботи наступні періоди його роботи: -з 12 серпня 1985 року по 16 жовтня 1985 року та з 26 січня 1988 року по 23 березня 1995 року в ДП «Вугільна компанія « Куйбишевська»; - з 25 березня 1995 року по 12 травня 1995 оку на ТОВ «Антарес»; -з 16 травня 1995 року по 01 квітня 2001 року па ДВАТ « Шахта Бутівка-Донецька».

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що ним правомірно було відмовлено в призначенні позивачеві пенсії у звязку із відсутністю необхідного пільгового стажу на підземних роботах. Судом першої інстанції не прийнято до уваги неможливість проведення перевірки підприємств, на яких працював позивач, через їх знаходження на тимчасово окупованій території. Судом першої інстанції також не враховано, що період роботи з 25.03.1995 року по 12.05.1995 року на підприємстві «Антарес» не підтверджено довідкою, підтверджуючої пільговий характер, та не надано наказ про атестацію робочих місць.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не зявились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомленні належним чином, а тому згідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України справу було розглянуто в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач 26 січня 2017 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно п. «а» ст..13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням від 08 лютого 2017 року №1399 відповідачем було відмовлено у призначенні пенсії, оскільки позивач не має необхідних 10 років пільгового стажу.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи позивача: -з 12 серпня 1985 року по 16 жовтня 1985 року та з 26 січня 1988 року по 23 березня 1995 року на ДП « Вугільна компанія « Куйбишевська» через нездійснення перереєстрації підприємства на підконтрольну українській владі територію та неможливості здійснити перевірку відомостей первинними документами; -з 25 березня 1995 року по 12 травня 1995 оку на ТОВ « Антарес» через відсутність довідки , що підтверджує пільговий характер роботи , відсутність довідки, довідки про спуски до шахти та наказ про атестацію робочих місць; -з 16 травня 1995 року по 01 квітня 2001 року на ДВАТ « Шахта Бутівка-Донецька», оскільки пільгова довідка видана підприємством, яке ліквідовано та знаходиться на тимчасово не підконтрольній українській владі території, тому перевірити достовірність наданої довідки немає можливості.

Згідно п.2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII.

Відповідно до положень п.16 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до п. «а» ст.. 13 Закону України « Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, передбачено також, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За пунктом 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58, зареєстр.в Міністерстві юстиції України17 серпня 1993 р. за N 110, згідно до п. 2.14 якої у графі 3 розділу "Відомості про роботу" у графі 3 пишеться: Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій". Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Як вбачається з трудової книжки позивач працював з 12 серпня 1985 року по 16 жовтня 1985 на підприємстві «Шахтоуправління «Куйбишевське» в якості електрослюсаря підземного третього розряду з повним робочим днем в шахті; 26 січня 1988 року прийнятий на підприємство «Шахтоуправління «Куйбишевське» підземним електрослюсарем третього розряду з повним робочим днем в шахті, 04 жовтня 1988 року переведений підземним гірничим робітником очисного забою п'ятого розряду з повним робочим днем в шахті, звільнений 23 березня 1995 року; 16 травня 1995 року прийнятий до шахти «Бутівка-Донецька» в/о «Донецьквугілля» гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті; 19 лютого 1996 року переведений в якості помічника начальника дільниці з повним робочим днем в шахті. Розпорядженням Київського райвиконкому м. Донецька №435 від 10 жовтня 1996 року ДВАТ «Шахта Бутівка-Донецька» зареєстрована державним відкритим акціонерним товариством. 05 січня 2000 року позивач переведений старшим гірничим майстром з повним робочим днем в шахті; звільнений 01 квітня 2001 року за власним бажанням.

Тобто, зазначені записи чітко містять відомості щодо характеру роботи позивача у спірні періоди - з повним робочим днем у шахті.

Наданими позивачем уточнюючими довідками підтверджено період роботи позивача за Списком №1 з 12 серпня 1985 року по 16 жовтня 1985 року та з 26 січня 1988 року по 23 березня 1995 року на ДП «Вугільна компанія « Куйбишевська» та з 16 травня 1995 року по 01 квітня 2001 року на ДВАТ «Шахта Бутівка-Донецька».

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що наданими документами підтверджується стаж роботи позивача у наведені вище періоди, а тому судом першої інстанції правомірно задоволено позов в цій частині.

Положеннями ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV передбачено право відповідача на проведення перевірки. Разом з цим, за вимогами законодавства, неможливість проведення перевірки не ставить у залежність особу щодо якої розглядається питання про призначення пенсії, оскільки це не є підставою для відмови у зарахуванні стажу та призначення пенсії. За таких обставин посилання відповідача на неможливість проведення перевірки підприємств, на яких працював позивач, колегією суддів не прийнято до уваги.

Факт знаходження підприємств на тимчасово окупованій території України та неможливість проведення відповідачем перевірки наданих позивачем додаткових документів, на думку колегії суддів, не може позбавляти права позивача на отримання пенсії.

Водночас, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно задоволено позов в частині зобов'язання Селидівське об'єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати до пільгового стажу роботи період роботи позивача з 25 березня 1995 року по 12 травня 1995 року на ТОВ «Антарес» виходячи з наступного

За приписами пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року N 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Частиною другою пункту 4 цього Порядку встановлено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

За приписами п. 6 Порядку атестація робочих місць передбачає, зокрема, обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими)умовами праці;визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників.

Згідно п.9 Порядку перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років.

Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обгрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків N 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих (п.10 Порядку).

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону N 1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку N 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2016 року,10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року, 17 березня 2015 року (NN 21-183а13, 21-519а14, 51-585а14 відповідно).

Як вбачається з матеріалів справи, у трудовій книжці відсутні відомості про проведення атестації робочого місця на підтвердження права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 під час роботи з 25 березня 1995 року по 12 травня 1995 року підземним гірничим майстром на ТОВ « Антарес». Витягу з наказу на підтвердження проведення атестації робочого місця за умовами праці, позивачем не надано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно не було включено наведений період до пільгового стажу роботи позивача, а тому судом першої інстанції помилково задоволено позов в цій частині.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для зміни постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 11, 24, 184, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 24 травня 2017 року у справі № 242/656/17 задовольнити частково.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 24 травня 2017 року у справі №242/656/17 - змінити.

Абзац третій резолютивної частини постанови Селидівського міського суду Донецької області від 24 травня 2017 року у справі № 242/656/17 змінити шляхом виключення з абзацу вислову «з 25 березня 1995 року по 12 травня 1995 року на ТОВ « Антарес».

В іншій частині постанову Селидівського міського суду Донецької області від 24 травня 2017 року у справі № 242/656/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.Г.Гаврищук

Судді: А.А.Блохін

ОСОБА_2