Справа № 826/4921/17
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/4921/17

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 червня 2017 року № 826/4921/17

Окружний адміністративний суд м.Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

до

третя особа

Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві

Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, Харківська митниця Державної фіскальної служби України

про

визнання дій протиправними та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (надалі – АТ «Укрексімбанк», позивач) з адміністративним позовом до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві (надалі – ВДВС Голосіївського району, відповідач), треті особи Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, Харківська митниця Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та скасування рішення.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постанова про стягнення з позивача виконавчого збору є необґрунтованою, оскільки позивач не є стороною виконавчого провадження.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, письмових заперечень з приводу заявлених позовних вимог суду не надав.

Представник третьої особи - Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, письмових заперечень з приводу заявлених позовних вимог суду не надав.

Представник третьої особи Харківська митниця Державної фіскальної служби України у судове засідання не заявився, на адресу суду направлено письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог.

Відповідно до приписів ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, з урахуванням вимог ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали судом встановлено наступне.

Державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві винесено постанову про прийняття виконавчого провадження від 24.03.2017р. ВП №52911029, яку винесено на підставі постанови Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області від 15.09.2016р. ВП №50824238 про стягнення виконавчого збору з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» у розмірі 2040грн.

В свою чергу, як вбачається з наявної копії постанови в матеріалах справи, в постанові Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області від 15.09.2016р. ВП №50824238 про стягнення виконавчого збору боржником зазначено Харківську митницю ДФС України. Представник позивача вважає винесу постанову протиправною та не обґрунтованою, оскільки в постанові Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області зазначено іншого боржника, а в постанові Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві зазначено вже позивача.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 5 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, що підлягають примусовому виконанню. Виконавчі документи, зокрема, постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім’я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи та ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності).

Частинами 1, 2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов’язок щодо виконання рішення.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов’язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів справи, у постанові про стягнення виконавчого збору від 15.09.2016р. ВП №50824238, винесеної Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, боржником визначено – Харківську митницю ДФС України.

А в постанові від 24.01.2017р. ВП №52911029, винесеної Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві вже зазначено боржником – ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України».

Доказів, щодо зміни боржника у виконавчому провадження Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області та Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві суду не надано.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010р. №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» з відповідними змінами, роз'яснено, що судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність постанови від 24.03.2017р. ВП №52911029 про стягнення виконавчого збору у розмірі 2040грн. та про наявність підстав для її скасування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем не доведено правомірність винесення оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови.

Згідно з ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 71,72, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві щодо прийняття виконавчого провадження ВП №52911029 з виконання постанови Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області про стягнення виконавчого збору у розмірі 2040грн. від 15.09.2016р. №50824238.

Скасувати постанову Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві про прийняття виконавчого провадження від 24.03.2017р. ВП №52911029.

Присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00грн. за рахунок бюджетних асигнувань Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.В. Смолій