Справа № 817/2120/16
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2017 р.Р і в н е 817/2120/16
10год. 05хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Янчар О.П. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3
до Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення№29945-13 від 25.08.2016
В С Т АН О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.08.2016 року №29945-13.

В обгрунтування позову зазначив, що він є власником автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, об'ємом двигуна 3456 куб. см., 2013 року випуску, дата реєстрації 16.04.2014. Позивач не погоджується з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, яким йому визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку за 2016 рік в розмірі 25000,00 грн., оскільки вважає, що його автомобіль не є об'єктом оподаткування даним податком у 2016 році, так як його середньоринкова вартість становить менше 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої 01.01.2016.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з наведених у ньому підстав та просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач адміністративний позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.46). Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що позивач є власником легкового автомобіля 2013 року випуску з об'ємом двигуна 3500 куб. см., відтак зобов'язаний сплачувати податок за ставкою 25000 грн., відповідно до рішень Великожитинської сільської ради № 720 від 27.01.2015 та № 801 від 01.07.2015. В задоволенні адміністративного позову просив відмовити за безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з урахуванням такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належить автомобіль марки TOYOTA, модель HIGHLANDER, тип загальний легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) JTEES42А802215381, об'ємом двигуна 3456 куб см., 2013 року випуску, реєстраційний №ВК5535ВН, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САТ №816701, виданим 16.04.2014 (а.с.12-13).

Рівненською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" від 25.08.2016 №29945-13, яким ОСОБА_3 визначено податкове зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік в сумі 25000,00 грн. (а.с.8).

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд враховує, що з 01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 №71-VIII (далі - Закон №71-VIII), згідно з яким статтю 267 Податкового кодексу України викладено в іншій редакції.

Згідно з пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України (в редакції Закону №71-VIII) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Підпункт 267.3.1 пункту 267.3, пункт 267.4 статті 267 Податкового кодексу України визначає, що базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Підпунктом 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 Податкового кодексу України встановлено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

В силу підпункту 267.6.1, 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Суд встановив, що Великожитинською сільською радою Рівненського району Рівненської області прийнято рішення від 27.01.2015 №720 "Про встановлення податку на майно в частині транспортного податку", яким затверджено Положення про податок на майно в частині транспортного податку, що є додатком до даного рішення (надалі - Положення) (а.с.48, 55-57).

За приписами вказаного Положення об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувались до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб.см. (п.2.2).

Окрім цього, рішенням Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 801 від 01.07.2015 "Про встановлення податку на майно в частині транспортного податку на 2016 рік" встановлено на території Великожитинської сільської ради транспортний податок на 2016 рік у розмірі 25000 грн. за кожен легковий автомобіль, який використовувався до 5 років і має об'єм циліндра двигуна понад 3000 куб.см. (а.с.47).

У свою чергу, 01.01.2016 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24.12.2015 №909-VІІІ (далі - Закон №909-VІІІ), відповідно до якого підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України викладено у такій редакції: "Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті".

Пунктом 7 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону №909-VІІІ рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом переглянути прийняті на 2016 рік рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів, визначених статтею 10 Податкового кодексу України.

Відомості про внесення відповідних змін до рішень Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 27.01.2015 №720 "Про встановлення податку на майно в частині транспортного податку", № 801 від 01.07.2015 "Про встановлення транспортного податку на майно в частині транспортного податку на 2016 рік" відсутні.

Згідно з наданою інформацією з офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, середньоринкова вартість автомобіля позивача становить 741537,85 грн., що менше 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої 01.01.2016 (а.с.14).

Підпунктом 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України передбачено, що до місцевих податків належить податок на майно, а згідно із пунктом 10.2 статті 10 цього ж Кодексу місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Пунктом 4.4 статті 4 цього Кодексу (зі змінами, внесеними Законом №909-VІІІ) визначено, що установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами та радами об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Підпунктами 12.1.1, 12.1.2, 12.1.4 пункту 12.1 статті 12 Податкового кодексу України визначено, що Верховна Рада України встановлює на території України загальнодержавні податки та збори і визначає: перелік загальнодержавних податків та зборів; перелік місцевих податків та зборів, установлення яких належить до компетенції сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад; положення, визначені в пунктах 7.1, 7.2 статті 7 цього Кодексу щодо місцевих податків та зборів.

Повноваження міських рад щодо встановлення місцевих податків і зборів визначені статтею 12 Податкового кодексу України.

Пунктом 12.3, підпунктом 12.3.2 пункту 12.3 статті 12 цього Кодексу встановлено, що сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Відповідно до пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно з пп.12.3.5 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України, у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Великожитинська сільська рада Рівненського району Рівненської області у місячний строк з дня набрання чинності Законом №909-VІІІ зобов'язана була переглянути прийняті на 2016 рік рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів, визначених статтею 10 Податкового кодексу України та привести їх у відповідність до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, де зазначено, що "Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року".

Застосування податковим органом як об'єкта оподаткування легкові автомобілі, які мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб.см., не може вважатись законним, оскільки дана норма втратила чинність з 01.01.2016.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду справи відповідач не довів правомірності оскарженого рішення, в той час як доводи позивача грунтуються на матеріальному законі та відповідають обставинам справи.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області №29945-13 від 25 серпня 2016 року не відповідає критеріям правомірності, порушує права та законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом скасування протиправного рішення суб'єкта владних повноважень. Таким чином адміністративний позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати суд присуджує на користь позивача відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 29945-13 від 25.08.2016.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Рівненська ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дорошенко Н.О.