Справа № 825/220/13-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" червня 2017 р. м. Київ К/800/41171/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Пасічник С.С., Швець В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2013р. у справі за її позовом до управління праці та соціального захисту населення Ріпкінської районної державної адміністрації Чернігівської області про проходження публічної служби,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 14.12.2012р. №147 «Про застосування дисциплінарного стягнення та усунення виявлених порушень»; стягнення моральної шкоди в розмірі 1 000 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1 000 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.02.2013р. позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ управління праці та соціального захисту від 14.12.2012р. №147 «Про застосування дисциплінарного стягнення та усунення виявлених порушень».

Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 1 000 грн. судових витрат.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2013р. постанову окружного суду скасовано та ухвалено нову про відмову в позові.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції не погодилася позивач, подала касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалене апеляційним судом рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, згідно статті 147 Кодексу законів про працю України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:

1) догана;

2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач проходить службу на посаді начальника відділу адресних соціальних виплат з 11.01.2007р. (а.с. 11).

Наказом відповідача від 14.12.2012р. №147 (а.с. 5-6) позивачу оголошено догану за порушення права на отримання субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного палива громадянами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, відповідно до пункту 2, пункту 3 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995р. №848.

Бездіяльність виразилася у незабезпеченні повноважень, передбачених Положенням про відділ адресних соціальних виплат (пункти 4.2., 4.4., 4.7., 4.9., 4.10.), посадовою інструкцією начальника відділу адресних допомог (пункти 2.1., 2.3., 2.8., 2.21., 2.23.).

З пояснень відповідача вказане порушення позивач допустила, заборонивши співробітниці адресних соціальних виплат приймати документи на отримання субсидій готівкою.

Зазначені порушення призвели до погіршення соціального становища малозабезпечених верств населення Задеріївської сільської ради, погіршення ставлення до органів місцевого самоврядування населення та дискредитації виконавчої влади.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що службова перевірка по відношенню до позивача не проводилася, твердження підлеглого співробітника про заборону приймати документи не знайшли свого підтвердження в зібраних та досліджених судом доказах.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що проведення службового розслідування по факту порушення дисципліни є правом, а не обов'язком роботодавця. Крім того, позивач відмовилася від надання пояснень з приводу вчиненого, що підтверджується відповідними актами.

З такими висновками апеляційного суду колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Так, в ході розгляду справи судами встановлено, що підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення фактично стала заборона в прийомі та реєстрації документів для отримання субсидії.

В той же час, відповідно до Положення про відділ адресних соціальних виплат управління праці та соціального захисту населення та посадової інструкції начальника відділу адресних соціальних виплат, до кола посадових обов'язків позивача не входить вчинення безпосередніх дій по реєстрації документів для отримання субсидії.

В свою чергу, позивач факт вчинення будь-яких дій, які б призвели до порушення прав громадян заперечила, відповідачем службова перевірка для підтвердження або спростування таких фактів проведена не була, інших доказів неналежного виконання позивачем посадових обов'язків та відмови у реєстрації документів для отримання субсидії з вини позивача не надано, а тому висновки апеляційного суду щодо правомірності застосування дисциплінарного стягнення не можна визнати обґрунтованими.

Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі законного і обґрунтованого рішення суду першої інстанції, яке скасовано помилково.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 226, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2013р. скасувати, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.02.2013р. залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

С.С. Пасічник

В.В. Швець