Справа № 640/5824/17
Суддя: Зуб Г. А.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/5824/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Зуб Г.А.

при секретарі Шаповал Є.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора УПП у м. Харків ДПП роти №6 батальйону №1 лейтенанта поліції Куценко Андрія Сергійовича про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР №900335 від 04.04.2017 року складену відповідачем. В обгрунтування вказаних підстав посилається на наступне. 04.04.2017 року відповідачем було складено оскаржувану постанову, якою на позивача накладено адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Вказана постанова, на думку позивача, є незаконною та необгрунтованою і підлягає скасування. 04.04.2017 року близько 09 год. 20 хв. позивач, керуючи транспортним засобом ЗАЗ Lanos н.з. НОМЕР_1, рухаючись по вул. Конєва, не порушуючи ПДР України, був зупинений працівником патрульної поліції, який вказав на порушення п. 8.1 ПДР України, а саме не виконання дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугам». Вбачаючи незгоду позивача із складанням постанови, відповідач почав вимагати у позивача поліс обов'язкового страхування, позивач не вважав дану вимогу законною у зв'язку із чим, її не виконав, про що також зазначено в постанові як порушення п. 2.1 (г) ПДР України. Але пред'явлені позивачу порушення ПДР України регулюються різними статтями КУпАП (зокрема ст. 122 та ст. 126) інспектор поліції не зазначив їх обидві в оскаржуваній постанові, чим порушив процедуру складання та зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачений ст. 283 КУпАП. Також в оскаржуваній постанові не вірно зазначено ім'я позивача, що призвело до фактичного накладення стягнення на іншу особу. Також справа була розглянута на місці зупинки транспортного засобу. Отже, на підставі вимог чинного законодавства позивач вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем було порушено норми чинних нормативно-правових актів, та вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена.

Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином та своєчасно, надала до суду заяву, в яких просить розглянути справу без своєї участі та участі позивача, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи сповіщений судом своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови, 04.04.2017 року о 09 год. 20 хв. в м. Харків по вул. М. Конева, 21, водій при наявності дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» зі смуги, яка вказує рух прямо, здійснив поворот ліворуч, а також здійснив зупинку на пішохідному переході, а також не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п.п. 8.4(г), та 2.1 г ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Диспозиція ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

В оскаржуваній постанові відповідач також зазначає про порушення п. 8.4 (г) ПДР України, а диспозиція ст. 126 ч.1 КУпАП не передбачає відповідальність за порушення знаку п. 5.16 ПДР України, а ст. 36 ч.2 КУпАП не зазначена.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, за приписами ч.2 ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В оскаржуваній постанові не вірно зазначено ім'я позивача, а саме відповідно до посвідчення водія ім'я позивача - ОСОБА_1, прізвище «ОСОБА_1», а в постанові зазначено - «ОСОБА_1», прізвище - «ОСОБА_1», тобто відповідачем не встановлена особа правопорушника.

Відповідно до п. 24 Постанови ПВСУ від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Вказаній нормі Кодексу України про адміністративні правопорушення Конституційним Судом України надано офіційне тлумачення в рішенні від 26.05.2015р. № 5-рп/2015.

Конституційний Суд України вирішив, що положення ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення",

в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Також у наведеному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що приписами ст.ст. 33, 245, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

За приписами ст. 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Разом з тим, відповідач всупереч положенням ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу позивача.

Так, відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідачем взагалі не надано до суду ніяких доказів по справі, що не підтверджують позицію відповідача в порядку ч.2 ст. 71 КАС України.

Згідно ч.2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 4, 8, 11, 94, 159, 160-163, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 900335 від 04.04.2017 року, складену ІПП роти № 6 батальйону № 1 УПП у м. Харкові лейтенантом поліції Куценко Андрієм Сергійовичем відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП - скасувати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії цієї постанови.

СУДДЯ