Справа № 810/4440/16
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/4440/16 Головуючий у 1-й інстанції: Балаклицький А.І. Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

Іменем України

04 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Ганечко О.М. Коротких А.Ю.

при секретарі Архіповій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пак-Експо Лізинг» до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівської митниці ДФС про скасування рішення про коригування митної вартості товарів №102000010/2016/000266/2 від 20 грудня 2016 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102110003/2016/00016 від 20 грудня 2016 року.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - Чернігівська митниця ДФС України, звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 24 лютого 2015 року між позивачем (Покупець) та компанією «DUROBOR GROUP S.A.» (The DUROBOR GROUP S.A.), зареєстрованою в Бельгії (Продавець) укладено Контракт купівлі-продажу №РЕL-24 лютого 2015 року, відповідно до умов якого продавець продає покупцю скляний посуд в порядку та на підставі інвойсів.

Товариством 19 грудня 2016 року до митного оформлення за митною декларацією № 102110003/2016/160979 заявлений наступний товар:

- склянки з безбарвного, не зміцненого скла, не ограновані, механічного виготовлення, без будь-яких малюнків та написів (використовуються для промислового виробництва з подальшою термічною обробкою та декоруванням на власних виробничих потужностях), фірмова назва: «SATELLITE» - 2592 шт., арт. 0360/31, місткістю 310 мл; «HELSINKI» - 864 шт., арт. 0711/33, місткістю 330 мл; «SATELLITE» - 2700 шт., арт. 0360/25, місткістю 250 мл; «SAMBAYA» - 576 шт., арт. 0505/40, місткістю 400 мл; «BREK» - 1440 шт., арт. 0814/36, місткістю 360 мл; «DUKE» - 2232 шт., арт. 0353/35 місткістю 350 мл; «DUKE» - 2700 шт., арт. 0353/24 місткістю 240 мл; «HELSINKI» - 2268 шт., арт. 0711/32, місткістю 320 мл; «HELSINKI» - 1260 шт., арт. 0711/46, місткістю 460 мл; «CANCUN» - 924 шт., арт. 0547/24, місткістю 240 мл; «NORWAY» - 2592 шт., арт. 0716/27, місткістю 270 мл; «NORWAY» - 768 шт., арт. 0716/66, місткістю 660 мл; «HELSINKI» - 1728 шт., арт. 0711/27, місткістю 270 мл;

- стопки з безбарвного, не зміцненого скла, не ограновані, механічного виготовлення, без будь-яких малюнків та написів (використовуються для промислового виробництва з подальшою термічною обробкою та декоруванням на власних виробничих потужностях), фірмова назва: «NORWAY» - 3354 шт., арт. 0716/07, місткістю 70 мл; «DUKE» - 4992 шт., арт. 0353/05 місткістю 50 мл; «HELSINKI» - 2838 шт., арт. 0719/07, місткістю 70 мл;

- склянки з безбарвного, не зміцненого скла, ограновані, механічного виготовлення, без будь-яких малюнків та написів (використовуються для промислового виробництва з подальшою термічною обробкою та декоруванням на власних виробничих потужностях), фірмова назва: «GEM» - 2268 шт., арт. 0832/34, місткістю 340 мл; «QUARTS» - 1500 шт., арт. 0342/49, місткістю 490 мл; «QUARTS» - 3420 шт., арт. 0342/30, місткістю 300 мл; «CARAT» - 1512 шт., арт. 0767/22, місткістю 220 мл; «GEM» - 2880 шт., арт. 0832/33, місткістю 330 мл; «QUARTS» - 4050 шт., арт. 0342/25, місткістю 250 мл; «BARISTA» - 3780 шт., арт. 8795/34, місткістю 340 мл.

ТОВ «Пак-Експо-Лізинг» визначило митну вартість товару із застосуванням першого методу визначення митної вартості товарів, які імпортуються в України (за ціною договору).

На підтвердження митної вартості товару позивач надав митному органу наступні документи: міжнародну товарно-транспортну накладну №141295602; міжнародну товарно-транспортну накладну № 141295603; інвойс №GVPO/161026 від 12 грудня 2016 року; інвойс №GVPO/161027 від 12 грудня 2016 року; інвойс №GVPO/161028 від 12 грудня 2016 року; інвойс №GVPO/161029 від 12 грудня 2016 року; попереднє повідомлення; довідку ТОВ «ПТЛ Груп» №5004558 від 12 грудня 2016 року про транспортні витрати; сертифікат перевезення форми EUR.1, який підтверджує країну походження та транспортування товару, в пункті 4 зазначено Об'єднана Європа; контракт купівлі-продажу №PEL-24.02.2015 від 24 лютого 2015,року разом з додатковою угодою №1; рахунок-фактуру №597 від 19 грудня 2016 року, виписаний ТОВ «ПТЛ Груп»; пакувальний лист №BL/089181 від 12 грудня 2016 року; пакувальний лист № BL/089182 від 12 грудня 2016 року; пакувальний лист № BL/089183 від 12 грудня 2016 року; пакувальний лист № BL/089184 від 12 грудня 2016 року.

Крім того, на виконання електронного запиту митного органу про надання додаткових документів товариством надано: експортну декларацію №ВЕ (№16ВЕЕ144) виготовлену компанією «DUROBOR GROUP S.A.», в якій продавець вказав вартість товару 27555,62 Євро; висновок №И-6116/1 експертного, товарознавчого дослідження щодо визначення вартості товару, експертизу проведено Експертною фірмою «Еталон»; прайс-лист компанії «DUROBOR GROUP S.A.» на товар, зазначений в митній декларації.

20 грудня 2016 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 102000010/2016/000266/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 102110003/2016/00016. В рішенні зазначено, що в поданих декларантом документах, які підтверджують митну вартість товарів містяться розбіжності, умови поставки визначені FCA-BE Согнієс. Відповідно до наданої декларації № ВЕ (№16ВЕЕ144) умови поставки визначені EXW SOIGNEIS. Прайс-лист від 01 грудня 2016 року не містить інформацію щодо країн, на які поширюється дана цінова пропозиція та умови поставки. Висновок експертного, товарознавчого дослідження щодо визначення вартості товару, експертизу проведено Експертною фірмою «ЕТАЛОН» зроблений з використанням порівняльного методу виконано з порушенням порівняльного методу. Так, як країна виробництва товару - Бельгія, а декларантом надано експертний висновок, за основу порівняння в якому взято ринок Польщі.

Позивачем долучено до матеріалів справи лист компанії «DUROBOR GROUP S.A.» від 05 січня 2017 року, в якому повідомлялось про допущення технічної помилки при оформленні експортної декларації № 16ВЕЕ144 від 12 грудня 2016 року, а саме у зазначеній експортній декларації було помилково вказані умови поставки EXW. Також повідомлено, що всі витрати пов'язані з навантаженням товару в транспортний засіб АА1378ІВ / АА2852ХР були здійснені на заводі компанії «DUROBOR GROUP S.A.» і за їх рахунок. Також було надіслано документ, який підтверджує внесення виправлення в експортну декларацію № 16ВЕЕ144 від 12 грудня 2016 року щодо умов поставки.

Не погоджуючись із спірним рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення відповідача не відповідають вимогам Закону.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Зі змісту оскаржуваного рішення про визначення митної вартості товарів вбачається, що митну вартість було визначено із застосуванням методу за ціною подібних (аналогічних) товарів (митна декларація від 20 грудня 2016 року № 102000010/2016/000266/2).

Як вбачається з пояснювальної записки спірних рішень митного органу, підставою не застосування основного методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) стало те, що подані декларантом документи містять розбіжності, а витребовувані додаткові документи на запит митного органу не відповідають встановленим вимогам.

Стосовно висновку митного органу про наявність розбіжностей у документах, які підтверджують заявлену митну вартість товару, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач витребував у позивача додаткові документи, у зв'язку з не наданням всіх документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів. Відповідач витребовуючи додаткові документи не повідомив декларанта про існування обставин, що виключають можливість визначення митної вартості задекларованого товару за ціною договору (контракту).

Колегія суддів вважає, що встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Однак, митним органом не зазначено, які саме розбіжності містять документи, подані позивачем, на підтвердження заявленого методу визначення митної вартості товару за ціною договору.

Щодо посилання митного органу на ту обставину, що експертний висновок, поданий позивачем, містить ряд невідповідностей, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що даний висновок не відноситься до документів, які підтверджують митну вартість товару, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України. Такі документи носять виключно інформаційний характер.

Разом з тим, та обставина, що в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками є інформація про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за резервним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Колегія суддів вважає, що автоматизована система аналізу та управління ризиками з об'єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору.

Факт наявності у автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався ним раніше чи іншими особами за значно вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Стосовно висновків митного органу про не підтвердження позивачем витрат на транспортування товару, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що до митного оформлення декларантом було подано міжнародні товарно-транспортні накладні № 141295602, № 141295603; довідку ТОВ «ПТЛ» № 5004558 від 12 грудня 2016 року про транспортні витрати; сертифікат перевезення форми EUR.1, який підтверджує країну походження та транспортування товару та рахунок на оплату.

Позивачем долучено до матеріалів справи лист компанії «DUROBOR GROUP S.A.» від 05 січня 2017 року, в якому повідомлялось про допущення технічної помилки при оформленні експортної декларації № 16ВЕЕ144 від 12 грудня 2016 року, а саме у зазначеній експортній декларації було помилково вказані умови поставки EXW. Також повідомлено, що всі витрати пов'язані з навантаженням товару в транспортний засіб АА1378ІВ / АА2852ХР були здійснені на заводі компанії «DUROBOR GROUP S.A.» і за їх рахунок. Також було надіслано документ, який підтверджує внесення виправлення в експортну декларацію №16ВЕЕ144 від 12 грудня 2016 року щодо умов поставки.

Крім цього, відповідачем зазначено, що наданий декларантом прайс-лист від 01 грудня 2016 року не містить інформацію щодо країн, на які поширюється дана цінова пропозиція та умови поставки.

Щодо таких посилань колегія суддів зазначає, що по своїй суті прайс-лист - це список цін, що не може вважатися первинним документом і слугує способом для продавця розповсюджувати інформацію про товар.

Колегія суддів зауважує, що коло суб'єктів для яких виготовляється прайс - лист може зводитись до однієї особи, яка зацікавлена інформацією про один єдиний товар, а може містити перелік всіх товарів виробника і розраховуватись на загальну кількість жителів планети і доводитись до потенціальних споживачів через мережу Інтернет.

Інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено та судом не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що твердження митного органу про те, що надані декларантом документи містили не всі відомості, що підтверджують числове значення митної вартості, не відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно з ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 52 МК передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частинами 2, 3 зазначеної статті передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що при поданні митної декларації позивачем було надано документи, що підтверджують вартість товару за ціною договору.

Згідно з положеннями ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Разом з тим дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості.

Судом встановлено, що рішення про визначення митної вартості товару митниця прийняла, застосувавши метод за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. Проте, при цьому контролюючим органом не надано доказів, що товар, вартість якого взято за основу, є аналогічним (подібним).

Також відповідач не довів суду обов'язкову в силу ч. 1 ст. 55 МК України наявність передбачених ч. 6 ст. 54 МК України випадків, за яких митниця могла відмовити позивачу в митному оформленні товару за заявленою ним митною вартістю та прийняти рішення про коригування митної вартості товарів. Так, відповідач не надав суду доказів та аргументованих пояснень з приводу того, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів; не довів суду невідповідність обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів; не посилався та не підтвердив суду надходження офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, колегія суддів вважає, що позивачем подано відповідачу достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за першим методом, тому заявлена позивачем митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам ст. 58 МК України. Натомість коригування відповідачем митної вартості здійснено неправомірно з порушенням ч. 3 ст. 53, ч. 6 ст. 54, ч. 1 ст. 55 МК та всупереч правилам, визначеним ст. 58 цього Кодексу.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів вважає, що рішення митного органу про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації є неправомірними.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

Повний текст ухвали виготовлено 06 липня 2017 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Коротких А. Ю.

Ганечко О.М.