Справа № 802/411/17-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/411/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дмитришена Р.М.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

27 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання: Мирошниченко С.О.,

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

представників відповідача: Клюси Т.В., Довбенко М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області, Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області (далі - відповідач 1, 2) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення коштів за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в березні 2017 року звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №233 від 20.02.2017 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції ОСОБА_2;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №38 о/с від 21.02.2017 про звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_2 на посаді заступника начальника слідчого відділення Барського відділення поліції Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення (заробітну плату) за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день поновлення на посаді;

- постанову в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі та виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 10.04.2017 у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі та просили колегію суддів її задовольнити.

Представники відповідача заперечили проти апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.11.2015 наказом №1 о/с ОСОБА_2 був прийнятий на службу до Національної поліції України та прийняв присягу працівника поліції.

17.02.2017 в ході реалізації матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР під №0000062 від 16.02.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, працівниками УВБ у Вінницькій області, прокуратурою Вінницької області та УСБУ у Вінницькій області, задокументовано факт отримання неправомірної вигоди заступником начальника слідчого відділення Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області підполковником поліції ОСОБА_2

17.02.2017 наказом №288 ГУ Національної поліції у Вінницькій області призначено службове розслідування та відсторонено від виконання службових обов'язків ОСОБА_2

20.02.2017 т.в.о. начальника ГУНП у Вінницькій області затверджено висновок службового розслідування за фактом розпочатого слідчим відділом прокуратури Вінницької області кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відносно заступника начальника слідчого відділення Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_2

Згідно вказаного висновку, позивачем порушено службову дисципліну, Присягу поліцейського, вимоги ст.ст. 1, 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460- ІV, пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію", п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що виразилось у самовільному залишенні місця служби, недотриманні обмежень і заборон, передбачених антикорупційним законодавством, використанні службових повноважень, пов'язаних з можливими одержанням неправомірної вигоди, скоєнні вчинку, який підриває авторитет Національної поліції і є несумісним з подальшим проходженням служби. Відповідно до ст. ст. 2, 7, 8, 12, 14 Дисциплінарного статуту внутрішніх справ України, заступника начальника слідчого відділення Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_2 звільнити зі служби в поліції.

20.02.2017 за результатами висновку службового розслідування ГУ Національної поліції у Вінницькій області винесено наказ №233 про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ГУНП у Вінницькій області, зокрема, заступника начальника слідчого відділення Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_2 наказано звільнити зі служби в поліції.

21.02.2017 наказом Начальника Барського відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області №38 о/с відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" заступника начальника слідчого відділення Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції.

Не погоджуючись з такими рішеннями та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності не за порушення органами прокуратури відносно позивача кримінального провадження, а за порушення службової дисципліни, яка виразилася у самовільному залишенні місця несення служби, недотриманні обмежень і заборон передбачених антикорупційним законодавством, позапроцесуальному спілкуванні, використанні своїх службових повноважень, порушенні вимог Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", Закону України "Про Національну поліцію", а також невиконанні вимог Правил поведінки та професійної етики осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Згідно з ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 9 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 23.12.2015 №901-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" вказано, що до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут) вказано, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст. 2 Дисциплінарного статуту).

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

У ст. 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою з'ясування обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою начальник призначає службове розслідування, що має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.

Згідно пп. 2.2.2. п. 2.1. розділу ІІ Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.03.2013 №230 (далі - Інструкція №230) підставою для службового розслідування є реєстрація в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою рядового та начальницького складу кримінальне правопорушення.

Пунктами 5.2-5.3 Інструкції №230 вказано, що початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

Відповідно до абзацу першого п.5.4 Інструкції № 230, якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Пунктом 6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII вказано, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно матеріалів справи, підставою для проведення службового розслідування відповідачем зазначено інформацію, яка надійшла 17.02.2017 до ГУ Національної поліції у Вінницькій області про те, що в ході реалізації матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0000062 від 16.02.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, працівниками УВБ у Вінницькій області ДВБ НПУ, прокуратури Вінницької області та УСБУ у Вінницькій області задокументовано факт отримання неправомірної вигоди заступником начальника слідчого відділення Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області підполковником поліції ОСОБА_2

Як слідує з матеріалів справи, на підставі наказу ГУ НП у Вінницькій області від 17.02.2017 №288 комісія у визначеному складі під час проведення службового розслідування встановила наступне.

17.02.2017 ОСОБА_2 перебуваючи на добовому чергуванні в якості відповідального по підрозділу, в однострої з табельною вогнепальною зброєю призначив зустріч громадянину ОСОБА_6, щодо якого розпочато слідчим відділенням Барського ВП кримінальне провадження за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В той же час, 17.02.2017 до ГУ Національної поліції у Вінницькій області надійшла інформація про те, що в ході реалізації матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0000062 від 16.02.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, працівниками УВБ у Вінницькій області ДВБ НПУ, прокуратури Вінницької області та УСБУ у Вінницькій області задокументовано факт отримання неправомірної вигоди заступником начальника слідчого відділення Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області підполковником поліції ОСОБА_2

Також, з висновку службового розслідування слідує, що заступник начальника слідчого відділення Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області підполковником поліції ОСОБА_2 вимагав та отримав грошові кошти в сумі 22000 грн. за вирішення питання щодо повернення громадянину ОСОБА_6 автомобіля та закриття кримінального провадження №0000077. Грошові кошти ОСОБА_2 отримав від дружини вказаного громадянина в АДРЕСА_1, неподалік відділення поліції.

Отже, висновок службового розслідування містить лише опис вчиненого позивачем корупційного діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, а причини та умови вчинення дисциплінарного проступку та його об'єктивна сторона не встановлені.

Згідно ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

При цьому, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України може бути доведена лише вироком суду в межах розгляду кримінального провадження №0000077, а не матеріалами службового розслідування.

Разом з тим, відповідачем не вказано які саме вимоги Закону України "Про Національну поліцію", Дисциплінарного статуту та Правил поведінки та професійної етики осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України порушено ОСОБА_2

Вчинення позивачем дисциплінарного проступку, зазначеного відповідачем, який виразився у самовільному залишенні місця служби, недотриманні обмежень і заборон, передбачених антикорупційним законодавством, використанні службових повноважень, пов'язаних з можливим одержанням неправомірної вигоди, скоєнні вчинку, який підриває авторитет Національної поліції і є несумісним з подальшим проходженням служби, становлять об'єктивну сторону кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється позивач та підлягають доведенню в ході досудового розслідування.

Таким чином, з наведеного слідує, що службове розслідування відносно ОСОБА_2 було розпочато у зв'язку з відкриттям відносно нього кримінального провадження провадження по підозрі у вчиненні злочину передбаченого ст.368 КК України.

Пунктом 10 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII вказано, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Таким чином, правовою підставою для звільнення особи за порушення дисципліни є наявність в її діях (бездіяльності) складу дисциплінарного проступку, тобто невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни, а для звільнення особи у зв'язку з вчиненням нею кримінального правопорушення - набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що підставою для звільнення позивача зі служби стало те, що відносно нього порушено кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за відсутності при цьому рішення суду, яким би позивача було визнано винним у вчиненні такого кримінального правопорушення та яке б набрало законної сили, що суперечить презумпції невинуватості, регламентованій частиною 1 ст. 62 Конституції України.

Отже, колегія суддів вважає, що у даному випадку має місце порушене кримінальне провадження відносно позивача за фактом вчинення кримінального правопорушення, та відсутні достатні і необхідні правові підстави вважати, що в діях позивача наявний склад дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни, яка виразилася у самовільному залишенні місця несення служби, недотриманні обмежень і заборон передбачених антикорупційним законодавством, позапроцесуальному спілкуванні, використанні своїх службових повноважень, порушенні вимог Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", Закону України "Про Національну поліцію", а також невиконанні вимог Правил поведінки та професійної етики осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України.

Тому колегія суддів дійшла висновку, що жодного іншого діяння, яке не створює склад кримінального правопорушення та підпадає під визначення дисциплінарного проступку, висновок службового розслідування не містить, а оскаржувані рішення відповідач прийняв без доведення вини позивача у вчиненні дисциплінарного проступку.

Вирішуючи вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу апеляційний суд виходить з такого.

Статтею 235 Кодексу законів про працю України вказано, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За таких обставин, позовна вимога ОСОБА_2 про стягнення з відповідача грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу також підлягає задоволенню.

При цьому апеляційний суд враховує позицію Верховного Суду України викладену у Постанові від 14.01.2014 №21-395а13, відповідно до якої, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, суд має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у порядку.

З врахуванням довідки про доходи, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 22.02.2017 по 27.06.2017 складає 28 532,80 грн., (середньоденна заробітна плата складає 335,68 грн. * 85 робочих днів за вказаний період) і саме в такому розмірі він підлягає стягненню на користь позивача.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач в повній мірі довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність оспорюваних дій не доведена.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової, про задоволення адміністративного позову .

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

Вирішуючи питання про негайне виконання постанови суду, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 254, ч. 1 ст. 255 КАС України постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Крім того відповідно до ч. 2 ст. 257 КАС Україні судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Тобто дане рішення підлягає негайному виконанню і не потребує допущення до такого в порядку ст. 256 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року - скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №233 від 20.02.2017 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції ОСОБА_2.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №38 о/с від 21.02.2017 про звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції.

Поновити ОСОБА_2 на посаді заступника начальника слідчого відділення Барського відділення поліції Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення (заробітну плату) за час вимушеного прогулу з 22.02.2017 по 27.06.2017 в сумі 28 532,80 грн. (двадцять вісім тисяч п'ятсот тридцять дві грн. 80 коп.)

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 червня 2017 року.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Сторчак В. Ю.