Справа № 337/1914/17
Суддя: Нещеретна Л. М.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/337/156/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

03 липня 2017 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Нещеретної Л. М.

при секретарі Шварцер Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій незаконними, зобовязання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд зобовязати Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 з 20 березня 2017 року пенсію за віком, передбачену ст. 26 та відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки; зобов'язати Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату пенсії починаючи з 20 березня 2017 року.

Позивач посилається на те, що він з 12 липня 2006 року отримує пільгову пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», проте продовжив працювати та набув страхового стажу більше 24 місяців. 28 березня 2015 року йому виповнилось 60 років, 20 березня 2017 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак відповідач 29.03.2017 за вих. № 79/С-9 року письмово повідомив, що йому у 2006 році вже призначено пенсію за віком, а тому підстав для повторного призначення пенсії за віком немає. Позивач вважає дії відповідача неправомірними, посилаючись на те, що він просить вперше провести призначення йому пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ст. 40 Закону, а у пенсійному фонді йому пояснили, що вони можуть лише прийняти заяву про переведення з одного виду пенсії на інший. Також позивач вважає, що відповідач умисно підмінює поняття «призначення пенсії» поняттям «переведення з одного виду пенсії на інший». Різниця в зазначених поняттях полягає у тому, що при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник заробітної плати, з якого обраховувалась пенсія при призначенні її вперше, а при призначенні пенсії використовується показник середньої заробітної плати за три роки перед призначенням пенсії.

В судове засідання позивач та представник позивача не зявились, до суду подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав письмові заперечення проти позову в яких зазначив, що оскільки позивачу з 12 липня 2006 року призначена пенсія за віком на пільгових умовах у відповідності до п «а» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», п. 2 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», то права на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років у відповідності до ст. 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування немає».Відповідно до ст. 42 зазначеного Закону за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії. Пенсія позивача була обчислена із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік. Відтак підстави для призначення та перерахунку пенсії відсутні, просить у позові відмовити.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Судом встановлено, що відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Позивач ОСОБА_1 народився 28 березня 1955 року.

12 липня 2006 року управлінням Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя позивачеві була призначена пільгова пенсія зі зниженням пенсійного віку за Списком № 1.

Після призначення пенсії позивач продовжував працювати. За призначенням пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» звернувся вперше лише 20 березня 2017 року, після досягнення 60-річного віку.

Відповідач відмовив у призначенні пенсії за віком позивачу з 20 березня 2017 року, оскільки йому з 12 липня 2006 року було призначено пільгову пенсію за віком, повідомивши про прийняте рішення листом від 29.03.2017 № 79/С-9.

Види пенсійних виплат і соціальних послуг визначені у статті 9 вищезазначеного Закону, зокрема, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються наступні пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Таким чином, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пільги щодо призначення пенсій окремим категоріям працівників не визначено.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

Такими нормами, зокрема, є ст. ст. 13, 14, 55, 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Пенсія за віком на пільгових умовах є особливим видом пенсії за роботу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, яка призначається за Законом України «Про пенсійне забезпечення», витрати на виплату і доставку пенсій відшкодовується підприємством, на якому працювала особа, що Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не передбачено, тобто, право на пенсію та її відшкодування за рахунок підприємства встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», «пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де П розмір пенсії у гривнях, ЗП заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього закону.

Таким чином, Перехідні положення Закону розяснюють, зокрема, що виплата і доставка пільгових пенсій зі зниженням пенсійного віку та за вислугу років здійснюється пенсійним фондом тимчасово, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, оскільки вони не являються пенсіями за віком за ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», призначаються та виплачуються на умовах ЗУ «Про пенсійне забезпечення», і лише розраховуються за формулою, встановленою ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно правової позиції Вищого адміністративного суду України, висловленої в ухвалі від 08 червня 2016 року по справі № К/800/2363/15, і пенсії по вислузі років (працівникам охорони здоровя, освіти та т. ін.), і пільгові пенсії зі зниженням пенсійного віку (по Спискам), призначаються за правилами, встановленими Законом України «Про пенсійне забезпечення».

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.26 Закону України №1058-ІV (в редакції чинній на момент звернення з заявою про призначення пенсії за віком,) чоловіки мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України №1058, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Таким чином, пенсію за віком за Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в 2006 році, коли позивачу виповнилось лише 51 рік, призначено бути не могло, а після отримання права на даний вид пенсії, за її призначенням позивач звернувся вперше.

Зважаючи на вищенаведене, пенсія за віком за ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 призначається вперше, то ж і показник середньої заробітної плати по Україні при призначенні пенсії має враховуватись за три останні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 30 березня 2017 року по справі № 263/6512/15-а, особа, якій призначено пенсію за ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», після досягнення пенсійного віку за ст. 26 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», має право на призначення пенсії із застосуванням ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Крім того, відповідно до Постанови колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 29 листопада 2016 року, частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV. Проте, коли було призначено пенсію відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV особа звертається вперше, при розрахунку пенсії застосовується частина третя статті 45 Закону № 1058-ІV.

Згідно з ч.2 ст.161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобовязаний врахувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу. За приписами частини другої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Враховуючи, що Законом №1058 не передбачена пенсія за віком на пільгових умовах, суд вважає дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до вищезазначеного закону протиправними, оскільки в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 26, 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 159-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій незаконними, зобовязання вчинення дій - задовольнити.

Визнати протиправними дії Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на загальних умовах у відповідності до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 20 березня 2017 року.

Зобовязати Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 20 березня 2017 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя: Л.М. Нещеретна