Справа № 815/6872/16
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/6872/16

——————————————————————

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 р.

м.Одеса

Справа № 815/6872/16

Категорія: 8.3

Головуючий в 1 інстанції: Свида Л. І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів – Єщенка О.В., Бітова А.І.

за участю секретаря – Брижкіної І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Роздільнянської об’єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2017 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Одесагаз» до Роздільнянської об’єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання неправомірними дій, скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В:

За наслідками розгляду адміністративного позову Одеським окружним адміністративним судом 06 лютого 2017 ухвалено постанову про задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Приймаючи означене рішення, суд попередньої інстанції виходив з того, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 16 липня 2014 № 424 “Про віднесення публічного акціонерного товариства “Європейський газовий банк” до категорії неплатоспроможних”, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16 липня 2014 прийнято рішення № 57 про запровадження з 17 липня 2014 тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці по 17 жовтня 2014. Тому, направлення позивачем до обслуговуючого банку належним чином оформлених платіжних доручень на оплату обов’язкових платежів та зборів (при наявності необхідної кількості коштів на рахунку) є належними, необхідними та достатніми діями, які платник податку міг вчинити для оплати податкового зобов'язання.

В апеляційній скарзі ОДПІ, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, повністю відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач послався на п.126.1 ст. 126 та п.п.60.1.1 п.60.1 ст. 60 ПК України та зазначив, що у разі наявності у платника податків податкового боргу, контролюючий орган зобов’язаний зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

Щодо обставин направлення позивачем до обслуговуючого банку належним чином оформлених платіжних доручень на оплату обов’язкових платежів та зборів - контролюючий орган не виклав своїх думок відносно цього питання.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Відповідно до п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14, п. 38.1 ст. 38, п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України податковий борг, це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно із п.1.24, п. 1.29 ст. 1, п. 8.1 ст. 8, п. 22.4 ст. 22 Закону України “Про платіжні системи та переказ коштів в Україні” №2346-ІІІ від 5 квітня 2001 року переказом коштів є рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Платіжна система, це платіжна організація, учасники платіжної системи та сукупність відносин, що виникають між ними при проведенні переказу коштів. Проведення переказу коштів є обов'язковою функцією, що має виконувати платіжна система. Банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Статтею 32 Закону України “Про платіжні системи та переказ коштів в Україні” визначено, що отримувач має право на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

Відповідно до п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України “Про платіжні системи та переказ коштів в Україні”, з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується, і визнає правильним висновок суду першої інстанції про те, що порушення порядку зарахування до бюджету та державних цільових фондів податків і зборів при пред'явленні платником податків до установи банку платіжних доручень у встановлений строк є виною банку. Законодавчо визначено один випадок, передбачений п. п. 129.7 ст. 129 ПК України, де встановлено, що не вважається порушенням строків зарахування податків і зборів (обов'язкових платежів) з вини банку, якщо таке порушення стало наслідком регулювання Національним банком України економічних нормативів такого банку, що призводить до браку вільного залишку коштів на такому кореспондентському рахунку для здійснення зарахування; якщо у майбутньому банк або його правонаступники відновлюють платоспроможність, відлік термінів зарахування податків, зборів (обов'язкових платежів) розпочинається з моменту такого відновлення. Отже, термін зарахування податків, зборів (обов'язкових платежів) після відновлення платоспроможності банку розпочинається саме для банку, а не для платника податків.

Отже, при розгляді справи судом правильно застосовані норми матеріального і процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на невірному трактуванні відповідачем фактичних обставин норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не убачається.

Керуючись: ст.. ст..185, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Роздільнянської об’єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення, а Публічного акціонерного товариства «Одесагаз» до Роздільнянської об’єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання неправомірними дій, скасування податкових повідомлень-рішень – без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач: