Справа № 490/5366/16-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2017-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 р.м.ОдесаСправа № 490/5366/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Черенкова Н.П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 січня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання протиправними дій, про зміну рішення, про зобов'язання встановити розмір пенсії відповідно до вимог закону, про скасування рішення, про зобов'язання провести перерахунок призначеної пенсії, про зобов'язання виплатити перераховану пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва (правонаступником якого є Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області), в якому просила суд:

- визнати протиправними дій відповідача щодо призначення та перерахунку стажу роботи на прокурорсько-слідчих посадах в сторону зменшення, виключення з цього періоду роботи на посадах помічника - стажиста прокурора Миколаївської області з 22.02.1996 року по 06.05.1998 року, та начальника режимно-таємної частини прокуратури Миколаївської області з 02.12.2011 року па 15.03.2013 року (на час призначення пенсії);

- змінити рішення відповідача про призначення пенсії за вислугу років (протокол № 457861 від 05.05.2014 р.) у розмірі 80% та про перерахунок пенсії (протокол № 177802 від 24.10.2014 року) у розмірі 70%,

- зобов'язати відповідача встановити розмір пенсії за вислугу років, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 51-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції від 12.07.2001 року, з урахуванням стажу роботи на посадах помічника - стажиста прокурора Миколаївської області з 22.02.1996 року по 06.05.1998 року, та начальника режимно-таємної частини прокуратури Миколаївської області з 02.12.2011 року па 15.03.2013 року, як стажу на прокурорсько-слідчій посаді, в розмірі 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати, провести перерахунок і виплату заборгованості у вигляді різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років з 15.03.2013 року по час поновлення порушеного права;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 19/7 від 18.03.2016 р. щодо відмови в перерахунку пенсії в розмірі 90% місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Миколаївської області від 01.03.2016 року № 18/34вих16;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії у розмірі 90 відсотків місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Миколаївської області від 01.03.2016 року № 18/34вих16, починаючи з 01 січня 2016 року по час поновлення порушеного права.

Ухвалою від 17 січня 2017 року, яка не оскаржена в апеляційному порядку, Центральний районний суд м. Миколаєва залишив без розгляду позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо призначення та перерахунку стажу роботи на прокурорсько-слідчих посадах в сторону зменшення, виключення з цього періоду роботи на посадах помічника - стажиста прокурора Миколаївської області з 22.02.1996 року по 06.05.1998 року, та начальника режимно-таємної частини прокуратури Миколаївської області з 02.12.2011 року па 15.03.2013 року (на час призначення пенсії); про зміну рішення відповідача про призначення пенсії за вислугу років (протокол № 457861 від 05.05.2014 р.) у розмірі 80% та про перерахунок пенсії (протокол № 177802 від 24.10.2014 року) у розмірі 70%.

Постановою від 17 січня 2017 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Центральний районний суд м. Миколаєва частково задовольнив адміністративний позов:

- визнав протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку раніше призначеної пенсії та скасував рішення управління Пенсійного Фонду України в Центральному районі м. Миколаєва від 18.03.2016 р. за № 19/7;

- зобов'язав відповідача здійснити позивачу перерахунок раніше призначеної пенсії з 10.03.2016 року у відповідності до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами і доповненнями в редакції, що діяла на час призначення їй пенсії), виходячи з розрахунку 80% від середнього заробітку, згідно довідки прокуратури Миколаївської області №18/34вих-16 від 01.03.2016 р.

Не погоджуючись з постановою суду управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва (правонаступником якого є Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області), подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

При цьому апелянт зазначає, що оскаржене рішення № 19/74 від 18.03.2016 року прийнято у межах повноважень на та підставі Закону України від 02.03.2015 р. № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів Украйни щодо пенсійного забезпечення», в той час як на момент звернення позивача із заявою про перерахунок, норми закону на які послався як позивач, так і суд першої інстанції, втратили чинність.

ОСОБА_1 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення адміністративного позову суд першої інстанції, що позивач з 15.03.2013 року перебуває на обліку в УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва та отримує пенсію за вислугу років в розмірі 80% від середнього заробітку, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ.

Також суд першої інстанції встановив, що постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.09.2013 року, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.03.2014 р., зобов'язано управління Пенсійного фону України в Центральному районі м. Миколаєва зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 07.08.1985 року по 06.01.1986 рік та з 25.07.1988 року по 19.02.1996 року в Миколаївському районному суді Миколаївської області на посадах державного службовця - секретаря суду та секретаря судових засідань, а також, з 22.02.1996 року по 07.05.1998 року - на посаді помічника-стажиста прокурора Миколаївського району; зобов'язано Управління Пенсійного фону України в Центральному районі м. Миколаєва призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років, починаючи з 15.03.2013 року.

Також суд першої інстанції встановив, що у зв'язку з підвищенням працівникам прокуратури заробітної плати позивач 10.03.2016 р. звернулася до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної їй пенсії на підставі довідки, виданої прокуратурою Миколаївської області від 01.03.2016 року за № 18/34 вих-16, відповідно до якої сума заробітної плати позивача складає 13676,43 грн. Довідка видана для пред'явлення в Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Проте рішенням управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва за № 19/7 від 18.03.2016 р. позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р., з посиланням на те, що вказаною постановою внесені зміни до Постанови КМУ від 31.05.2000 року № 856 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірі заробітку для обчислення пенсії», а саме виключений пункт 4, який врегульовував питання перерахунку пенсії державним службовцям.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції зазначив, що умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначені ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», при цьому редакція зазначеної статті змінювалась.

Так відповідно до частини 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції Закону № 2663-111 від 12.07.2001 року, передбачено право на перерахунок вже призначеної пенсії при наявності зазначених у цьому пункті підстав, а саме - призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Так суд першої інстанції встановив, що 09.12.2015 року Кабінетом Міністрів України прийнята Постанову за № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», згідно якої підвищені на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджені, зокрема, Постановою КМУ від 31.05.2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умово плати праці працівників органів прокуратури». Таким чином, згідно внесених до Постанови КМУ від 31.05.2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умово плати праці працівників органів прокуратури» змін, була підвищена заробітна плата працівників прокуратури.

Також суд першої інстанції зазначив, що Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI, який набрав чинності з 01.10.2011 р., внесені зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», і, зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права, тобто з 1 жовтня 2011 року положення ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність.

Разом з тим суд першої інстанції зауважив, що підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам, які врегульовані частинами 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», у зв'язку із прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI змін не зазнали (змінилася лише нумерація частин цієї статті).

Так суд першої інстанції зазначив, що приписами частини 13 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачалось, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» стосувались лише зменшення відсоткового розміру пенсії, що призначається, в той час як порядок та умови перерахунку пенсії прокурорам не змінювались.

Враховуючи викладене, з посиланням на ч. 13 ст. 51-1 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 8, 22 Конституції України, рішення КСУ №6-рп/2007 від 09.07.2007 р., враховуючи те, що на даний час жодним нормативно-правовим актом не заборонено проведення перерахунку пенсії, а у зв'язку із внесенням змін до Постанови КМУ № 505 від 31.05.2012 року, суд першої інстанції дійшов висновку щодо безпідставності доводів відповідача про правомірність відмови в здійсненні перерахунку пенсії, з посиланням на положення п. 5 Розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-VIII, оскільки вказані зміни законодавства не містять вимогу щодо перерахунку раніше призначеної пенсії, а стосуються лише призначення пенсій особам, які підпадають під його дію.

Суд першої інстанції зазначив, що право на перерахунок пенсії надано позивачу з моменту призначення пенсії і на підставі чинного на той час законодавства, а тому не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило ст. 22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач повинен перерахувати позивачу пенсію, згідно довідки № 18/34 вих-16 від 01.03.2016 р., відповідно до ст. 50-1Закону України «Про прокуратуру», в редакції яка діяла на час призначення пенсії, з розрахунку 80% середнього заробітку.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначив, що строки проведення перерахунку пенсії регулюються статтею 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку раніше призначеної пенсії і скасування рішення відповідача від 18.03.2016 р. за № 19/7, з відновленням порушеного права шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії позивача з 10.03.2016 року у відповідності до вимог ст. 50-1 закону України «Про прокуратуру» (із змінами і доповненнями в редакції, що діяла на час призначення їй пенсії), виходячи з розрахунку 80% від середнього заробітку, згідно довідки прокуратури Миколаївської області №18/34 вих-16 від 01.03.2016 р.

Водночас суд першої інстанції встановив відсутність правових підстав для задоволення позову в частині вимог про зобов'язання відповідача провести виплати недоплаченої різниці між фактично отриманою та перерахованою пенсією за період з 23.03.2015 року по час поновлення порушеного права, оскільки за змістом ст. 2 КАС України суд захищає лише права, свободи або законні інтереси, які порушені на момент розгляду справи судом, тоді як нарахування пенсії у певному розмірі позивачеві взагалі ще не проводилося, отже такі вимоги є передчасними, оскільки немає підстав вважати, що при нарахуванні пенсії відповідачем будуть порушені його права та невірно обрахований її розмір.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена частково.

Апеляційний суд встановив, що предметом спору в цій справі є вимоги про:

- зобов'язання відповідача встановити розмір пенсії за вислугу років, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 51-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції від 12.07.2001 року, з урахуванням стажу роботи на посадах роботи на посадах помічника - стажиста прокурора Миколаївської області з 22.02.1996 року по 06.05.1998 року, та начальника режимно-таємної частини прокуратури Миколаївської області з 02.12.2011 року по 15.03.2013 року, як стажу на прокурорсько-слідчій посаді, в розмірі 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати, провести перерахунок і виплату заборгованості у вигляді різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років з 15.03.2013 року по час поновлення порушеного права;

- визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 19/7 від 18.03.2016 р. щодо відмови в перерахунку пенсії в розмірі 90% місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Миколаївської області від 01.03.2016 року № 18/34вих16;

- зобов'язання відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії у розмірі 90 відсотків місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Миколаївської області від 01.03.2016 року № 18/34вих16, починаючи з 01 січня 2016 року по час поновлення порушеного права.

ОСОБА_1 з 15 березня 2013 року призначена пенсії за вислугу років відповідно до протоколу призначення № 457831 від 05.05.2014 року (а.с. 63) в розмірі 80 відсотків від заробітку, на підставі постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2013 року у справі № 490/5052/13-а (а.с. 59-60) яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2014 року (а.с. 61).

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2013 року у справі № 490/5052/13-а (а.с. 59-60) встановлено, що ОСОБА_1 має стаж роботи для нарахування пенсії за вислугу років - 25 років 16 днів, з яких: на посадах державних службовців 7 років 11 місяців 23 дні, на посадах прокурорських працівників органів прокуратури - 17 років 23 дні.

На час призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років - 15 березня 2013 року, частина друга ст. 51-1 Закону України «Про прокуратуру» встановлювала, що пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Апеляційний суд зазначає, що норма, яка передбачала збільшення відсоткового розміру пенсії відносно заробітку, за кожен повний рік роботи понад 10 років на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку, виключена з 01 січня 2013 року на підставі Закону України від 08.07.2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI, у зв'язку з цим, як правильно встановив суд першої інстанції, не підлягають задоволенню вимоги про збільшення розміру пенсії до 90% заробітку з урахуванням стажу роботи на посадах помічника - стажиста прокурора Миколаївської області з 22.02.1996 року по 06.05.1998 року, та начальника режимно-таємної частини прокуратури Миколаївської області з 02.12.2011 року по 15.03.2013 року, як стажу на прокурорсько-слідчій посаді. При цьому апеляційний суд зазначає, що питання зарахування зазначеного стажу вирішено судовим рішенням у справі № 490/5052/13-а, та цей стаж врахований при призначенні пенсії.

Відповідно до матеріалів справи 08 вересня 2014 року позивач подала заяву про перерахунок пенсії у зв'язку зі звільненням 05 вересня 2014 року (а.с. 64).

Розпорядженням № 177802 від 24.10.2014 року позивачу проведений перерахунок пенсії з 05.09.2014 року (а.с. 65), при цьому розмір пенсії позивача встановлений 70 відсотків від заробітної плати.

При цьому пенсійний орган послався на приписи ч. 2 ст. 51-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якої пенсія призначається в розмірі 70 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Апеляційний суд зазначає, що редакція ч. 2 ст. 51-1 1 Закону України «Про прокуратуру» на час перерахунку пенсії - 05.09.2014 року визначала розмір пенсії 70 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, при призначенні пенсії, а не при перерахунку пенсії, яка вже призначена у певному відсотковому розмірі.

Таким чином, пенсійним органом при проведенні перерахунку 05.09.2014 року протиправно зменшений розмір пенсії позивача з 80 до 70 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, при призначення пенсії.

Також відповідно до матеріалів справи 10 березня 2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (а.с. 69) у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим прокурорам, до якою додана довідка прокуратури Миколаївської області №18/34 вих-16 від 01.03.2016 р.

Рішенням від 18.03.2016 року № 19/7 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим прокурорам (а.с. 69-70).

Перевіряючи правомірність оскарженого рішення від 18.03.2016 року № 19/7 апеляційний суд зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції щодо скасування цього рішення та зобов'язання відповідача провести відповідний перерахунок

у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим прокурорам.

Так, відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії за вислугу років - 15.03.2013 року, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії за вислугу років - 15.03.2013 року, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», п. 3 розділу І, були внесені зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, зокрема частина 18 викладена в новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України. Зазначені зміни у встановленому законом порядку не визнавались неконституційними.

Пунктом 16 розділу ІІ Закону України № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» Кабінету Міністрів України був встановлений місячний строк, з дня набрання чинності цім Законом, забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.

З 1 квітня 2015 року, у зв'язку із внесенням змін ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, відповідно до Закону України № 213-VIII від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (п. 1 розділу І, п. 1 розділу ІІІ), частина 18 статті 50-1 визначена як частина 21 статті 50-1.

Таким чином, з 01 січня 2015 року, відповідно до ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

14 жовтня 2014 року був прийнятий Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII, який набрав чинності з 15 липня 2015 року, зокрема, окрім іншого, в частині визнання таким, що втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» 1991 року, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» 2014 року врегульоване питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури, зокрема визначено їх право на пенсію за вислугу років, пенсію по інвалідності, пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Також ч. 20 ст. 86 цього Закону встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 13 розділу ХІІІ Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, Кабінету Міністрів України наданий тримісячний строк, з дня наступного за днем опублікування цього Закону (25.10.2014 року газета «Голос України» № 206), привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

09 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України № 1013 прийнята Постанова «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності з 15.12.2015 року, та відповідно до п.п. 3 п. 1 цієї Постанови, з 01.12.2015 року збільшені на 25 відсотків посадові оклади, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 31 травня 2012 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», у зв'язку чим позивачу прокуратурою Миколаївської області була видана довідка № 18/34вих-16 від 01 березня 2016 року (а.с. 11).

Апеляційний суд зазначає, що як станом на 10 березня 2016 року, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, так і на час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій, ні Закон України «Про прокуратуру» 1991 року (з 01.01.2015 року до 15.07.2015 року), ні Закон України «Про прокуратуру» 2014 року не встановлюють конкретних умов для проведення перерахунку пенсії, а лише декларують можливість перерахунку пенсії на умовах та в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Проте, з часу надання Кабінету Міністрів України повноважень визначати умови та порядок проведення перерахунку пенсії за вислугу років призначених, як за Законом України Про прокуратуру» 1991 року, так і за Законом України «Про прокуратуру» 2014 року, Кабінет Міністрів України не приймав нормативно-правового акту щодо визначення умов та порядку перерахунку пенсій призначених, як за Законом України Про прокуратуру» 1991 року, так і за Законом України «Про прокуратуру» 2014 року.

Оскільки на час звернення позивача до відповідача відсутні законодавчо встановлені, конкретно визначені умови для проведення перерахунку пенсії за вислугу років колишнім працівникам органів прокуратури, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про зобов'язання пенсійного органу вчинити дії на підставі норми закону яка втратила чинність.

За таких обставин, відсутні правові підстави для зобов'язання пенсійного органу провести перерахунок пенсії позивачу, на підставі ч. 18 (ч. 21 з 01.04.2015 р.) ст. 50-1 Закон України «Про прокуратуру» 1991 року, за його заявою, поданою 10.03.2016 р., оскільки ця норма, на час звернення позивача до пенсійного органу, була нечинною, що позбавляє пенсійний орган правової можливості здійснення перерахунку пенсії. При цьому, апеляційний суд зазначає, що перерахунок пенсії на підставі норми закону, яка втратила чинність є порушенням приписів ст. 19 Конституції України, яка є нормою прямої дії та яка зобов'язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Апеляційний суд погоджується з посиланням суду першої інстанції на приписи ст. ст. 17, 22 Конституції України, але у спірних правовідносинах право на перерахунок пенсії не було скасовано, воно задекларовано в Законі, проте відсутні умови та механізм реалізації цього задекларованого права, які за Законом має встановлювати Кабінет Міністрів України.

Факт порушення права позивача на проведення перерахунку пенсії має ґрунтуватись не на наявності задекларованого такого права, а на невиконанні суб'єктом владних повноважень чітких приписів, якими встановлені умови перерахунку пенсії та порядок проведення перерахунку. Іншими словами легітимні сподівання позивача за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія і повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті.

Проте, як встановлено при апеляційному розгляді справи, відновленню підлягають порушені права позивача в частині проведення перерахунку та виплати різниці між перерахованою та фактично отриманою пенсією, пенсії з 05 вересня 2014 року виходячи з загального проценту розрахованої пенсії від заробітку - 80 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи, що призвело до порушення норм матеріального і процесуального права та до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, відповідно до п1 та п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, апеляційна скарга має бути задоволена, оскаржена постанова - скасована та ухвалена нова постанова про часткове задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, апеляційний суд зазначає, що понесені апелянтом судові витрати мають бути відшкодовані пропорційно задоволеним вимогам, в розмірі 193 грн.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 69-72, 94, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 1 та п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. ст. 207, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 січня 2017 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Частково задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання протиправними дій, про зміну рішення, про зобов'язання встановити розмір пенсії відповідно до вимог закону, про скасування рішення, про зобов'язання провести перерахунок призначеної пенсії, про зобов'язання виплатити перераховану пенсію.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області провести з 05 вересня 2014 року перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 виходячи з загального проценту розрахованої пенсії від заробітку - 80 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області провести з 05 вересня 2014 року виплату різниці між виплаченою та перерахованою пенсією ОСОБА_1 виходячи з загального проценту розрахованої пенсії від заробітку - 80 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про зобов'язання встановити загальний процент розрахованої пенсії від заробітку - 90 відсотків; про визнання протиправним та скасування рішення № 19/7 від 18.03.2016 року; про зобов'язання провести перерахунок пенсії виходячи із загального проценту розрахованої пенсії від заробітку - 90 відсотків відповідно до довідки прокуратури Миколаївської області від 01 березня 2016 року № 18/34вих-16, починаючи з 01 січня 2016 року; про зобов'язання виплатити недоплачену різницю пенсії між фактично отриманою та перерахованою за період з 23 березня 2015 року по час поновлення порушеного права.

Стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам, в розмірі 193 грн. (сто дев'яносто три гривні 00 коп.).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець