Справа № 348/1065/17
Суддя: Грещук Р.П.
Дата ухвалення: 2017-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/1065/17

30 червня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі: головуючого-судді Грещука Р.П.,

секретаря Клекот Л.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання незаконною відмови щодо проведення перерахунку пенсії за віком з врахуванням ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
24.05.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Надвірнянського ОУПФ України Івано-Франківської області про визнання незаконною відмови щодо проведення перерахунку пенсії за віком з врахуванням ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання вчинити певні дії.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві.
Просить суд визнати незаконною відмову Надвірнянського ОУПФ України Івано-Франківської області щодо проведення перерахунку його пенсії з врахуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Зобов`язати Надвірнянське ОУПФ України Івано-Франківської області провести перерахунок його пенсії за віком з 04.05.2012 року (дати переведення), та з 01.01.2014року і 01.06.2014 року, з врахуванням ч.2 ст.40 З-ну України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме з врахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, виплатити суму недоотриманої пенсії з 04.05.2012року (з врахуванням проведених, з 01.01.2014року і 01.06.2014 року перерахунків), а також в подальшому проводити перерахунки пенсії з врахуванням цього ж показника середньої заробітної плати та її виплату.

Представник відповідача в судове засідання не прибула. Натомість Надвірнянське ОУПФ України Івано-Франківської області на адресу суду направило клопотання про розгляд справи за позовом ОСОБА_1 без участі свого представника.

Крім того, Надвірнянське ОУПФ України Івано-Франківської області подало заперечення на позов в якому зазначає, що вимоги позивача безпідставні та підлягають залишенню без задоволення з наступних підстав:

Відповідно до ст. 9 З-ну України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства), пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст.10 вищезазначеного Закону, особі, що має одночасно право на різні види пенсії, призначають один із видів пенсії за її вибором.

За нормами статті 45 Закону, переведення з одного виду пенсії на здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату(дохід) та інших документів, що перебувають на час переведення в пенсійній справі, а також додаткових документів, отриманих органом Пенсійного фонду.

Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії подаються такі документи:1) довідка податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного номера. У разі його відсутності, через свої релігійні переконання, надається копія сторінки паспорта з відміткою про те, що особа має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера; 2)документи про стаж (оригінали та копії), що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (трудова книжка; диплом, свідоцтво чи атестат про навчання; копії

свідоцтв про народження дітей (для жінок); військовий квиток та ін.).

За період роботи, починаючи з 01.01.2004року, відділ персоніфікованого обліку органу, що призначає пенсію, додає довідку із бази даних системи персоніфікованого обліку; 3)документи про заробітну плату:-індивідуальні відомості про застраховану особу, починаючи з 01.07.2000 року, які надаються відділом персоніфікованого обліку; -у період до 01.01.2016року за бажанням особи та за умови підтвердження первинними документами - довідка про заробітну плату за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу до 01.07.2000 року; 4)документи про місце проживання (реєстрації) особи (паспорт); 5) свідоцтво про народження дитини чи паспорт дитини; 6) документи про визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом (при призначенні пенсії матері інваліда з дитинства); 7) документи про народження та виховання дитини до чотирнадцятирічного віку (при призначенні пенсії згідно з пунктом «ж» ст.13 З-ну України «Про пенсійне забезпечення»); 8) у разі наявності також надаються інші документи, які засвідчують особливий статус особи (посвідчення учасника бойових дій та довідка військового комісаріату про період (періоди) участі у бойових діях; посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на

Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на

Чорнобильській АЕС; посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та ін.).

Під час переведення з одного виду пенсії на інший за бажанням особи, вказує відповідач, може бути враховано (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст.40 Закону.

А саме: за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року або за будь-які 60 місяців страхового стажу підряд до 01.07. 2000 року незалежно від перерв та за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року. Під час переходу з одного виду пенсії на інший застосовують показник середньої зарплати (доходу), який враховували під час призначення попереднього виду пенсії або останньою перерахунку.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв в роботі, у разі переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовують середню заробітну плату (дохід), визнаний у частині другій статті 40 Закону для призначення пенсії (за три роки, що передують року звернення щодо призначення пенсії за віком).

Заяву про переведення з одного виду пенсії на інший подають в орган пенсійного фонду за місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Днем звернення з приводу призначення пенсії вважають день подання заяви з усіма належними документами.

Відповідач зазначає, що позивач перебуває на обліку в управлінні з 01.07.2013 року та отримує пенсію відповідно до З-ну України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (справа надійшла від УПФ в м. Івано-Франківськ).

Крім того, згідно ст.ст. 99,100 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється 6-місячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення позивача, взявши до уваги письмове заперечення відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Ч. 1 ст.71 КАС України закріплює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень і про скасування рішення, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки відповідач по справі в силу норм ст.3 КАС України є суб`єктом владних повноважень, то застосуванню при розв`язанні спору підлягають норми ч.2 ст.71 КАС України, де зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак, є підставою для задоволення адміністративного позову.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером і перебуває на обліку в управлінні ПФУ Івано-Франківської області за вислугою років з 1998 року.

З`ясовано також, що у зв`язку з досягненням пенсійного віку управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, на підставі звернення ОСОБА_1 , призначену відповідно до З-ну України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсію за вислугу років, з 04.05.2012року було переведено на пенсію за віком, відповідно до З-ну України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тому з липня 2013 року позивач отримує пенсію в управлінні Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі (зараз Надвірнянське ОУПФ України Івано-Франківської області), в зв`язку із зміною місця проживання.

Доведено також, що позивач ОСОБА_1 після виходу на пенсію продовжував працювати, тому на підставі його звернень, з 01.01.2014року та 01.06.2014року відповідачем було проведено перерахунок його пенсії, в результаті чого, після дорахування стажу та врахування заробітної плати, розмір його пенсії збільшився.

Однак, як вбачається з пояснень позивача та письмових матеріалів справи, при переведенні його з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, і при проведенні вказаних вище перерахунків його пенсії, спеціалістами управління застосовано показник середньої заробітної плати за 2007 рік, а не за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, що значно вплинуло на розмір пенсії позивача.

У зв`язку з наведеним, позивач звернувся до Надвірнянського ОУПФ України про проведення перерахунку пенсії з врахуванням показників середньої середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме 2009, 2010, 2011 роки.

Перевірено також, що 23.05.2017 року Надвірнянським ОУПФ України Івано-Франківської області позивачу було надіслано лист за №215/П-15, в якому зазначено про неможливість застосування при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, в процесі розгляду справи суд встановив наступне:

Статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

У З-ні України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено види пенсійних виплат, порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсій, переведення з одного виду пенсії на інший, умови виплати пенсії у разі виїзду за кордон та інше.

Відповідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

При цьому частиною 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

За правилами частини 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч.3 ст. 45 З-ну України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої З- ном України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому ч.3 ст. 45 Закону №1058 з урахуванням змін, внесених З-ном України «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VІ, зокрема, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

А тому, враховуючи вищезазначене суд вважає, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Крім того, беручи до уваги ту обставину, що позивач звернувся за призначенням пенсії за віком 04.05.2012 року, пенсія йому повинна призначатися із застосуванням усередненого показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в Україні за 2009-2011 роки.

Подібна правова позиція була також висловлена Верховним Судом України у постанові від 31.03.2015 року у справі №21-612а14, в якій описується, що показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

При призначенні пенсій застосовувався усереднений показник заробітної плати: у 2009 році - 1650,43 грн., у 2010 році - 1982,63 грн., у 2011 році - 2370,53 грн.

Проте позивачу пенсія призначалася відповідно до З-ну України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, адже основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення.

За викладених обставин, оскільки позивач за призначенням пенсії по віку відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» звернувся вперше є підстави для застосування ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення перерахунку його пенсії з врахуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Ч.2 ст. 99 КАС України передбачає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи викладне, положення ч.2 ст.99 КАС України, а також те, що про своє порушене право позивач дізнався тільки 23.05.2017 року з письмової відповіді Надвірнянського ОУПФ України, суд вважає, що ОСОБА_1 не пропустив строк для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів, тому даний адміністративний позов підлягає розгляду по суті, а порушене право підлягає захисту з 23.11.2016 року.

А тому суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі, прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 частково.

На підставі ст.ст.18, 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 163,167,186,254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання незаконною відмови щодо проведення перерахунку пенсії за віком з врахуванням ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання вчинити певні дії задоволити частково.

Визнати незаконною відмову Надвірнянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Зобов`язати Надвірнянське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з врахуванням ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме з врахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховані особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком та проводити її виплату з 23.11.2016 року, до виникнення обставин, з якими закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ст.186 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Грещук Р.П.
Повний текст постанови виготовлено 03.07.2017 року