Справа № 808/3787/16
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року о 15 год. 29 хв.Справа № 808/3787/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Батигіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Схід-Капітал»,

до: Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про: скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

07.12.2016 до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Схід - Капітал» (далі - позивач або ТОВ «ТД Схід - Капітал») до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач або Запорізька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому позивач просить скасувати податкове повідомлення-рішення № від 12.07.2016 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 399620 грн. та податкове повідомлення - рішення № від 12.07.2016 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 532827 грн., які були прийняті відповідачем.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що укладені між позивачем та ТОВ «Фарбегут», ТОВ «Імперіал Бренд», ТОВ «Скай груп плюс» правочини відповідають вимогам чинного законодавства України та своїми наслідками спричинили зміни у майновому стані учасників правочину, є економічно виправданими. Факт виконання господарських зобов'язань підтверджується первинними документами бухгалтерської та податкової звітності, які є належними та достатніми доказами того, що господарські операції фактично відбулися, а операції між позивачем та його контрагентами-постачальниками враховані відповідно до їх дійсного економічного змісту, обумовлені розумними економічними причинами (цілями ділового характеру) та відповідають меті здійснення господарської діяльності. Беручи до уваги вищенаведене, висновки податкового органу про нереальність вчинення господарських операцій з вищезазначеними контрагентами є протиправними, у зв'язку із чим, у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та надав пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві та письмових поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила у повному обсязі, про що подала заперечення на адміністративний позов, відповідно до яких вважає висновки акту перевірки обґрунтованими, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення такими, що прийняті з додержанням вимог діючого законодавства. Зокрема зазначила, що господарські операції з ТОВ «Фарбегут», ТОВ «Імперіал Бренд», ТОВ «Скай груп плюс» не мали реального товарного характеру з чого випливає, що право на формування податкового кредиту у позивача відсутнє. У зв'язку із чим, в порушення підпункту пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, Податкового кодексу України занижено податок на прибуток за 2014 рік у розмірі 319696 грн. та податок на додану вартість, що підлягає сплаті на загальну суму 355218 грн.

У судовому засідання у якості свідка був допитаний ОСОБА_1, який на момент здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Імперіал Бренд» обіймав посаду директора ТОВ «Імперіал Бренд». Зокрема свідок підтвердив, що у перевіряємий період ТОВ «Імперіал Бренд» надавало відповідні послуги на підставі договору про надання послуг. Послуги надавались з використанням орендованого обладнання та техніки.

На підставі ст. 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «ТД Схід - Капітал» () зареєстроване 08.04.2008 як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа за № 0022690, та знаходиться за адресою: 69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 50. Видами діяльності позивача, зокрема є: 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням (т.2 а.с.61-66).

У період з 09.06.2016 по 15.06.2016, на підставі довідок № 1/8/04-у від 29.03.2016, № 11/8/04-у від 30.03.2016, наказу № 206 від 07.06.2016, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.4 пункту 78.1, пункті 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, фахівцями відповідача проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ТД Схід - Капітал» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Фарбегут» (), ТОВ «Імперіал Бренд» (), ТОВ «Скай груп плюс» (), ТОВ «Гранд-Форд» () за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, за результатами якої складено Акт № 44/08-29-14-00/35842735 від 21.06.2016 (т.1 а.с.17-50).

Як зазначено у висновках Акту перевірки, перевіркою встановлено порушення ТОВ «ТД Схід - Капітал» вимог:

підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14, пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, що привезло до заниження податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету за перевіряємий період у розмірі 319696 грн., у тому числі по періодах: 2014 рік 319696 грн.;

підпункту 14.1.36, підпункту 14.1.181, пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.4, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «ТД Схід - Капітал» завищено податковий кредит за лютий, квітень, травень, червень 2014 року на загальну суму 355218 грн., який сформований за рахунок контрагентів - постачальників ТОВ «Фарбегут» (), ТОВ «Імперіал Бренд» (), ТОВ «Скай груп плюс» (), що привезло до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті на загальну суму 355218 грн., у тому числі по періодам: лютий 2014 року - 7135 грн., квітень 2014 року - 202311 грн., травень 2014 року - 130904 грн., червень 2014 року - 14868 грн.

Вказані висновки обґрунтовані тим, що контрагенти позивача проводять діяльність спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, які не мають реального товарного характеру та використовується з метою прикриття незаконної діяльності.

Такі висновки ґрунтуються, між іншого на отриманій відповідачем податковій інформації, а саме:

- акт ДПІ у Печерському районі м. Києва №2254/26-55-22-07/384892555 від 04.08.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Скай Груп Плюс» () щодо підтвердження господарських відносин з платниками за період діяльності з 01.01.2014 по 31.07.2014»;

- податкова інформація ГУ ДФС у м. Києві вих. № 175/2206 від 09.02.2015 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Імперіал Бренд» () за вересень 2014 року» та вих. № 218/26-59 від 18.02.2015 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Імперіал Бренд» () за липень, серпень 2014 року»;

- акт ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві № 440/26-57-22-03-10/37832383 від 06.06.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Фарбегут» () щодо підтвердження господарських відносин із платниками за період березень 2014 року».

Крім того, податковий орган у акті перевірки посилається на наявність кримінальних проваджень:

- № 0000034 від 16.04.2015, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України, яким встановлено, що невідомі особи у період 2013-2015 років зареєстрували на підставних осіб ряд підприємств, зокрема - ТОВ «Імперіал Бренд (), ТОВ «Скай Груп Плюс» (), ТОВ «Гранд-Форд» (), ТОВ «Фарбегут» ();

- № 0000151, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України, яким накладено арешт на поточний рахунок ТОВ «Імперіал Бренд» № 6, відкритий 15.10.2012;

- № 0005762 від 13.08.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яким встановлено, що ТОВ «Промелектроніка» має взаємовідносини з підприємством ТОВ «Імперіал Бренд», яке має ознаки «фіктивності».

Не погоджуючись із висновками, викладеними в акті перевірки, ТОВ «ТД Схід - Капітал» до відповідача подано письмові заперечення (б/н від 05.07.2016) на акт № 44/08-29-14-00/35842735 від 21.06.2016 (т.2 а.с.94-97).

Листом № 3873/10/08-29-14-00 від 26.07.2016 висновки акту перевірки Запорізькою ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області залишені без змін, як такі, що відповідають вимогам чинного законодавства (т.2 а.с.99-103).

На підставі Акту перевірки № 44/08-29-14-00/35842735 від 21.06.2016 податковим органом винесені податкові повідомлення-рішення від 12.07.2016:

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 399620 грн., у тому числі: за податковим зобов'язанням 319696 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями 79924 грн. (т.1 а.с.51);

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 532827 грн., у тому числі: за податковим зобов'язанням 355218 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 177609 грн. (т.1 а.с.53).

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями № № , від 12.07.2016 позивач звернувся до суду із вимогами про їх скасування.

Висновки акту перевірки про допущенні порушення податкового законодавства суд вважає необґрунтованими, у зв'язку з чим вважає прийняті податкові повідомлення-рішення протиправними з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що у перевіряємий період ТОВ «ТД Схід - Капітал» мало господарські відносини з ТОВ «Фарбегут» (), ТОВ «Імперіал Бренд» (), ТОВ «Скай груп плюс» ().

На підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя по справі №335/149/16-к (1-кс/335/187/2016) від 16.01.2016 згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 08.02.2016 та опису та реєстру до нього, оригінали первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів ТОВ «ТД Схід - Капітал» по взаємовідносинам з ТОВ «Фарбегут», ТОВ «Імперіал Бренд», ТОВ «Скай груп плюс» вилучено (т.1 а.с.55-58).

Ухвалою суду від 16.02.2017 у Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області судом витребувано документи по взаємовідносинам позивача з контрагентами ТОВ «Фарбегут», ТОВ «Імперіал Бренд» та ТОВ «Скай Груп Плюс», які були вилучені на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 16.01.2016 по справі №335/149/16-к (1-КС/335/187/2016) (т.2 а.с.192).

Листом № 354/23-03 від 10.03.2017 (вх. № 7166 від 10.03.2017) ГУ ДФС у Запорізькій області надані документи фінансово-господарської діяльності позивача (т.2 а.с.199).

20.03.2014 між ТОВ «ТД Схід - Капітал» (Замовник) та ТОВ «Імперіал Бренд» (Виконавець) укладено Договір про надання послуг № 20/03-14, відповідно до умов якого Виконавець зобов'язується за завданням Замовника, протягом визначеного в Договорі строку надати послуги з оренди автовантажувача, самоскиду, авто/крану, гідро молота, а Замовник зобов'язується оплачувати надані послуги після надання актів виконаних робіт. Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2014 (т.3 а.с.96-98).

На підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: акти надання послуг, рахунки на оплату, податкові накладні, талони замовника, довідки про виконані роботи (т.3 а.с.102-147, 176-198, 48-95).

24.03.2014 між ТОВ «ТД Схід - Капітал» (Замовник) та ТОВ «Імперіал Бренд» (Виконавець) укладено Договір про надання послуг № 24/03-14, відповідно до умов якого Виконавець зобов'язується за завданням Замовника, протягом визначеного в Договорі строку надати за плату послуги з очистки від технічних відходів металоконструкцій з використанням власного обладнання з наданням відповідного персоналу, а Замовник зобов'язується оплачувати надані послуги після надання актів виконаних робіт. Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2014 (т.3 а.с.99-101).

На підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: акти надання послуг, рахунки на оплату, податкові накладні, талони замовника, довідки про виконані роботи (т.3 а.с.148-164, 165-175).

31.07.2013 між ТОВ «ТД Схід - Капітал» (Замовник) та ТОВ «Фарбегут» (Виконавець) укладено Договір про надання послуг № 31/07-13, відповідно до умов якого Виконавець зобов'язується за завданням Замовника, протягом визначеного в Договорі строку надати за плату послуги з монтажу, налагоджування, заміни окремих частин та деталей обладнання, підтримування, контроль та обслуговування його робочого стану з використанням власного обладнання з наданням відповідного персоналу, а Замовник зобов'язується оплачувати надані послуги після надання актів виконаних робіт. Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.07.2014 (т.3 а.с.19-22).

На підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано до матеріалів справи: акти здачі-приймання робіт, акти надання послуг, рахунок-фактура, видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні (т.3 а.с.10-47).

Розрахунки між сторонами за вищезазначеними договорами про надання послуг здійснювались у безготівковій формі шляхом переказу коштів на банківський рахунок контрагентів, що підтверджується відомостями по взаєморозрахункам наявними в матеріалах справи.

Крім того, судом встановлено, що у перевіряємому періоді позивач, на підставі пропозиції (оферти) вважається прийнятою та за приписами ст. 638 ЦК України свідчить про укладенням договору, мав господарські відносини з ТОВ «Скай груп плюс», що підтверджується наявними в матеріалах справи податковими та видатковими накладними, рахунком на оплату (т.3 а.с.3-8).

Отримані позивачем від ТОВ «Скай груп плюс» ТМЦ (отвод 159х8мм., т.3 а.с.4) за видатковою накладною №271 від 17.06.2014 на суму 30852 грн., в подальшому були реалізовані позивачем ТОВ «КОТЛОМОНТАЖ» () згідно видаткової накладної № СК-73 від 23.06.2014 на суму 31090,27 грн. на підставі Договору № 04/06/14 від 04.06.2014, розрахунки між сторонами здійснювались у безготівковій формі, що підтверджується відповідною довідкою про взаєморозрахунки із покупцями.

Отримані позивачем від ТОВ «Скай груп плюс» ТМЦ (автомобільні седіння, усилені пружини задні, опорні ролики від попередніх дверей, механізм шлюзовой системи сейфа) за видатковою накладною № 272 від 20.06.2014 на суму 58356грн., в подальшому були реалізовані позивачем ТОВ «ЦІТІУС С» () згідно видаткової накладної №СК-00155 від 27.06.2014 на суму 60 000 грн. на підставі Договору № 030 від 27.06.2014, розрахунки між сторонами здійснювались у безготівковій формі, що підтверджується відповідною довідкою про взаєморозрахунки з покупцями.

Також, суд зазначає, що отримані позивачем від ТОВ «Фарбегут» ТМЦ (круг ф-10мм, т.3 а.с.42) за накладною №30 від 10.01.2014 на суму 31030,40 грн., в подальшому були реалізовані позивачем ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» () згідно видаткових накладних № ВК-012 від 13.01.2014, №ВК-015 від 13.01.2014, № ВК-016 від 13.01.2014, № СК-029 від 29.01.2014, на підставі Договорів № 558 від 07.02.2013, № 048 від 01.11.2013, при чому ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» розрахунки між сторонами здійснювались у безготівковій формі, що підтверджується відповідною довідкою про взаєморозрахунки з контрагентами.

Окрім того, отримані позивачем від ТОВ «Фарбегут» послуги (послуги сортування металопрокату, послуги очистки від іржі, послуги порізки металопрокату) за актом надання послуг № 152 від 31.01.2014 на суму 11 780,50 грн. використані позивачем на власні потреби для обслуговування металопродукції, що зберігається у складських приміщеннях (1163 кв.м.) та на відкритому майданчику позивача (500 кв.м.) за юридичною адресою.

Таким чином, надані послуги від ТОВ «Фарбегут», ТОВ «Імперіал Бренд», ТОВ «Скай груп плюс» їх отримання позивачем, здійснення розрахунків, оприбуткування товару та послуг, використання у власній господарській діяльності підтверджується наданими позивачем та дослідженими судом актами здачі-приймання робіт, актами надання послуг, рахунками-фактурами, видатковими накладними, податковими накладними, товарно-транспортними накладними, рахунками на оплату, довідками про взаєморозрахунки із покупцями.

За вказаних обставин суд вважає висновки податкового органу щодо не підтвердження факту реального здійснення господарських операцій з надання послуг, з чого випливає право позивача на формування податкового кредиту необґрунтованими.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені у статті 198 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22, пунктом 185.1 статті 185 та пунктом 186.1 статті 186 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України; поставка товарів (робіт, послуг) здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням податку на додану вартість; платник податків зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, яка є підставою для віднесення вказаної в ній суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України вважається дата здійснення першої з подій: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Підпунктом 198.6 пункту 198 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 201 Податкового кодексу України встановлено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Крім того, вимоги до первинних документів викладені у частині 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, а саме: первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (пункт 201.4 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до підпунктів 201.6 та 201.8 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Реєстрація особи платником податку на додану вартість діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадках, передбачених пунктом 184.1 статті 184 Податкового кодексу України.

Таким чином, виходячи із приписів вищевказаних норм Податкового кодексу України, податкова накладна є документом, який підтверджує фактичну сплату покупцем податку на додану вартість у ціні товару, та надає право на формування податкового кредиту платника податків-покупця. І лише придбання товарів (послуг, робіт), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності платника податку, відсутність податкової накладної та складання податкової накладної особою, що не зареєстрована як платник податку на додану вартість, позбавляють платника податку права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих) сум податків у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат.

У відповідності до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3 статті 200 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, наявність належним чином оформлених податкових накладних є підставою для включення до податкового кредиту платника сум податку на додану вартість за такими накладними.

З Акту перевірки вбачається, що він не містить жодних посилань податкового органу про те, що податкові накладні, на підставі яких позивачем здійснено формування податкового кредиту не відповідають вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим суд вважає, що позивачем суду були надані докази, що підтверджують реальний зміст господарських операцій, що в свою чергу підтверджує правомірність визначення платником податку податкового кредиту за операціями з надання послуг ТОВ «Фарбегут», ТОВ «Імперіал Бренд», ТОВ «Скай груп плюс».

Суд вважає, що господарські операції між позивачем та контрагентами ТОВ «Фарбегут», ТОВ «Імперіал Бренд», ТОВ «Скай груп плюс», мали реальний зміст та підтверджуються наявними в матеріалах справи первинними документами. На підтвердження використання придбаних ТМЦ та послуг у власній господарській діяльності, позивачем під час судового розгляду справи, було також надано всі необхідні документи.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статті 183 цього Кодексу.

Доказів анулювання свідоцтв платника ПДВ ТОВ «Фарбегут», ТОВ «Імперіал Бренд», ТОВ «Скай груп плюс» податковим органом суду не надано, у зв'язку з чим не має підстав для позбавлення позивача права на віднесення до складу податкового кредиту сум податку сплачених при придбанні послуг.

Окрім того, Податковий кодекс України для платників податків не передбачає ані обов'язок, ані право вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей достовірності його державної реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності, реєстрації платником податків, «податкових взаємовідносин» з бюджетом, ведення податкового обліку, подання декларацій, тощо.

Із зазначених підстав суд також вважає необґрунтованими висновки відповідача про заниження податку на прибуток.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пункту 138.8 статті 138 Податкового кодексу України, собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Згідно з підпунктом 138.8.1 пункту 138.8 статті 138 Податкового кодексу України до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу виготовленого товару, виконаної роботи, наданої послуги, придбаних напівфабрикатів та комплектувальних виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II Податкового кодексу України.

Таким чином, за правилами Податкового кодексу України підставою для віднесення до складу витрат сум витрат, понесених на придбання товарів (робіт, послуг), є сукупність таких умов, як реальне (фактичне) придбання товарів (робіт, послуг), використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності, а також документальне підтвердження понесених витрат.

Як встановлено судом, послуги що надавалися протягом травня-квітня 2014 року ТОВ «Імперіал Бренд» використовувались ТОВ «ТД Схід-Капітал» у власній господарській діяльності, зокрема, при будівництві сонячної електростанції потужністю 2,3 МВт в смт. Мирне, Каланчацького району Херсонської області на підставі Договору № 001/3-14 від 21.03.2014 на замовлення ТОВ «БІ ЕНЕРДЖЕТІКС» (код за ), що підтверджується сукупністю наданих позивачем та досліджених судом первинних документів (договір № 001/3-14 від 21.03.2014, акти приймання виконаних будівельних робіт, довідки про виконані будівельні роботи та зведені відомості ресурсів (реконструкція), оформлені та підписані між ТОВ «ТД Схід-Капітал» та ТОВ «БІ ЕНЕРДЖЕТІКС» за травень та червень 2014 року), що спростовує висновки контролюючого органу про допущенні порушення податкового законодавства.

Щодо відсутності під час перевірки товарно-транспортних накладних, які б підтверджували транспортування товару від ТОВ «Скай Груп Плюс» та ТОВ «Фабергуд» на склад позивача суд зазначає, що наявність або відсутність товарно-транспортних накладних не може бути підставою для позбавлення права позивача на формування податкового кредиту за умови реальності господарської операції, оскільки товарно-транспортні накладні не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей, та не віднесені законодавцем до документів, на підставі яких відбувається формування податкового кредиту.

Щодо посилань в Акті перевірки на відсутність реальної можливості здійснення поставок товару через відсутність у постачальника майна, трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, засобів транспортування та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності, що було встановлено з наданої податкової інформації, суд вважає такими, що не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит з тих підстав, що згідно статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Нормативними актами України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

При придбанні товару покупець зобов'язаний лише сплатити відповідну суму податку на додану вартість продавцю в ціні товару, який зобов'язаний внести цю суму податку на додану вартість до бюджету і у випадку невиконання свого обов'язку понести за це відповідальність.

Зазначені обставини не свідчать про порушення податкового законодавства позивачем та не відносяться до суттєвих обставин його фінансово-господарської діяльності. Вплив зазначених обставин діяльності контрагентів позивача на право останнього на формування податкового кредиту з податку на додану вартість відповідачем не обґрунтовано.

Суд не бере до уваги посилання податкового органу в акті перевірки на існуючі досудові розслідування відносно контрагентів - постачальників ТОВ «Фарбегут», ТОВ «Імперіал Бренд», ТОВ «Скай груп плюс» в рамках відкритих кримінальних проваджень, покладаючи зазначену інформацію в основу висновків про нереальність господарських операцій між контрагентами - постачальниками та позивачем, з огляду на наступне.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені підстави для звільнення від доказування. Зокрема, частиною 4 вказаної норми передбачено, що вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Тобто, для адміністративного суду преюдиціальне значення має лише вирок суду у кримінальній справі. Інші судові рішення, прийняті в порядку встановленому КПК України, для адміністративного суду є доказами, які підлягають оцінці в порядку статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме виходячи з того, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. А також те, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд зауважує, що податковим органом не надано вироку суду, в якому досліджувались господарські відносини між позивачем та ТОВ «Фарбегут», ТОВ «Імперіал Бренд», ТОВ «Скай груп плюс», в якому міститься документальне підтвердження того, що контрагентами - постачальниками позивача фактично велась незаконна діяльність з конвертації безготівкових коштів в готівкові, та містить доведені факти наявності умислу та його реалізації з боку ТОВ «Фарбегут», ТОВ «Імперіал Бренд», ТОВ «Скай груп плюс» щодо створення фіктивних суб'єктів господарювання, які в подальшому дійсно здійснювали незаконну діяльність.

Результати оперативно-розшукових заходів в рамках кримінального провадження є не доказами, а лише відомостями про джерело тих фактів, які можуть стати доказами в податковому спорі після їх закріплення належним процесуальним шляхом.

Отже, отримана в ході досудового розслідування інформація, на яку посилається податковий орган, в обґрунтування своїх доводів про недобросовісність учасників спірних угод, не може служити належним підтвердженням фактів, зафіксованих в акті перевірки.

Окрім того, в матеріалах справи міститься постанова про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 16.01.2015 за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 212 КК України за ознаками фіктивного підприємництва, зокрема ТОВ «Імперіал Бренд», ТОВ «Скай Груп Плюс», ТОВ «Фарбегут» у зв'язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведена правомірність прийнятих рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 94, 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Запорізькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області податкові повідомлення-рішення № від 12 липня 2016 року та № від 12 липня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Схід-Капітал» судовий збір у розмірі 13 986 грн. 71 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Стрельнікова