Справа № 825/436/17
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

825/436/17

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу Чернігівської митниці Державної фіскальної служби

на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року

та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року

у справі № 825/436/17

за позовом Приватного підприємства "Семенівська мануфактура"

до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби

про скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,

в с т а н о в и в:

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено.

В іншій частині постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року залишено без змін.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга відповідача, в якій він, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що декларантом до митного оформлення подані не всі документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та не дають можливості відповідно до вимог ч. 9 ст. 58 Митного кодексу України здійснити розрахунки на основі об’єктивних даних, що підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Як вбачається з доданих до касаційної скарги судових рішень, 01 вересня 2016 року між Приватним підприємством "Семенівська мануфактура" (покупець) та CHANGXING BAITE IMPORT AND EXPORT CO., LTD (постачальник) укладено Контракт № BSN1-09/2016 (Контракт) на поставку товару та додаткова угода до нього від 28 грудня 2016 року № 7.

Ст. 3 Контракту передбачено, що поставка товару відбувається відповідно до "ІНКОТЕРМС-2010". Умови поставки визначаються і узгоджуються сторонами для кожної окремої партії товару і вказуються в рахунку-фактурі.

Відповідно до умов п. 4.5 Контракту вартість за одиницю товару узгоджується і встановлюється в рахунку-фактурі на кожну окрему партію товару до даного контракту. Оплата товару здійснюється банківським перерахунком на рахунок постачальника, вказаний в даному контракті. Прийом-передача товару здійснюється в порту призначення, узгодженому сторонами, по кількості і якості.

11 листопада 2015 року між Приватним підприємством "Семенівська мануфактура" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮРІЯ-ГРУП" укладено договір на транспортно-експедиторське обслуговування № 11-11/ЮГ, умовами якого встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮРІЯ-ГРУП" надає транспортно-експедиторські послуги щодо перевезення експортно-імпортних вантажів на території України та відправлення його до Чернігівської митниці ДФС для митного оформлення.

Митна вартість товару визначена за ціною договору (контракту) відповідно до ст. 58 Митного кодексу України.

На підтвердження заявленої митної вартості товару, що поставлено за Контрактом, декларантом подано відповідачу копії документів:

• Контракт № BSN-09/2016 від 01 вересня 2016 року;

• Інвойс № ВТСN2016702 від 28 грудня 2016;

• Пакувальний лист до інвойсу № ВТСN2016702 від 28 грудня 2016;

• Відвантажувальна специфікація № ВТСN2016702/120702-1 від 31 грудня2016. Також додатково подано: міжнародні товарно-транспортні накладні, коносаменти, калькуляції, звіт про оцінку майна, прайс-лист, листи постачальника та позивача та інші документи, копії яких містяться в матеріалах справи.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару посадовою особою Чернігівської митниці зроблено висновок про те, що на момент митного оформлення не виконані вимоги ч. 2 ст. 53 МК України та в рішенні від 14 лютого 2017 року № 1020000/10/2017/000029/2 зазначено, що звіт про оцінку майна від 09 лютого 2017 року № 05-07/02/27 поданий не в повному обсязі, що не дає можливості перевірити ціноутворення; прайс-лист від 20 грудня 2016 року № К896 не містить інформації щодо періоду дії цін та країн, на які поширюється дана цінова пропозиція; надана калькуляція собівартості на товари від 11 січня 2017 року № ВТСN2016702/1 дійсна на період з 30 вереснея 2016 року по 30 листопада 2016 року, в той час як відвантаження товару здійснено 20 грудня 2016 року згідно з інвойсом від 28 грудня 2016 року № ВТСN2016702, не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. За наявної у митного органу цінової інформації на подібні товари (митні декларації від 30 грудня 2016 року № 125130013/2016/421733; від 21 грудня 2016 року № 125130013/2016/420907; від 30 листопада 2016 року № 100250001/2016/118983 та від 16 грудня 2016 року №100270001/2016/606448), застосований резервний метод, а саме: товар № 1 – 3,30 USD/кг, товар № 2 – 3,30 USD/кг, товар № 3 – 3,75 USD/кг, товар № 4 – 2,50 USD/кг.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов’язковою, оскільки з цією обставиною закон пов’язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеного в його рішеннях, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справах № 21-127а15 та № 21-53а15 та від 02 червня 2015 року у справі 21-498а15.

Суд першої інстанції, з яким частково погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного та обгрунтованого висновку про те, що декларантом надані усі документи, передбачені ст. 53 Митного кодексу України на підтвердження митної вартості ввезеного на митну територію товарів та підтверджено всі складові їх митної вартості.

В той же час митним органом не вказано про розбіжності, неточності чи інші недоліки документів, які б не дозволили митному органу визначити митну вартість товарів за першим методом їх визначення.

В той час необгрунтованими є витребування документів про транспортні витрати, оскільки з Інвойсу від 28 грудня 2016 року № ВТСN2016702 вбачається, що Товар поставляється за базисом поставки CFR UA м .Чорноморськ, тобто Постачальник взяв на себе зобов’язання сплатити витрати необхідні для доставки Товару в зазначений порт призначення.

Доводи митного органу стосовно наявності обгрунтованого сумніву в достовірності поданих декларантом відомостей, що не дозволяло визначити митну вартість товарів за основним методом її визначення, спростовано судами першої інстанції та апеляційної інстанцій.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті – пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв’язку з ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Чернігівської митниці Державної фіскальної служби на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року у справі № 825/436/17 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед