Справа № 337/2140/17
Суддя: Салтан Л. Г.
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

07.07.2017 Провадження № 2-а/337/172/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2017 року Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Салтан Л.Г., розглянувши в порядку скороченого провадження матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного обєднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя, про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії Правобережного обєднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо обчислення розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 р. протиправними, зобовязати Управління пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії із підвищенням її розміру відповідно до ч.3 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням різниці, що була виплачена раніше.

Крім того, просить зобовязати відповідача виплатити грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій, обчислених із врахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

В позові зазначила, що маючи вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» як працівнику освіти з 05.10.2005р. УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя їй призначено пенсію, з 07.10.2005р. була працевлаштована. 06.06.2015 року, позивач набувши право на пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя для призначення пенсії за віком. При переведенні пенсії за вислугою років на пенсію за віком відповідачем застосовано показник заробітної плати за 2007 рік.

22.05.2017 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про роз'яснення та перерахунку пенсії.

Листом від 15.11.2016 року відповідач відмовив у перерахунку пенсії.

Представник Правобережного обєднаного управлінням пенсійного фонду України м. Запоріжжя у встановлений строк звернувся до суду з письмовими запереченнями за позовом.

В обгрунтування заперечень зазначив, що пенсія ОСОБА_1 правомірно була перерахована із застосуванням середньої заробітної плати по Україні за 2007 р., підстав на зарахування середньої заробітної плати (доходу) у в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення позивача за призначенням пенсії так само як і для підвищення пенсії у відповідності до ст. 29 ч.3 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію та виплати грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком в управлінні не має.

У відповідності з вимогами ст.183-2 КАС України, справа розглядається судом в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.10.2005р. Правобережним обєднаним управлінням пенсійного фонду України м. Запоріжжя ОСОБА_1 було призначено пенсію по вислузі років згідно зі ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Але у звязку з працевлаштуванням ОСОБА_1 за спеціальністю, з 07.10.2005р. виплату пенсії було припинено, оскільки, згідно із ст. 7 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

06.06.2015 р. ОСОБА_1 виповнилось 57 років, на цей час вона мала більше 30 років загального страхового стажу, тому набула права на призначення пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійного страхування» № 1058.

06.06.2015р. ОСОБА_1 звернулась до Правобережного обєднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя за призначення пенсії за віком. За результатами розгляду вищезазначеного звернення управлінням проведено переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, згідно ч.3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійного страхування» № 1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 р.

22.05.2017 р. ОСОБА_1 звернулась до Правобережного обєднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя із письмовою заявою про приведення у відповідність розмірі її пенсії за віком із урахуванням показника середньої заробітної плати за три останні роки, враховуючи, що пенсія за вислугу років їй не виплачувалась, за її поновленням вона не зверталась, своє право на отримання пенсії за віком, згідно із ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058 раніше не реалізовувала.

Правобережне обєднане управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя листом від 30.05.2017 р. відмовило у задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування при нарахуванні пенсії показника середньої заробітної плати за останні три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року (зі змінами та доповненнями) визначаються принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам.

Статтею 1 Закону №1058- IV встановлено, що «пенсією» є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Види ж пенсійних виплат і соціальних послуг визначені у статті 9 вищезазначеного Закону, зокрема, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються наступні пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При цьому, у своїй постанові від 09 червня 2015 року по справі № 21-550а15 Верховний Суд України усуваючи неоднакове застосування норм матеріального права, вважає, що у випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії ніж Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачені іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Враховуючи, що виплата пільгової пенсії за вислугою років ОСОБА_1 не виплачувалась, ОСОБА_1 пенсіонером не являлась, відповідач при обчисленні пенсії за віком 08.06.2015 року безпідставно використав механізм переведення з одного виду пенсії на інший, а саме: з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, не врахувавши при цьому, що позивач не є отримувачем пенсії за вислугу років, а тому при обчисленні її пенсії необхідно було застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) за три роки, що передували року призначенню пенсії за віком, як того вимагає ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійного страхування» № 1058 жінкам, які народилися по 31.12.1961 р., встановлено надбавку в розмірі 2,5% основного розміру пенсії за кожні шість місяців більш пізнього виходу на заслужений відпочинок із 55-60 років.

Позивач народилась 05.06.1958 р. при призначенні пенсії за віком 06.06.2015р. їй виповнилось 57 років, тобто факт більш пізнього виходу на пенсію відсутній. Підстав для встановлення надбавки за більш пізній вихід на пенсію не було.

Відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

З аналізу наведеної норми права можливо зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов'язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного страхового стажу, вихід на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Тобто, право особи на отримання грошової допомоги виникає за умови неотримання такою особою будь-якого іншого виду пенсії саме на момент виникнення у неї права на призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, згідно п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підставою для відмови у невиплаті грошової допомоги у розмірі десяти пенсій за віком є отримання особою будь-якої пенсії, а не призначення пенсії в минулому.

Оскільки, встановлені обставини справи свідчать про те, що станом на час звернення з заявою про призначення пенсії за віком позивач не отримувала будь-якого виду пенсії, то відповідач необґрунтовано відмовив позивачу у нарахуванні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Однак, відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Перерахунок пенсії позивачу ОСОБА_1 провадився за її зверненням до УПФУ 08.06.2015 року, тобто з зазначеного часу вона набула права на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій та виплату пенсії за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії із підвищенням її розміру відповідно до ч.3 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи, що позивач звернулась з позовом до суду 22.06.2016 року та просить визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати вчинити певні дії починаючи з моменту її звернення до відповідача за призначенням пенсії, суд вважає, що адміністративний позов в частині позовних вимог про отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій та перерахування розміру пенсії за період з 08.06.2015 року по 22.12.2016 року підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 18, 71, 86, 99 ч.2, 100 ч.1, 160-163 КАС України, ст. 7 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.3 ст.29, 45 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 р. № 3668-VI, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії Правобережного обєднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо обчислення ОСОБА_1 розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 р. та без нарахування визначених чинним законодавством пільг та підвищень протиправними.

Зобовязати Правобережне обєднане управління пенсійного фонду України м.Запоріжжя перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії починаючи з 22.12.2016 року з урахуванням різниці, що була виплачена раніше.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: Л.Г. Салтан