Справа № 371/1569/16-а
Суддя: Пархоменко В. М.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

04.07.2017 Єдиний унікальний № 371/1569/16-а
Провадження №2-а/371/17/17
Миронівський районний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року Миронівський районний суд Київської області

в складі:головуючого-судді Пархоменко В.М.

при секретарі- Овчаренко В.С.

за участю позивача- Якубенко М.С.

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Фесенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миронівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Миронівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності Миронівської міської ради, зобов"язати вчинити дії,

встановив:

У грудні 2016 року позивач звернулася до суду з названим позовом. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є приватним підприємцем, свою підприємницьку діяльність здійснює в магазині "Лілія", що розташований по АДРЕСА_1 з 1993 року.

Останнім рішенням Миронівської міської ради від 21 серпня 2007 року № 513-14-У їй передано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,0066 га, кадастровий номер НОМЕР_1, терміном на 10 років для обслуговування нежитлової будівлі магазину-бару "Лілія". Фактично в її користуванні під існуючою нежитловою будівлею перебуває земельна ділянка загальною площею 0,0131га.

За її заявою 11 лютого 2016 року та 21 листопада 2016 року комісією Миронівської міської ради були проведені обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 та встановлено, що в її користуванні фактично перебуває земельна ділянка загальною площею 0,0131га., з яких безпосередньо під нежитловою будівлею перебуває у користуванні 0,0080га., про що був складений відповідний акт.

Вказана комісія рекомендувала їй звернутися до Миронівської міської ради для вирішення питання щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості.

Оскільки у її користуванні фактично знаходиться земельна ділянка площею 0,0131 га. для обслуговування магазину "Лілія", а договір оренди земельної ділянки укладено лише на 0,0066га., то 01 лютого 2016 року вона звернулася з письмовою заявою до Миронівської міської ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку площею 0,0131га. для обслуговування магазину "Лілія", проте рішення по даному питанню не були прийняті у зв'язку з не набранням більшості голосів.

03 жовтня 2016 року вона звернулася з письмовою заявою до Миронівської міської ради про надання дозволу на проведення інвентаризації існуючої земельної ділянки, яка знаходиться в оренді згідно договору оренди земельної ділянки від 05 вересня 2007 року по АДРЕСА_1 на території Миронівської міської ради.

Миронівська міська рада повідомила листом від 02 листопада 2016 року №2995, що її заяву розглянуто на сесії Миронівської міської ради 28 жовтня 2016 року та рішення не прийнято у зв'язку з не набранням більшості голосів, також її було повідомлено, що неприйняття рішення не позбавляє її права звернутися з заявою до міської ради в черговий раз.

Таким чином, всі її намагання вирішити в правовому полі питання інвентаризації земельної ділянки та відповідного внесення змін до існуючого договору оренди земельної ділянки відверто ігноруються, недостатність голосів депутатів Миронівської міської ради не є підставою для неприйняття рішення про інвентаризацію земельної ділянки.

Просить визнати протиправною бездіяльність Миронівської міської ради щодо розгляду її заяви від 03 жовтня 2016 року про надання дозволу на проведення інвентаризації існуючої земельної ділянки, що знаходиться в оренді згідно договору оренди земельної ділянки від 05 вересня 2007 року по АДРЕСА_1 на території Миронівської міської ради для обслуговування магазину-бару "Лілія" та зобов'язати Миронівську міську раду прийняти рішення про надання дозволу на проведення інвентаризації існуючої земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться в оренді згідно договору оренди земельної ділянки від 05 вересня 2007 року за адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування нежитлової будівлі магазину-бару "Лілія" та виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,0131га.

У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнала і пояснила, що питання щодо орендованої позивачем земельної ділянки по АДРЕСА_1 під магазином "Лілія" виносилося на розгляд сесії сьомого скликання тричі, також розглядалася її заява від 03 жовтня 2016 року, проте рішення не було прийнято за відсутності більшості голосів.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За приписами п. 7 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Земельним кодексом України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та іншими нормативно-правовими актами Держава делегувала органам місцевого самоврядування та органам виконавчої влади розпорядження землями відповідних територіальних громад, землями комунальної чи державної власності, та делегувала їм вирішення у встановленому законом порядку інших питань в галузі земельних відносин.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.04.2010 N 10-рп/2010, положення ч. 1 ст. 143 Конституції України, згідно з якою органи місцевого самоврядування "вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції", слід розуміти так, що вирішенні цих питань органи місцевого самоврядування діють як суб'єкти владних повноважень. Органи місцевого самоврядування відповідно до Земельного кодексу України вирішують питання про розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності, та при вирішенні таких питань ці ради виступають як суб'єкти владних повноважень.

Отже, виходячи з приписів норм чинного законодавства та зазначеного рішення Конституційного Суду України, спір, який виник між сторонами у даній справі, є публічно-правовим, а тому підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно ч.3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання регулювання земельних відносин відповідно до закону.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.35 Закону України "Про оренду землі" спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються в судовому порядку.

Судом установлено, що рішенням Миронівської міської ради від 21 серпня 2007 року №513-14-У ОСОБА_4 надано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,0066га., кадастровий номер НОМЕР_1, строком на 10 років для обслуговування нежитлової будівлі магазину-бару "Лілія" по АДРЕСА_1.

У зв'язку із закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки позивач зайнялась підготовкою документів для продовження дії договору оренди.

З цією метою згідно її заяв від 11 лютого 2016 року та 21 листопада 2016 року комісія Миронівської міської ради провела обстеження земельної ділянки, призначеної для обслуговування нежитлової будівлі магазину-бару "Лілія" по АДРЕСА_1, внаслідок обстеження було встановлено, що в користуванні позивача фактично перебуває земельна ділянка загальною площею 0,0131га., з яких безпосередньо під будівлею 0,0080га.

У зв'язку з цим, комісія в акті від 11 лютого 2016 року рекомендувала позивачу звернутися до Миронівської міської ради із заявою щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для оренди площею 0,0131га. по АДРЕСА_1 для обслуговування магазину-бару "Лілія".

Позивач неодноразово зверталася із заявами до Миронівської міської ради щодо прийняття рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку площею 0,0131га. для обслуговування магазину-бару "Лілія", проте їй двічі було відмовлено у прийнятті рішення у зв'язку з не набранням більшості голосів.

03 жовтня 2016 року позивач звернулася до Миронівської міської ради з письмовою заявою про надання дозволу на проведення інвентаризації існуючої земельної ділянки, яка знаходиться в оренді згідно договору оренди від 05 вересня 2007 року по АДРЕСА_1.

28 жовтня 2016 року заява була розглянута на сесії Миронівської міської ради та рішення по даному питанню прийнято не було у зв'язку з не набранням більшості голосів, про що позивача було повідомлено листом від 02 листопада 2016 року №2995 та рекомендовано звернутися з заявою повторно.

У своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі №21-1265а15, яке є обов'язковим для всіх судів ВСУ вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов до висновку, що неодноразові незаконні рішення Миронівської міської ради щодо відмови у задоволенні заяви позивача про надання дозволу на проведення інвентаризації земельної ділянки по АДРЕСА_1 свідчить про упереджене відношення органу місцевого самоврядування до позивача та систематичне порушення її Конституційних прав.

У зв'язку з цим, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача повторно винести на розгляд заяву позивача про проведення інвентаризації земельної ділянки та прийняти відповідне рішення з цього питання.

Разом з тим, суд вважає, що позовна вимога щодо визнання бездіяльності відповідача щодо розгляду її заяви від 03 жовтня 2016 року не підлягає задоволенню, оскільки бездіяльність суб'єкта владних повноважень - пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Відповідач - Миронівська міська рада виносила на розгляд сесії Миронівської міської ради заяву позивача щодо надання дозволу на проведення інвентаризації земельної ділянки, рішення сесією міської ради не прийнято із-за відсутності більшості голосів депутатів.

На підставі ст.12 ЗК України, ст.ст.24,26,34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст.2,13,35 Закону України "Про оренду землі",

Керуючись ст.ст.2,9-11,18,159-163 КАС України,суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Зобов»язати Миронівську міську раду повторно розглянути у встановленому законом порядку заяву ОСОБА_4 від 03 жовтня 2016 року щодо надання дозволу на проведення інвентаризації існуючої земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 яка знаходиться в оренді згідно договору оренди від 05 вересня 2007 року та прийняти рішення про надання дозволу на проведення інвентаризації існуючої земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться в оренді згідно договору оренди земельної ділянки від 05вересня 2007 року за адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування нежитлової будівлі магазину-бару "Лілія" та виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,0131га.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Миронівський районний суд Київської області в 10-денний строк з дня її проголошення.

Постанова суду в повному обсязі виготовлена 04 липня 2017 року.

Суддя підпис В.М.Пархоменко

Згідно з оригіналом

Суддя В.М.Пархоменко