Справа № 804/3638/17
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2017 р. Справа № 804/3638/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради ОСОБА_4, Відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про про визнання протиправними дій
ОСОБА_5 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради ОСОБА_4, відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради ОСОБА_4 від 18.10.2016 року за №31904832 про відмову у державній реєстрації прав та обтяжень щодо відмови у державній реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований у м.Дніпро, по вул.Кониського Олександра, 47 за ОСОБА_3;
- зобовязати відділ реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур зареєструвати за ОСОБА_3 право власності на нерухоме майно згідно рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2013 року та ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 року у справі №403/2805/12 провадження №22-ц/774/8939/14.
В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що згідно рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2013 року та ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 року у справі №403/2805/12 за позивачем визнано право власності на житловий будинок, що розташований у м. Дніпро, по вул. Кониського Олександра, 47. З метою реєстрації права власності позивач звернувся до відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур, проте, державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ОСОБА_4 рішенням від 18.10.2016 року за №31904832 відмовлено у державній реєстрації права власності із посиланням на невідповідність поданих документів вимогам, встановленим законодавством. З такою відмовою позивач не погодився, вважає дії відповідача з невиконання судового рішення протиправними.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши копії судових рішень завірених Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 05 липня 2013 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 «Про визнання права спільної сумісної власності подружжя на нерухоме майно, поділ майна подружжя», зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 «Про поділ майна подружжя», позовом третьої особи ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності постановлено рішення, яким:
- припинено право власності ОСОБА_6 на 29/200 частин будинку №47 по вул. Володарського у м. Дніпропетровську, що складається з квартири №1 літ.А-1, сараїв Б, В, Г, навісу Е, уборна Ж, споруд 1-5, що належать їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому 30 липня 1996 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, реєстраційний №2573;
- визнано за ОСОБА_5 право власності на 29/200 частин будинку №47 по вул. Володарського у м. Дніпропетровську, що складається з квартири №1 літ.А-1, сараїв Б, В, Г, навісу Е, уборна Ж, споруд 1-5.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року у справі №403/2805/12 провадження №22-ц/774/8939/14 рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2013 року залишено без змін.
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради ОСОБА_4 від 18.10.2016 року за №31904832 відмовлено у державній реєстрації права приватної власності на вказаний житловий будинок з тих підстав, що подані для проведення державної реєстрації прав документи не відповідають вимогам, встановленим законодавством, яке регулює державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень.

У рішенні реєстратора про відмову у державній реєстрації зазначено про неможливість виконання такої реєстрації у зв'язку із тим, що надане рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2013 року відсутнє у реєстрі судових рішень, а також у ньому відсутні номер справи та провадження; у вказаному будинку відбулось самочинне переобладнання та будівництво прибудови, що може привести до зміни розміру часток у співвласників; за заявником визнано право власності на уборну літ. Ж, сарай літ. В, які у наданому технічному паспорті від 30.06.2016 року відсутні.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року №1952-IV (далі - Закон №1952-IV) визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Так, статтею 2 Закону №1952 визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1952-IV обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Частиною 4 статті 18 Закону № 1952-IV вказано, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Згідно частини 1 статті 24 Закону № 1952 -IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом.

Приписами статті 22 Закону № 1952 -IV наведено, що документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства.

Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Отже, під час виконання функцій реєстрації права власності на нерухоме майно відповідач виконує виключно реєстраційну функцію, перевіряючи при цьому відповідність заявлених прав.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, обєкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обовязки субєктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (далі - Порядок №1127).

Так, відповідно до п.12 Порядку №1127 у разі коли документом, поданим для державної реєстрації прав, є рішення суду, державний реєстратор з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі такого рішення суду обовязково використовує також відомості Єдиного державного реєстру судових рішень, що відкриті для загального доступу на офіційному веб-порталі судової влади, щодо наявності в Реєстрі електронної копії такого рішення, відповідності його за документальною інформацією та реквізитами.

Разом з тим, суд вказує, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно (п.9 ч.1 ст.27 Закону № 1952-IV).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 при зверненні до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур з метою державної реєстрації права власності на об'єкт: житловий будинок, що розташований за адресою м Дніпро, вул..Кониського Олександра (колишня назва - вул. Володарського), буд. 47, було надано рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2013 року та ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 року у справі №403/2805/12 провадження №22-ц/774/8939/14, якою рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.07.2013 року залишено без змін.

Відповідно до частині статті 223 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Отже рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.07.2013 року, яким визнано за ОСОБА_3 право власності на обєкт нерухомого майна, про реєстрацію якого він просив у заяві від 13.10.2016 року (реєстраційний номер 19020690), станом на час вказаного звернення до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур набрало законної сили.

Таким чином, ОСОБА_3 для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт: житловий будинок, що розташований за адресою м.Дніпро, вул..Кониського Олександра, буд. 47, було подано належний документ, що є підставою для проведення вище вказаної державної реєстрації права власності.

Судом перевірено та встановлено, що ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 року у справі №403/2805/12, відповідно до вимог Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006 р. № 740, міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень (реєстраційний номер 41979608).

Отже посилання відповідача на відсутність рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.07.2013 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень як обставину, що вказує на не відповідність поданих документів вимогам Закону №1952, є необґрунтованою адже воно міститься в реєстрі за реєстраційним номером 58286332.

Поряд з наведеним суд не приймає як належні доводи відповідача про проведення самочинного переобладнання та будівництво прибудови, та відсутність у наданому технічному паспорті від 30.06.2016 року обєктів нерухомості, як мотиви відмови у реєстрації права власності, оскільки вказані твердження не можуть бути свідченням про невідповідність заявлених прав та поданих документів вимогам законодавства.

Як вже судом зазначалось, наданим до реєстрації рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.07.2013 року визнано право власності за позивачем на обєкт нерухомого майна, про право власності на яке він просить у заяві від 13.10.2016 року (реєстраційний номер 19020690), а наведені твердження відповідача є лише ймовірними наслідками, які можуть мати місце у майбутньому, що не може бути підставою для відмови у реєстрації права власності особи, яке визнано за нею на час звернення з метою такої реєстрації.

Таким чином, доводи відповідача щодо невідповідності поданих документів вимогам, встановленим законодавством, яке регулює державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, є помилковими, оскільки законодавством передбачено вирішення спірного питання шляхом надання рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність свого рішення.

На підставі викладеного, суд робить висновок, що рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради ОСОБА_4 від 18.10.2016 року за №31904832 про відмову у державній реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: м.Дніпро, вул..Кониського Олександра, 47 за ОСОБА_3 є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, документально підтверджені позивачем судові витрати - судовий збір, сплачений згідно квитанції від 08 червня 2017 року №12646418, підлягає стягненню на користь позивача у розмірі 640 грн..

Керуючись ст.ст. 11, 14, 69, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради ОСОБА_4, відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про зобовязання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради ОСОБА_4 від 18.10.2016 року за №31904832 про відмову у державній реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований у м.Дніпро, по вул..Кониського Олександра, 47 за ОСОБА_3.

Зобовязати відділ реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур зареєструвати за ОСОБА_3 право власності на нерухоме майно - 29/200 частин будинку №47 за адресою м.Дніпро, по вул. Кониського Олександра, (стара адреса: - вул .Володарського у м. Дніпропетровськ), що складається з квартири №1 літ.А-1, сараїв Б, навісу Е, споруд 1-5, згідно рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2013 року та ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 року у справі №403/2805/12 провадження №22-ц/774/8939/14.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 640 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 03 липня 2017 року

Суддя ОСОБА_1