Справа № 813/419/17
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року Справа № 813/419/17

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Перчак С.В.,

з участю представників:

позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перфект-Пак» до Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Перфект-Пак» (надалі позивач, ТзОВ «Перфект-Пак») звернувся у Львівський окружний адміністративний суд з позовом до Галицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (надалі відповідач, Галицька ОДПІ), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Галицької ОДПІ № від 04.11.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що висновки акту перевірки, на підставі якого винесено оскаржуване рішення, не відповідають законодавству України. Відповідач безпідставно визначив ТзОВ «Перфект-Пак»» у податковому повідомленні-рішенні № НОМЕР_1 від 04.11.2016 суму грошового зобовязання за платежем: пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в розмірі 435650,32 грн., яку необхідно сплатити до державного бюджету України. Зазначає, що позивачем не порушено визначені в Законі України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» строки проведення розрахунків за зовнішньоекономічними контрактами, відтак підстави для нарахування пені відсутні.

Крім цього, відповідачем нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД поза межами встановленого законодавством річного строку позовної давності щодо стягнення такої пені. Податковим органом невірно вказано дійсні строки надходження на рахунки позивача валюти від іноземних контрагентів, а також не враховано строків, встановлених Законом та Національним банком України щодо повернення валютної виручки.

При аналізі взаєморозрахунків позивача з контрагентом «Europska Obalova spolochnost s.r.o.» відповідачем не враховано факту припинення зобовязання вказаного контрагента перед позивачем в сумі 32816,70 Євро на підставі акту про зарахування зустрічних однорідних вимог від 02.03.2015. Таке проведення розрахунку за зовнішньоекономічним контрактом шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог не суперечить вимогам законодавства та вказує на відсутність порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили адміністративний позов задовольнити повністю.

Відповідач проти позову заперечив. Подав письмові заперечення, суть яких полягає у наступному. Перевіркою проведення розрахунків у грошовій формі при здійсненні зовнішньоекономічних операцій ТзОВ «Перфект Пак» встановлено порушення передбачених ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» строків зарахування валютної виручки від іноземних контрагентів. Позивачем не надано доказів продовження строків розрахунків чи наявності підстав для зупинення перебігу таких строків. У звязку з цим, відповідно до ст. 4 Закону позивачу нараховано пеню у розмірі 0,3% від суми виручки в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку україни.

З цих підстав представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке:

Галицькою ОДПІ проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТзОВ «Перфект-Пак» з питань дотримання вимог валютного законодавства по взаєморозрахунках з нерезидентами «Kempel Paletten GmbH & Co.KG» за контрактом від 02.01.2014 №25, «Ing.Benjamin PETRIK» spol. s.r.o. за контрактом від 17.01.2014 №27, «EUROPSKA OBALOVA spolonost» s.r.o. за контрактом від 17.01.2014 №28, «Dieffegi» s.r.l. за контрактом від 03.03.2014 №31, «Heinrich & Bock» за контрактом від №32, «Stergiou Pallets ltd» за контрактом від 26.05.2014 №37, «S BL Paletten GmbH» за контрактом від 29.05.2014 №38, «Saglamlar Orman Tarim Urunleri San Ve Tic A.S.» за контрактом від 27.08.2014 №42, «Global Trust Project» Sp.z.o.о. за контрактом від 30.06.2015 №30/6-1, «Favor Group» Sp.z.о.о. за контрактом від 26.08.2015 №9, «DAN-Holz» за контрактом від 12.11.2015 №11, за результатами якої складено акт від 04.08.2016 №1751/37711540/13-04-14-02 (надалі акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог ст. 1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (із змінами та доповненнями) (далі - Закон №185), а саме: отримано валютну виручку від іноземних контрагентів з порушенням строків розрахунків, встановлених цим законом та Постановами Правління Національного банку України (далі - НБУ) від 14.11.2013 №453, від 12.05.2014 №270 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обовязкового продажу надходжень в іноземній валюті», від 20.08.2014 №515, від 20.11.2014 №734 «Про врегулювання ситуації на валютному ринку України», від 01.12.2014 №758, від №160, від 03.06.2015 №354, від 03.09.2015 №581, від 04.12.2015 №863, від №140 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринку України» (далі Постанови НБУ).

На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 22.08.2016 на суму 435650,32 грн.

За результатами адміністративного оскарження вказане рішення податкового органу було скасоване, а Галицькою ОДПІ винесене нове податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 04.11.2016 на суму 435638,02 грн.

Не погодившись з таким рішенням відповідача позивач оскаржив його до суду.

Судом встановлено, що під час перевірки податковим органом досліджувались зовнішньоекономічні контракти, укладені ТзОВ Перфект Пак» з іноземними контрагентами.

Перевіркою проведення розрахунків за такими договорами встановлено, зокрема, таке:

Між ТзОВ «Перфект Пак» та «Kempel Paletten GmbH & Co.KG» укладено контракт № 25 від 02.01.2014 щодо продажу плоских дерев'яних піддонів. На виконання умов цього контракту позивачем відвантажено товар на загальну суму 25077,20 євро, що засвідчено вантажно-митними деклараціями (далі - ВМД) від 30.06.15 №3658, від 01.07.15 №3673, від 03.07.15 №3747, від 03.07.15 №3748, від 13.07.15 №3938, від 07.08.15 №4560, від 18.08.15 №4844.

З урахуванням встановлених Законом №185 та Постановами НБУ строків проведення розрахунків за такими експортними операціями, граничний термін надходження валютної виручки становив 28.09.2015, 29.09.2015, 01.10.2015, 11.10.2015, 05.11.2015 та 16.11.2015 відповідно.

Вказаним контрагентом здійснено оплату позивачу за отриманий товар в загальній сумі 29977,20 євро, однак валютну виручку у сумі 22373,60 євро ТзОВ «Перфект Пак» отримано з порушенням законодавчо встановленого строку на 7, 6, 15, 21, 9 та 7 днів, відповідно.

Відповідно до ст. 4 Закону № 185 Галицькою ОДПІ нараховано позивачу пеню в розмірі 0,3 відсотки від суми виручки в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом НБУ на день виникнення заборгованості по вказаному контракту в розмірі 18824,33 грн.

Між позивачем та «Ing.Benjamin PETRIK» spol. s.r.o. укладено контракт № 27 від 17.01.2014 щодо продажу плоских дерев'яних піддонів, на виконання умов якого ТзОВ «Перфект Пак» відвантажено товар на загальну суму 4410,20 євро, що підтверджується ВМД №3909 від 17.07.2014, №312 від 23.01.2015.

Відповідно до ст. 1 Закону №185, з урахуванням п. 1 постанов НБУ, граничний термін надходження валютної виручки становив 15.10.2014 та 23.04.2015, відповідно.

«Ing.Benjamin PETRIK» spol. s.r.o. проведено оплату за отриманий товар на загальну суму 4410,20 євро, однак валютну виручку у сумі 1650,00 євро ТзОВ «Перфект Пак» отримано з порушенням законодавчо встановленого строку на 20 днів.

З урахуванням курсу євро, встановленого НБУ на дату граничного терміну розрахунку, відповідачем нараховано пеню в розмірі 2402,78 грн.

Між позивачем та «Dieffegi» s.r.l. укладено зовнішньоекономічний контракт № 31 від 03.03.2014 щодо продажу плоских дерев'яних піддонів, на виконання умов якого ТзОВ «Перфект Пак» відвантажено товару на загальну суму 4410,20 євро, що підтверджується ВМД № 3943 від 18.07.2014.

Відповідно до ст. 1 Закону №185, з урахуванням п. 1 постанов НБУ, граничний термін надходження валютної виручки становив 16.10.2014.

Нерезидентом проведено оплату за отриманий товар в загальній сумі 4670,40 євро, однак валютну виручку у сумі 123,20 євро позивачем отримано з порушенням законодавчо встановленого строку на 13 днів.

Відповідно до ст.4 Закону № 185 Галицькою ОДПІ нараховано пеню по вказаному контракту в загальній сумі 91,63 грн.

Між ТзОВ «Перфект Пак» та «Heinrich & Bock» укладено контракт № 32 від 07.03.2014 щодо продажу плоских дерев'яних піддонів, на виконання умов якого позивачем відвантажено на експорт товар на загальну суму 4703,4 євро, що засвідчено ВМД 5396 від 26.09.2014.

Відповідно до ст. 1 Закону №185, з урахуванням п. 1 постанов НБУ, граничний термін надходження валютної виручки становив 25.12.2014.

Вказаним іноземним контрагентом проведено оплату за отриманий товар на загальну суму 4703,4 євро, однак валютну виручку у сумі 188,00 євро позивачем отримано з порушенням законодавчо встановленого строку на 350 днів, у звязку з цим відповідачем нараховано пеню в сумі 3803,5 грн.

26.05.2014 позивачем укладено зовнішньоекономічний контракт з «Stergiou Pallets ltd» №37 на поставку плоских дерев'яних піддонів, на виконання умов якого ТзОВ «Перфект Пак» відвантажено на експорт товар на загальну суму 3898,80 євро, що підтверджується ВМД №3433 від 19.09.2015.

Відповідно до ст. 1 Закону №185, з урахуванням п. 1 постанов НБУ, граничний термін надходження валютної виручки становив 17.09.2015.

Нерезидентом проведено оплату за отриманий товар на загальну суму 3898,80 євро, однак з порушенням законодавчо встановленого строку на 34 дні, у звязку з чим відповідачем нараховано пеню в розмірі 9715,96 грн.

Між ТзОВ «Перфект Пак» та «Saglamlar Orman Tarim Urunleri San Ve Tic A.S.» укладено контракт № 42 від 27.08.2014 щодо продажу плоских дерев'яних піддонів, на виконання умов якого позивачем здійснено відвантаження товару на загальну суму 23509,80 євро, що підтверджується ВМД №2827 від 25.05.2015, №3800 від 07.07.2015, №4493 від 06.08.2015, №4970 від 21.08.2015, № 5559 від 08.09.2015, №16663 від 25.11.2015.

З урахуванням положень ст. 1 Закону №185 та п. 1 постанов НБУ граничний термін надходження валютної виручки становив 23.08.2015, 05.10.2015, 19.11.2015, 07.12.2015 та 23.02.2015 відповідно.

Розрахунок за поставлений товар вказаним іноземним контрагентом проведено на загальну суму 23509,80 євро, однак валютну виручку у сумі 64,60 євро позивачем отримано з порушенням законодавчо встановленого строку на 11 днів, у звязку з чим відповідачем нараховано пеню в сумі 54,31 грн.

На виконання умов зовнішньоекономічного контракту № 30/6-1 від 30.06.2015, укладеного з «Global Trust Project Sp.z.o.o.», позивачем відвантажено на експорт плоскі дерев'яні піддони на загальну суму 5208,00 євро, що підтверджується ВМД № 4589 від 10.08.2015 та № 4682 від 13.08.2015.

Оплату за поставлений товар в сумі 2666,40 євро проведено з порушенням встановлених законодавством строків проведення розрахунків в іноземній валюті, у звязку з чим податковим органом нараховано пеню в розмірі 1764,05 грн.

Між позивачем та компанією «Favor Group Sp.z.o.o.» укладено експортний контракт № 9 від 26.08.2015 щодо продажу плоских дерев'яних піддонів, на виконання умов якого ТзОВ «Перфект Пак» відвантажено товар на загальну суму 3780,00 євро, що засвідчено ВМД від 23.11.2015 №7828.

Відповідно до ст. 1 Закону №185, з урахуванням п. 1 постанов НБУ, граничний термін надходження валютної виручки становив 21.02.2016.

Оплату за поставлений товар в сумі 3780 євро проведено 15.03.2016, тобто з порушенням законодавчо встановленого строку на 23 дні. Галицькою ОДПІ нараховано пеню в розмірі 7772,22 грн.

Між ТзОВ «Перфект Пак» та компанією «DAN-Holz e.U.» укладено контракт від 12.11.2015 №11, на виконання умов якого позивачем відвантажено товар на загальну суму 9165,60 євро, що засвідчено ВМД від 13.11.2015 №7564, №7565.

Відповідно до ст. 1 Закону №185, з урахуванням строків, встановлених постановами НБУ, граничний термін надходження валютної виручки становив 11.02.2016.

Нерезидентом проведено оплату за отриманий товар на загальну суму 9165,6 євро, однак валютну виручку у сумі 1810,00 євро позивачем отримано з порушенням законодавчо встановленого строку на 109 дні, у звязку з чим відповідачем нараховано пеню в розмірі 17517,66 грн.

Позивач не заперечує факту укладення вказаних договорів, а також встановлених перевіркою та відображених в акті порушень строків проведення розрахунків за експортними операціями з вказаними вище контрагентами.

Протиправність оскаржуваного рішення, в частині нарахування відповідачем пені за порушення строків розрахунків по вказаних вище зовнішньоекономічних контрактах, позивач обґрунтовує пропуском встановлених законодавством термінів давності щодо стягнення такої пені, а також відсутністю повноважень у податкового органу на винесення податкових повідомлень-рішень за платежем «пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД».

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до п.п. 54.3.3 п.54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно з п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За положеннями п.102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Відповідно до ст. 1 Закону №185 виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акту або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно- кредитним агентством.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Згідно з п. 1 Постанов НБУ розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в ст. 1 та ст. 2 Закону №185, здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Статтею 4 Закону №185 визначено, що порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

У разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

Аналіз вказаних положень законодавства дає підстави суду дійти висновку, що податковий орган наділений повноваженнями проводити документальну перевірку з питань дотримання валютного законодавства при взаєморозрахунках за зовнішньоекономічними операціями, за наслідками якої самостійно визначати суму грошового зобовязання за платежем «пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД». Закон № 185 не визначає спеціальних строків давності, протягом яких така пеня може бути нарахована та стягнена податковим органом з платника податків в дохід бюджету. Відтак, при нарахуванні такого грошового зобовязання слід керуватись загальними строками давності, визначеними в ст. 102 Податкового кодексу України.

При цьому, суд не бере до уваги доводи позивача щодо необхідності застосування до спірних правовідносин положень Цивільного кодексу України щодо позовної давності про стягнення пені. Відповідно до ч.2 ст.1 Цивільного кодексу України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Щодо контрагента «Europska Obalova spolochnost s.r.o.» позивач вказує, що на виконання умов контракту № 28 від 17.01.2014, ТзОВ «Перфект Пак» відвантажено на експорт плоскі дерев'яні піддони на загальну суму 172329,51 євро, що підтверджується відповідними ВМД.

Зобовязання компанії «Europska Obalova spolochnost s.r.o.» перед позивачем по вказаному контракту в сумі 32816,70 євро припинені шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог цього контрагента до ТзОВ «Перфект Пак» за контрактом № 22/12 від 22.12.2014 про поставку «Europska Obalova spolochnost s.r.o.» на адресу позивача обладнання сушильної камери, твердопаливного котла.

Такий акт про зарахування зустрічних однорідних вимог від 02.03.2015 досліджувався ревізорами під час перевірки, однак безпідставно не врахований відповідачем. Погашення заборгованості по зовнішньоекономічному контракту шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог між контрагентами не суперечить вимогам законодавства та проведено в межах граничних строків розрахунків за поставлений товар.

Відтак, позивач вважає, що при виконанні умов контракту № 28 від 17.01.2014 не було порушено строків розрахунків, а тому нарахування пені в розмірі 373885 грн. по цьому контракту відповідачем проведено протиправно.

Судом встановлено, що 22.12.2014 між ТзОВ «Перфект Пак» (покупець) та компанією «Europska Obalova spolochnost s.r.o.» (продавець) укладено контракт № 22/12 (т.1 а.с.62-64) на поставку сушильних камер, марки «Secea» рік випуску 2008, твердопаливного котла марки «Ahena» рік випуску 2008. Загальна вартість товару становила 122 000 євро.

Вказане обладнання ввезене на митну територію України згідно з вантажно-митними деклараціями № 209040001/2015/000515 та № 209040001/2015/001659.

22.01.2015 сторонами укладено додаткову угоду до Контракту № 22/12 від 22.12.2014 (т.3 а.с.35-36), згідно з якою сторони узгодили остаточну ціну та умови розрахунку за придбане позивачем обладнання. Згідно з п.4.1 та п.4.2 нової редакції Контракту № 22/12 покупець оплачує продавцю 50% загальної вартості обладнання (56000,00 євро) до 01.06.2015. Інша частина вартості обладнання (56000,00 євро) оплачується покупцем щомісяця рівними частинами до 01.12.2015.

Суд зазначає, що норми Закону №185 не містять заборони щодо зміни сторонами істотних умов договору, у тому числі його ціни, шляхом підписання додаткових угод до нього.

При цьому, зазначений Закон регулює порядок припинення зобов'язань між резидентом і нерезидентом шляхом їх виконання, проте, це не виключає можливості припинити зобов'язання в інший спосіб, у відповідності до чинного законодавства України.

Відповідно до положень ст. ст. 627, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) сторони вільні у виборі виду договору та його умов, а згідно зі ст. 629 цього Кодексу, укладений договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Водночас, згідно з ст. 601 ЦКУ зарахування зустрічних однорідних вимог можливе лише при наявності таких умов: вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов'язань між двома особами, де кредитор одного зобов'язання є боржником іншого, те саме повинно бути і з боржником; зокрема можна зарахувати грошовий борг проти грошового, а також необхідно, щоб за обома вимогами вже настав строк виконання, оскільки не можна пред'явити до зарахування вимоги за таким зобов'язанням, яке не підлягає виконанню. Зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом, тобто взаємні вимоги грошових сум в одній і тій же валюті.

Відповідно до ч. З ст. 203 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

При цьому, в п. 1.11 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління НБУ від 24.03.1999 № 136 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Інструкція №136) встановлено, що експортна, імпортна операції можуть бути зняті з контролю за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов'язань за цими операціями зарахуванням, якщо: вимоги випливають із взаємних зобов'язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями; вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги; між сторонами не було спору щодо характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання тощо.

Отже, припинення зобовязання за контрактом, в тому числі зовнішньоекономічним, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог можливе лише за умови дотримання вказаних вище норм законодавства. Зокрема, лише в тому випадку, якщо строк виконання обох зобовязань вже настав або не встановлений, або визначений моментом предявлення вимоги.

Суд зазначає, що в даному випадку між позивачем та компанією «Europska Obalova spolochnost s.r.o.» узгоджено строки виконання зобовязання ТзОВ «Перфект Пак» за контрактом № 22/12 від 22.12.2014. Згідно з умовами контракту, станом на 02.03.2015 строк виконання зобовязання по оплаті за обладнання ще не настав, а тому подана позивачем угода про зарахування взаємних вимог від 02.03.2015 не може підтверджувати припинення взаємних зобовязань між сторонами, в тому числі зобовязань «Europska Obalova spolochnost s.r.o.» перед позивачем за контрактом № 28 від 17.01.2015 в сумі 32816,70 євро.

Водночас, згідно з актом перевірки, компанією «Europska Obalova spolochnost s.r.o.» проведено оплату повної вартості відвантаженого позивачем на виконання контракту № 28 від 17.01.2014 товару (піддонів деревяних плоских), шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТзОВ «Перфект Пак». Позивачем вказана обставина не заперечується.

З урахуванням вказаного, суд не бере до уваги подану позивачем угоду про зарахування взаємних вимог від 02.03.2015, як доказ своєчасного проведеного розрахунків за контрактом № 28 від 17.01.2014 на суму 32816,70 євро.

Відповідно до ст. 6 Закону №185 строки, зазначені у статтях 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, у разі виконання резидентами операцій за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення.

Якщо перевищення строків, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону, обумовлено виникненням форс-мажорних обставин, перебіг зазначених строків зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням форс-мажорних обставин є сертифікат Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору.

Позивачем не надано суду доказів продовження строків розрахунків за вказаними вище зовнішньоекономічними контрактами, а також не подано документів, які б зупиняли перебіг строків, визначених у ст. 1 та 2 Закону № 185.

За правилами ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку виконано.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові №21-2430а16 від 22.11.2016, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень. Водночас, відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем виконано обов'язок, передбачений ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України щодо доказування правомірності свого рішення. В свою чергу позивачем, на спростування доводів відповідача, не надано належних та допустимих доказів протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення і таких доказів судом не встановлено в ході судового розгляду.

Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТзОВ «Перфект Пак» є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.І. Кузан

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03.07.2017