Справа № 803/730/17
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року Справа № 803/730/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Валюха В.М.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі Луцька ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.06.2016 № 131766-13 та податкової вимоги від 04.11.2016 № 1412-17.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.06.2016 Луцька ОДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № 160722-13, яким позивачу визначено податкове зобовязання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25000,00 грн. Крім того, 04.11.2016 Луцька ОДПІ сформувала податкову вимогу № 1412-17 про сплату податкового боргу з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25000,00 грн.

Позивач не погоджується із вказаними податковим повідомленням-рішенням та податкової вимогою, зокрема, з тих підстав, що належний їй транспортний засіб марки TOYOTA, модель LAND CRUISER, 2012 року випуску, з обємом двигуна 4461 куб. см. не є обєктом оподаткування в розумінні статті 267 Податкового кодексу України (далі - ПК України, в редакцій чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень), оскільки відповідно до даних, розрахованих калькулятором на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі - Мінекономрозвитку), його середня ринкова вартість, виходячи з пробігу 110207 км, становить 905970,00 грн., тобто є меншою ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року.

Позивач просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 № 131766-13 та податкову вимогу від 04.11.2016 № 1412-17.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову від 03.07.2017 (а. с. 21) представник відповідача ОСОБА_2 адміністративний позов не визнав та просить відмовити в його задоволенні з тих підстав, що належний позивачу транспортний засіб є в переліку обєктів оподаткування у 2016 році відповідно до вимог статті 267 ПК України, у звязку з чим оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням позивачу правомірно визначено суму грошового зобовязання з транспортного податку та правомірно надіслана податкова вимога.

До судового засідання, призначеного на 16:00 05.07.2017, представники сторін подали до суду письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а. с. 23, 28).

Відтак, з урахуванням вимог частини першої статті 41, частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у звязку із поданням представниками сторін клопотань про розгляд справи без їх участі, судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки TOYOTA, модель LAND CRUISER, 2012 року випуску, з обємом двигуна 4461 куб. см., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САО № 383883 (а. с. 10).

29.06.2016 Луцька ОДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № 131766-13 за формою «Ф», яким позивачу визначено податкове зобовязання з транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 25000,00 грн. (а. с. 8).

Крім того, 04.11.2016 Луцька ОДПІ сформувала податкову вимогу за формою «Ф» № 1412-17 про сплату податкового боргу з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25000,00 грн. (а. с. 9).

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України від 02.12.2010 року № 2755-VI (з наступними змінами та доповненнями) передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобовязання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Згідно із частиною другою статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач не довів правомірність оскаржуваних в даній адміністративній справі податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги, з огляду на таке.

Згідно із підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, тобто в редакції Закону України Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 № 909-VІІІ, який набрав чинності 01.01.2016) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 цього ж Кодексу передбачено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Відповідно до підпункту 267.3.1 пункту 267.3, пункту 267.4 статті 267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Як передбачено підпунктом 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 цього ж Кодексу, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

За приписами підпунктів 267.6.1, 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Крім того, 02.02.2016 Луцька міська рада прийняла рішення № 3/10 «Про встановлення транспортного податку у м. Луцьку», яким затвердила Положення про транспортний податок у м. Луцьку та визнала таким, що з 01.01.2016 втрачає чинність рішення Луцької міської ради від 28.01.2015 № 69/5. Згідно із пунктом 2.1 зазначеного Положення об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Згідно з пунктами 13-14 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

При вирішенні питання щодо того, чи є належний позивачу автомобіль обєктом оподаткування у 2016 році в розумінні підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України, суд виходить із такого.

Як вбачається із роздруківки з офіційного сайту Мінекономрозвитку від 18.06.2017, наданою позивачем, вартість транспортного засобу марки TOYOTA, модель LAND CRUISER, 2012 року випуску, з обємом двигуна 4461 куб. см., пробігом 110207 км (згідно з Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66) становить 905970,00 грн. (а. с. 13).

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 24.12.2015 № 928 з 01.01.2016 мінімальна заробітна плата становить 1378,00 грн. Відтак, транспортний засіб може бути обєктом оподаткування в розумінні підпункту 267.2.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України, якщо його середньоринкова вартість складає понад 1033500,00 грн. (750 х 1378,00 грн. = 1033500,00 грн.).

Разом з тим, відповідачем не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що належний позивачу автомобіль марки TOYOTA, модель LAND CRUISER, 2012 року випуску, з обємом двигуна 4461 куб. см. є обєктом оподаткування транспортним податком у 2016 році за ознакою його вартості, відтак, судом взято до уваги вартість вказаного автомобіля із роздруківки з офіційного сайту Мінекономрозвитку від 18.06.2017 (а. с. 13), у якій вказано марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач, пробіг легкового автомобіля. При цьому, пробіг належного позивачу транспортного засобу підтверджується фотокарткою одометру (а. с. 12), а також актом виконаних робіт від 19.06.2017 № АК00029138, складеним сервісним консультантом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоконцепт» (а. с. 24).

Отже, належний позивачу транспортний засіб марки TOYOTA, модель LAND CRUISER, 2012 року випуску не є у 2016 році об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України, оскільки його середньоринкова вартість становить менше 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про неправомірність прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, відтак, з наведених вище підстав, виходячи з наданих суду статтею 162 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання його протиправним та скасування підлягають до задоволення.

Згідно із підпунктом 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, оскільки податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 № 131766-13 визнане судом протиправним, а податкова вимога за формою «Ф» № 1412-17 від 04.11.2016 надіслана Луцькою ОДПІ саме у звязку із несплатою суми грошового зобовязання, зазначеного у вказаному податковому повідомленні-рішенні, тому позовні вимоги про визнання протиправною та скасування оскаржуваної податкової вимоги також підлягають до задоволення.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно присудити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 1280,00 грн., сплачений як за дві позовні вимоги майнового характеру квитанцією № 9 від 19.06.2017 (а. с. 2), та який згідно із випискою був зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України (а. с. 29).

Керуючись статтями 41, 94, 122, 160 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області форми «Ф» від 29 червня 2016 року № 131766-13.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області форми «Ф» від 04 листопада 2016 року № 1412-17.

Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області судовий збір в розмірі 1280 гривень 00 копійок (одна тисяча двісті вісімдесят гривень нуль копійок).

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 254 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.М.Валюх