Справа № 826/5094/17
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2017-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 травня 2017 року № 826/5094/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Клименчук Н.М., розглянувши адміністративну справу та додані до неї матеріали, в письмовому провадженні

за позовом ОСОБА_1

до головного державного виконавця Вишгородського районного відділу

державної виконавчої служби Головного територіального управління

юстиції у Київській області Мовчун Тетяни Сергіївни

третя особа, яка

не заявляє самостійних Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»

вимог на предмет спору

про визнання протиправними та скасування рішень,

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Мовчун Тетяни Сергіївни, в якому просив суд :

- визнати протиправними дії Головного державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Мовчун Тетяни Сергіївни, по відкриттю 21.03.2017 року виконавчого провадження № 53610483;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 53610483 від21.03.2017 року з виконання виконавчого напису № 486, виданого 10.01.2016 року приватним нотаріусом КМНО Чуловським Володимиром Анатолійовичем.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що при винесенні оскаржуваної постанови державним виконавцем порушено норми Закону України "Про виконавче провадження" та, відповідно, безпідставно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.04.2017 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні 27.04.2017 року до участі в справі залучено ПАТ «Альфа-Банк» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

В судове засідання 12.05.2017 року з'явився представник позивача, відповідачем та третьою особою яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача в судове засідання не забезпечено.

Суд, керуючись частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у судовому засіданні 12.05.2017 року, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Головному державному виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Мовчун Т.С. 20.03.2017 року передано на виконання заяву ПАТ «Альфа-Банк» про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. від 10.01.2016 року № 486 щодо звернення стягнення на майно боржника - ОСОБА_1.

У зв'язку із надходженням вказаної заяви, державним виконавцем 21.03.2017 року, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53610483 та надано боржнику термін на самостійне виконання виконавчого документу.

Позивач вважає дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження протиправними та просить суд скасувати таку постанову.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до статті першої Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення)

Статтею 17 цього ж Закону встановлено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Виконанню державною виконавчою службою поряд з іншими підлягають виконавчі написи нотаріусів.

Відповідно до змісту статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Згідно з статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову. При цьому строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, можливий лише у судовому порядку та виключно щодо виконавчих документів виданих судом, для інших виконавчих документів пропущений строк поновленню не підлягає.

Строки пред'явлення виконавчих документів до виконання визначені частиною першою статті 22 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема встановлено річний термін на пред'явлення до виконання виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини першої статті 91 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути пред'явлено до примусового виконання протягом одного року з моменту його вчинення.

Дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено, що спірну постанову винесено на виконання виконавчого напису № 486, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 10.01.2016 року, термін дії такого виконавчого напису становить один рік, тобто до 10.01.2017 року.

Таким чином, на момент надходження до державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, а саме 20.03.2017, строк виконання вказаного виконавчого напису сплинув, а тому у державного виконавця не було жодних законних підстав для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновків, що позовні вимоги підлягають задоволенню .

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії головного державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Мовчун Тетяни Сергіївни що полягали у винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження № 53610483 від 21.03.2017 року.

3 Скасувати постанову Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про відкриття виконавчого провадження № 53610483 від 21.03.2017 року.

4. Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640, (шістсот сорок гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.М. Клименчук