Справа № 607/14889/16-а
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/6471/17
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 квітня 2017 року у справі №607/14886/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області третя особа Головне управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій неправомірними,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з уточненими позовними вимогами до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області третя особа Головне управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій протиправними щодо відмови в перерахунку пенсії та зобовязання відповідача здійснити з 03.04.2017 року перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії, в розмірі 90% від суми заробітної плати, виходячи із заробітної плати за вислуги років згідно довідки №3/130 від 03.03.2017року, що видана Управлінням МВС України в Тернопільській області.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 квітня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобовязано Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області з 03.04.2017року здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, в розмірі 90% від суми заробітної плати, виходячи із заробітної плати за вислуги років згідно довідки №3/130 від 03.03.2017року, що видана Управлінням МВС України в Тернопільській області. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Вказує на те, що з надбавки за вислугу років не сплачено єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. 31.01.2011року позивачці ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993року.

За матеріалами пенсійної справи та довідок станом на 2011рік, виданих УМВС України в Тернопільській області стаж державної служби ОСОБА_1 становить 11 років 03 місяці 21 день, пенсія була обчислена в розмірі 81 % від заробітної плати.

26.09.2016року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області винесено постанову, відповідно до якої зобовязано ГУНП в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби час служби в органах МВС України: з 22.06.1992року по 09.04.1996року на посаді ревізора ревізійного відділу при ФЕВ УВС України в Тернопільській області; з 01.09.1998року по 04.10.2001року на посаді бухгалтера 1 категорії обліково-розрахункової частини при ФЕВ УМВ України в Тернопільській області, з 04.10.2001року по 16.05.2007 року на посаді економіста 1 категорії обліково-розрахункової частини при ФЕВ УМВСУ в Тернопільській області, вказана постанова набрала законної сили.

05.12.2016року УМВС України в Тернопільській області видано наказ №17 о/с про зарахування ОСОБА_1 до стажу державної служби час служби в органах МВС України: з 22.06.1992року по 09.04.1996року на посаді ревізора ревізійного відділу при ФЕВ УВС України в Тернопільській області; з 01.09.1998року по 04.10.2001року на посаді бухгалтера 1 категорії обліково-розрахункової частини при ФЕВ УМВ України в Тернопільській області, з 04.10.2001року по 16.05.2007 року на посаді економіста 1 категорії обліково-розрахункової частини при ФЕВ УМВСУ в Тернопільській області. Стаж державної служби ОСОБА_1 на день звільнення складає 25 років 06 місяців 23 дні.

08.12.2016року ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про перерахунок пенсії з розрахунку 90% від грошового забезпечення, однак листом №669/С-11 від 13.12.2016року їй було відмовлено у задоволенні заяви, посилаючись на те, що згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015року №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII. Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII втратив чинність ОСОБА_2 №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу, яким передбачено право державних службовців на призначення пенсії відповідно до ст. 37 ОСОБА_2 №3723-XII.

Із довідки №3/130 від 03.03.2017року, що видана Управлінням МВС України в Тернопільській області, вбачається, що розмір надбавки за вислугу років ОСОБА_1 станом на 28.01.2011року становив 40% доплати від посадового окладу до заробітної плати за стаж державної служби 25 років.

ОСОБА_1 повторно звернулася до Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із вимогою про перерахунок пенсії з розрахунку 90% від грошового забезпечення, однак листом №124/С-11 від 05.04.2017року їй було відмовлено у задоволенні заяви, посилаючись на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІ від 02.03.2015року, згідно якого скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначалися відповідно до Закону України «Про державну службу».

Суд першої інстанції позов задовольнив частково тих підстав, що пенсія ОСОБА_1 за віком як державному службовцю була призначена відповідно до Закону України «Про державну службу» в редакції на час призначення пенсії.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 58 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно із ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

У відповідності до вимог ст.ст. 82, 104 Закону України «Про пенсійне забезпечення» документи про призначення пенсій розглядаються органами Пенсійного фонду не пізніше 10 днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення. Зазначене рішення органу, який призначає пенсії, може бути оскаржено до суду.

Закон України «Про державну службу» встановлює чіткі критерії, за яких державний службовець має право на пенсійне забезпечення.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року (в редакції на час призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно вимог ст. 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсій. Із змісту ст.40 вказаного Закону видно, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року №865 встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначається Кабінетом Міністрів України. Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державним службовцям встановлений Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» №865 від 31.05.2000 року.

Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 року у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року №32 -IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Закону України «Про державну службу» визначається в такому порядку:

Пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначена пенсія - на підставі поданої довідки про одержану заробітну плату на момент перерахунку;

Іншим пенсіонерам на підставі документів, поданих для перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію на момент виникнення права на перерахунок. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Відповідно до п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 року перерахунок пенсії проводиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Згідно п. 3 Постанови Кабінету Міністрів «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013, яка набрала чинності з 15.12.2015 року та застосовується з 01.12.2015року, посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджені, зокрема додатками постанови КМУ №268 підвищуються на 25%.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, звуження змісту та обсягу прав на пенсійне забезпечення шляхом прийняття нових законів, внесення змін до чинних законів відповідно до ст.22 Конституції України не допускається.

Крім того, відповідно до вимог ст. 22 та ст.64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян встановлене Законом України «Про державну службу» є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що пенсія ОСОБА_1 за віком як державному службовцю була призначена відповідно до Закону України «Про державну службу» в редакції на час призначення пенсії, тобто до набрання чинності п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02.03.2015 року, тому новий порядок перерахунку пенсій державних службовців, встановлений Законом №76, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія була призначена до набрання ним (Законом №76) чинності, до 02.01.2015 року, а повинні застосовуватись положення ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії), ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, необхідно врахувати, що на підставі постанови Тернопільського міськрайонного суду від 26.09.2016 року, яка набрала законної сили, зарахувано ОСОБА_1 до стажу державної служби час служби в органах МВС України: з 22.06.1992року по 09.04.1996року на посаді ревізора ревізійного відділу при ФЕВ УВС України в Тернопільській області; з 01.09.1998року по 04.10.2001року на посаді бухгалтера 1 категорії обліково-розрахункової частини при ФЕВ УМВ України в Тернопільській області, з 04.10.2001року по 16.05.2007 року на посаді економіста 1 категорії обліково-розрахункової частини при ФЕВ УМВСУ в Тернопільській області.

Крім того, щодо доводів апелянта про несплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування з надбавки за вислугу років 40%, то колегія суддів зазначає, що згідно з довідки №3/130 від 03.03.2017року виданої Управлінням МВС України в Тернопільській області видно, що на всі виплати, включені в довідці, нараховано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 квітня 2017 року у справі №607/14886/16-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Повний текст ухвали складено 30.06.2017р.