Справа № 824/980/16-а
Суддя: Яківчик І. В.
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 824/980/16-а
Провадження № 2-а/723/965/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2017 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі

головуючого судді Яківчика І.В.

при секретарі Крупчак М.І.

за участю:

позивача ОСОБА_1 яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої позивача ОСОБА_2 , представника позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 адвоката Біленкова М.Г., представника відповідача Міністерства оборони України Москаленко А.О. (в режимі відеоконференції), представників третьої особи Чернівецького обласного військового комісаріату Бойчука Б.А. і Нагорного О.О.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4 до Міністерства оборони України, третя особа Чернівецький обласний військовий комісаріат, про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинення певної дії.

встановив:
Позивачі звернулися до суду з адміністративним позовом, вказавши, що вони є членами сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 , а саме ОСОБА_1 дружиною, ОСОБА_3 матір`ю і ОСОБА_2 - донькою.

ОСОБА_5 проходив військову службу в званні майор з 01 серпня 1986 року по 29 січня 2004 року, а потім з 19.08.2014 року по 30.09.2015 року. При цьому в період з 22.12.2014 року по 30.09.2015 року приймав участь в бойових діях в антитерористичній операції на території Луганської та Донецької областей на посаді командира інженерно-саперного взводу механізованого батальйону.

30.09.2015 року ОСОБА_5 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення. 04.10.2015 року він повернувся по місцю свого проживання в м. Сторожинець, Чернівецької області, а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер внаслідок гострої серцевої недостатності, дифузного дрібно-вогнещевого кардіосклерозу та хронічної ішемічної хвороби серця.

Причиною смерті ОСОБА_5 є захворювання пов`язане із захистом Батьківщини, однак позивачі не можуть отримати одноразову грошову допомогу оскільки згідно з Протоколом засідання комісії з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги № 60 від 5 серпня 2016 року ОСОБА_5 на момент настання смерті не був військовослужбовцем.

Просили визнати пункт 162 протоколу № 60 від 05 серпня 2016 року Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, у разі загибелі (смерті) каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, який затверджений Міністерством оборони України 08 серпня 2016 року в частині відмови позивачам у виплаті одноразової грошової допомоги, незаконним та скасувати його, а також зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату позивачам одноразової грошової допомоги в розмірі 689000,00 гривень та надіслати його разом із документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату.

Ухвалою судді Сторожинецького районного суду від 20.03.2017 року справу, після її надходження із Чернівецького окружного адміністративного суду, було призначено у відповідності до положень ст. 183-2 КАС України до скороченого провадження, а ухвалою від 19.04.2017 року, з огляду на необхідність заслухати пояснення сторін, такий порядок було змінено на розгляд за загальними правилами КАС України.

В судовому засіданні позивачі та їх представник, підтримали свої позовні вимоги з посиланням на викладені в позові обґрунтування.

Представник відповідача в судовому засіданні, яке проводилось в дистанційному режимі, позовні вимоги не визнав з посиланням на те, що ОСОБА_5 на час настання смерті не був військовослужбовцем, а тільки особою звільненою з військової служби, що у відповідності до вимог законодавства України виключає виплату одноразової грошової допомоги членам його сім`ї. Просив відмовити в задоволенні позову.

Представники третьої особи, в судовому засіданні, поділяючи позицію відповідача, також просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вивчивши письмові докази по справі, оцінивши повідомлені сторонами обставини, суд на пiдставi аналiзу встановлених фактичних обставин справи i вiдповiдних їм правовiдносин приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи, а саме довідки Сторожинецького районного військового комісаріата від 22.08.2014 року (а.с.16), довідок військової частини польова пошта НОМЕР_1 (а.с.17 та 18), посвідчення серії НОМЕР_2 від 29 серпня 2015 року (.с.19) встановлено, що в період з 19.08.2014 року по 30.09.2015 року мешканець міста Сторожинець, Чернівецької області ОСОБА_5 , 1969 року народження на виконання Указу Президента України від 21 липня 2014 року № 607/2014 «Про часткову мобілізацію» був призваний на військову службу і перебував на службі за призовом під час мобілізації, на особливий період у військовій частині НОМЕР_3 , яка входила до складу сил, що залучаються та беруть участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.
Із витягу з наказу № 251 від 30.09.2015 року (а.с.20), виданого командиром військової частини НОМЕР_4 вбачається, що командира інженерно-саперного взводу механізованого батальйону, майора ОСОБА_5 , відповідно до п.1 Указу Президента України від 12.06.2015 року № 328/2015 «Про звільнення з військової служби військовослужбовців, які були призвані на військову службу під час мобілізації на особливий період та згідно наказу командира в/ч НОМЕР_5 (по особовому складу) від 27.08.2015 року № 76, було звільнено з військової служби в запас з 30 вересня 2015 року та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер про що 12.10.2015 року було складено відповідний актовий запис № 133 та відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького районного управління юстиції у Чернівецькій області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 (а.с.22)

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 74 від 08.10.2015 року (а.с.23) причиною смерті ОСОБА_5 були - гостра серцева недостатність, -дифузний кардіосклероз та - хронічно ішемічна хвороба серця.

Відповідно до витягу з протоколу № 514 від 21 червня 2016 року (а.с.24), засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, захворювання майора ОСОБА_5 у вигляді хронічної ішемічної хвороби серця і дифузного кардіосклерозу призвели в подальшому до розвитку гострої серцевої недостатності, що і послужило причиною його смерті.

При цьому військова лікарська комісія зробила остаточний висновок, що і захворювання ОСОБА_5 і його смерть, так, пов`язані із захистом Батьківщини.

Як вбачається із змісту заявленого позову та заперечень на нього, жодною із сторін не заперечується, що і захворювання і причина смерті ОСОБА_5 , пов`язані із захистом Батьківщини та те, смерть ОСОБА_5 настала в період коли він вже був звільнений з військової служби, а спірним питанням є, чи вважається можливість отримання членами сім`ї померлого колишнього військовослужбовця одноразової грошової допомоги, внаслідок його смерті.
Вирішуючи вимоги позову, враховуючи заперечення на позов, суд, на підставі положень чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, приходить до таких висновків.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними Конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» де в ст.1 зазначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України та Конституції України, статтею 65 якої встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Військовослужбовцями, згідно статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу.
Згідно пунктів 1-3 частини 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі Закон), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що. одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби;
3) загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві;
У відповідності до положень ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», проходження військової служби та виконання обов`язків військової служби не є різними юридичними поняттями, а доповнюють один одного оскільки виконання обов`язків військової служби (ч.3 ст.24 Закону) відбувається під час проходження військової служби.

Із аналізу положень ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та фактичних обставин справи вбачається, що початком проходження військової служби для ОСОБА_5 був день відправлення його у військову частину з районного військового комісаріату (19.08.2014 р.), оскільки він був призваний на військову службу під час мобілізації, на підставі Указу Президента України від 21.07.2014 року «Про часткову мобілізацію», що підтверджено копією військового квитка (а.с.32), а закінченням проходження військової служби був день виключення його зі списків особового складу військової частини за наказом № 251 від 30.09.2015 року (а.с.20).
Виходячи з цього, очевидним є те, щона час своєї смерті ОСОБА_5 дійсно вже не був військовослужбовцем так як за сім днів до цього був звільнений з військової служби, в запас та виключений із списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Таким чином випадки виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби чи в період проходження військової служби або загибелі (смерті) військовослужбовця під час його служби на навчальних, перевірочних та спеціальних зборах чи служби у військовому резерві, на розглядувані судом спірні правовідносини не поширюються.
Разом з тим, на думку суду, позовні вимоги є обґрунтованими в силу вимог п.п.1, 2 ч.2 ст.16 Закону з огляду на те, що смерть колишнього військовослужбовця ОСОБА_5 настала внаслідок захворювання, пов`язаного як з виконанням ним обов`язків військової служби так і в період проходження ним військової служби.
До такого висновку суд, піддаючи аналізу тільки відносини щодо смерті, пов`язаної із захворюванням, приходить виходячи з такого.
Вказаними пунктами Закону встановлено різні випадки смерті військовослужбовця пов`язані із попереднім його захворюванням. При цьому випадки вказані в п.1 є іншими по відношенню до випадків вказаних в п.2 ч.2 ст.16 цього Закону, однак обидва випадки пов`язуються одним періодом.
Так п.1 ч.2 ст.16 Закону передбачає випадок загибелі чи/або смерті військовослужбовця внаслідок захворювання пов`язаного із виконанням ним обов`язків військової служби.
Натомість п.2 ч.2 ст.16 цього Закону передбачає випадок смерті військовослужбовця, що настала внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.
Тобто аналіз цих норм показує, що настання смерті внаслідок захворювання яке мало місце в період виконанням обов`язків військової служби і захворювання, яке мало місце в період проходження військової служби є різними.
Однак з огляду на відсутність точної дати захворювання та відсутність інформації щодо місця початку захворювання, суд не розмежовує ці поняття та вважає, що захворювання що призвело до настання смерті мало місце в період проходження військової служби і пов`язане із виконанням ОСОБА_5 обов`язків військової служби, оскільки пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджено належним і допустимим доказом по справі, а саме протоколом № 514 від 21 червня 2016 року, засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (а.с.24).

Застосовуючи вказані положення до спірного випадку, очевидним є те, що смерть ОСОБА_5 настала в час коли він вже не був військовослужбовцем але причиною його смерті є захворювання пов`язане із захистом Батьківщини тобто із виконанням обов`язків військової служби в період проходження військової служби, а тому на думку суду, в даному випадку, не має правового значення те чи ОСОБА_5 , який захворів виконуючи обов`язки військової служби, на час настання смерті був військовослужбовцем чи не був, оскільки і його захворювання і його смерть пов`язані із проходженням військової служби.
При цьому, суд в обов`язковому порядку враховує, що згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.
Із заперечень відповідача слідує що одноразова грошова допомога підлягала би виплаті якби і захворювання і смерть ОСОБА_5 настали під час проходження ним військової служби, тобто якби він був військовослужбовцем і під час захворювання і в момент смерті.
На думку відповідача та третьої особи таке тлумачення Закону відповідає нормам цього Закону, оскільки і при описанні смерті військовослужбовця під час військової служби і при описанні смерті внаслідок захворювання використовуються слова «військовослужбовець» та «ним», а тому вони є взаємопов`язаними.

Суд не погоджується із таким тлумаченням Закону, оскільки на думку суду захворювання військовослужбовця ОСОБА_5 у вигляді «Дифузного кардіосклерозу і Хронічної ішемічної хвороби серця», яке мало місце під час проходження військової служби і яке в подальшому привело до розвитку «Гострої серцевої недостатності», що послужило причиною смерті, унормовано законодавцем у п.1 та п.2 ч.2 ст.16 Закону і прямо не передбачає що внаслідок захворювань, що мали місце в період проходження військової служби чи при виконанні обов`язків військової служби військовослужбовцем, для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, смерть мала би настати також в період проходження військової служби чи при виконанні обов`язків цієї служби.
Слово «або», яке в зазначених пунктах ч.2 ст.16 Закону розмежовує юридичні поняття загибелі чи смерті військовослужбовця, як під час виконання ним обов`язків військової служби так і в цілому в період проходження ним військової служби та смерті внаслідок захворювання, яке пов`язано з виконанням обов`язків військової служби чи в цілому в період проходження військової служби, є словосполученням яке розділяє різні за змістом юридичні факти.
Загальна теорія права, одним із способів тлумачення норми права, передбачає граматичний (філологічний, лексичний, текстовий) спосіб тлумачення норми права, який оснований на з`ясуванні змісту норми права на підставі засобів граматичного і лексичного аналізу її словесного формулювання. Одна із ознак такого тлумачення виражається у здійсненні аналізу окремих слів, термінів, речень, формулювань юридичних норм із метою встановлення значення кожного слова і виразу.

За граматичним способом тлумачення, розташування в тексті норми права розділового сполучника або є місцем синтаксичного розриву тексту, і тому випадки загибелі (смерті) військовослужбовця, що настала під час виконання ним обов`язків військової служби в період проходження такої служби (п.1 і п.2 ч.2 ст.16 Закону), на думку суду належить розглядати як альтернативні випадки іншим, зазначеним в цій же нормі випадкам смерті внаслідок захворювання, яке мало місце в період проходження військової служби чи під час виконання обов`язків військової служби.
Таким чином виходячи із змісту п.1 і п.2 ч.2 ст.16 Закону вбачається, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується, як у випадку загибелі чи смерті військовослужбовця, які мали місце при проходженні військовослужбовцем військової служби в т.ч. і при виконанні ним обов`язків цієї служби так і у випадку смерті такого військовослужбовця, який звільнений зі служби але з обов`язковою умовою що така смерть мала місце внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження ним військової служби в т.ч. і при виконанні обов`язків служби.
В даному випадку, на думку суду, законодавець регулюючи у вказаних пунктах, випадки настання смерті не внаслідок захворювання застосував слово «військовослужбовця», а у випадках настання смерті внаслідок захворювання використав слово «ним» замість слова «військовослужбовця», передбачаючи при цьому, захворювання пов`язане з проходженням ним, тобто військовослужбовцем, військової служби, а не смерті, яка може настати чи в період проходження такої служби чи після неї.
Вказане, відповідає також і логічному прийому застосованого граматичного способу тлумачення цієї норми права, тобто відповідає, так званому логічному тлумаченню, яке передбачає з`ясування змісту юридичної норми, яка не збігається із буквальним значенням через невдалий вибір законодавцем словесних форм.
Використовуючи вказаний прийом та аналізуючи вже не слова і вислови, а поняття які вони відображають, суд знаходить, що як в п.1 ч.2 ст.16 Закону так і в п.2 ч.2 ст.16 Закону, законодавець регулюючи випадки захворювання військовослужбовця під час проходження військової служби та подальшої смерті цього військовослужбовця не відмежовував захворювання і смерть виключно військовослужбовця, а мав на увазі і випадок захворювання військовослужбовця та, як наслідок цього захворювання 0 смерть, в т.ч. і особи, яка перестала бути військовослужбовцем, як це і мало місце із захворюванням і смертю ОСОБА_5 .
Таким чином заперечення відповідача, щодо того, що ОСОБА_5 не є тією особою, внаслідок смерті якої не виникає право на одноразову грошову допомогу є, на думку суду, помилковими.

Положеннями ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, визначено, що у випадках зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`є, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. При цьому члени сім`ї та батьки визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В статті 3 Сімейного кодексу України зазначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. При цьому подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно, а дитина належить до сім`є своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Статтями 121 та 122 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 виданого 20.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області (а.с.15) встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , зареєстрували між собою шлюб 24.02.1990 року про що складено відповідний актовий запис № 21.

Із свідоцтва про народження ОСОБА_5 , серії НОМЕР_8 виданого 25.07.1969 року Сторожинецьким рай бюро ЗАГС, Чернівецької області (а.с.127), встановлено, що його матір`ю записана ОСОБА_3 .

Із свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_9 виданого 10.05.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану, Сторожинецького районного управління юстиції, Чернівецької області (а.с.128) встановлено, що її батьком записаний ОСОБА_5 .

Таким чином судом встановлено, що позивачі є особами, які мають статус членів сім`ї (дружина і дитина) та батьків (матері) померлого ОСОБА_5 і на них поширюються вимоги ст.16 та ст.16-1 Закону, щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

В статті 16-2 ч.1 п. «а» Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», визначено розмір одноразової грошової допомоги, яка встановлена в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі смерті військовослужбовця у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.

За станом на дату настання смерті ОСОБА_5 , прожитковий мінімум для працездатних осіб, статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено в сумі 1378 гривень.

Таким чином, одноразова грошова допомога членам сім`ї та матері померлого ОСОБА_5 , (із розрахунку 1378грн.х 500), складає суму в розмірі 689 тисяч гривень, яку і належить виплатити сім`ї померлого захисника Батьківщини.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 94, 99, 159, 160, 183-2, 254, 256, 267 КАС України, та на підставі ст.65 Конституції України, ст.ст.1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 16, 16-1, 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статтями 3, 121, 122 СК України, статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», суд

ПОСТАНОВИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_4 , про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинення певної дії., задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати пункт 162 протоколу № 60 від 05 серпня 2016 року Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги, у разі загибелі (смерті) каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, який затверджений Міністерством оборони України 08 серпня 2016 року в частині відмови в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату позивачам одноразової грошової допомоги в розмірі 689000,00 гривень та надіслати його разом із документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного, адміністративного суду через Сторожинецький районний суд, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

СУДДЯ: