Справа № 826/5022/17
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 червня 2017 року № 826/5022/17

Окружний адміністративний суд м.Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мелвінс Прайм»

до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м.Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Мелвінс Прайм» (надалі - ТОВ «Мелвінс Прайм», позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м.Києві (надалі - ГУ ДФС/податковий орган, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Представник позивача зазначає, що відповідачем протиправно винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, оскільки позивачем не було порушено норм податкового законодавства з підстав зазначених в акті перевірки.

Представником відповідача на адресу суду подано письмові заперечення, в яких зазначив про правомірність винесених податкових повідомлень-рішень та безпідставність вимог позивача.

На підставі ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАСУ) судом ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ГУ ДФС на підставі наказу від 04.11.2016р. №7085 та направлень від 21.11.2016р. №1296/26-15-14-01-01, №1297/26-15-14-01-01, №3050/26-15-14-03-03, №1298/26-15-14-01-02, №21017/26-15-14-06-04, №1299/26-15-14-04-06 та у відповідності до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 абз. 1,2,4 пп.75.1.2. п.75.1 ст.75, ст.77, ст.82 Податкового кодексу України проведено перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства ТОВ «Мелвінс Прайм» за період з 02.10.2013р. по 30.09.2016р., валютного та іншого законодавства за період 02.10.2013р. по 30.09.2016р.

За результатами проведеної перевірки, податковим органом складено акт перевірки від 16.12.2016р. №401/26-15-14-01/38921814, яким встановлено наступні порушення:

п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого, занижено податок на прибуток на загальну суму 140 999грн., в тому числі за 2014рік на 52350грн., за 2015р. на 50156грн., за 9 місяців 2016р. на 38493грн.;

п.44.1 ст.44, п.198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п.201.1, 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого, занижено податок на додану вартість на загальну суму 648 298грн.,в тому числі по періодах за січень 2014р. на суму 70834грн., за лютий 2014р. на суму 57700грн., за березень 2014р. на суму 26833грн., за квітень 2014р. на суму 8000грн., за вересень 2014р. на суму 5488грн.,за грудень 2014р. на суму 5783грн., за лютий 2015р. на суму 90223грн., за березень 2015р. на суму 69156грн., за червень 2015р. на суму 50400грн., за серпень 2015р. на суму 37555грн., за вересень 2015р. на суму 26278грн., за жовтень 2015р. на суму 50174грн., за листопад 2015р. на суму 15008грн., за лютий 2016р. на суму 69750грн., за липень 2016р. на суму 65116грн.;

пп. «е» 164.2.17 п.164.2 ст.164, пп.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.167.1 ст.167, п. «а» 171.2 ст.171, пп.«а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено зобов'язання по сплаті податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1909,99грн. (2015р. - 1256,96грн., 2016р. - 653,02грн.);

пп. «б» п.176.2 ст.176, пп.49.18.2 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України, п.3 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на платників податків, і сум утриманого податку», щодо не своєчасного подання податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків за 1кв.2015р.;

пп.1.1 п.161, пп.1.6 п.161, пп.168.1.1 п.168.1 ст.168, пп.168.4.4 п.168.4 ст.168, п.171.2 «а» ст.171 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов'язання по сплаті до бюджету військового збору в сумі 126,44грн. (2015р. -80,16грн., 2016р. - 46,27грн.).

Податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення:

№ від 12.01.2017р., яким визначено зобов'язання зі сплати податку на прибуто підприємств в сумі 140999грн. та штрафної санкції у сумі 45422грн.;

№1 від 17.03.2017р., яким визначено зобов'язання зі сплати податку на додану вартість в сумі 537609грн. та штрафної санкції у сумі 268804грн.;

№ від 12.01.2017р., яким визначено зобов'язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб в сумі 1909,99грн. та штрафної санкції у сумі 1395,02грн.;

№ від 12.01.2017р., яким визначено зобов'язання з військового збору в сумі 126,44грн. та штрафної санкції у сумі 92,44грн.;

№ від 12.01.2017р., яким визначено зобов'язання зі сплати штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб у сумі 510,00грн.

Позивач вважає протиправними винесення зазначених податкових повідомлень-рішень щодо встановлених порушень та не погоджується з оскаржуваними рішенням, в зв'язку з чим подано адміністративний позов.

Окружний адміністративний суд м.Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, виходить з наступних міркувань.

ТОВ «Мелвінс Прайм», як встановлено актом перевірки, мало взаємовідносини з ТОВ «БК «Гефест Альянс», ТОВ «Бьюті Профі», ТОВ «Промі-лайт», ТОВ «Сенсатіка груп», ТОВ «Едван Актив», ТОВ «Оланд Стром», ПП «Велтіс-Хім-Торг», ТОВ «Біар-Трейдінг», ТОВ «БК Форс», ТОВ «Корес ЛТД», ТОВ «Ван Вест Груп» та ТОВ «НФБ Граніт Плюс».

Між позивачем та ТОВ «БК «Гефест Альянс» укладено договір №03-14 щодо виконання робіт з сервісного обслуговування об'єктів нерухомого майна від 03.02.2014р. Сторонами підписано акт здачі-приймання виконаних робіт до договору №03-14 від 28.02.2014р. ТОВ «БК «Гефест Альянс» виписано податкову накладну №110 від 12.02.2014р., яка внесена до Єдиного реєстру податкових накладних (надалі - ЄРПН) 20.02.2014р., що підтверджується даними Витягу з ЄРПП №304660 від 10.12.2015р.

Між позивачем та ТОВ «Бьюті Профі» укладено договір №040214 на виконання робіт з сервісного обслуговування об'єктів нерухомого майна від 04.02.2014р. Сторонами підписано акт здачі-приймання виконаних робіт №ОУ00000125 віл 31.03.2014р. ТОВ «Бьюті Профі» виписано податкову накладну №1525 від 31.03.2014р., яка внесена до ЄРПН 15.04.2014р., що підтверджується даними Витягу з ЄРПП №304657 від 10.12.2015р.

Між позивачем та ТОВ «Промі-лайт» укладено договір №300414 на виконання юридичних послуг від 30.04.2014р. Сторонами підписано акт здачі-приймання виконаних робіт №ОУ001120 від 30.04.2014р. ТОВ «Промі-лайт» виписано податкову накладну №1120 від 30.04.2014р.

Між позивачем та ТОВ «Сенсатіка Груп» укладено договір №212/1 від 02.12.2014р. щодо поставки офісних меблів. Також виписано видаткові накладні №223 від 22.12.2014р. та 225 від 25.12.2014р., на користь ТОВ «Сенсатіка Груп» та підписано акт здачі-приймання виконаних робіт №212. ТОВ «Сенсатіка Груп» виписано податкову накладну №4 від 02.12.2014р.

Між позивачам та ТОВ «Юнітакс» укладено договір щодо надання ремонтних робіт об'єкта позивача №35 від 05.08.2015р. За результатами виконання договору сторонами підписано акт №1 приймання виконаних будівельних робіт. В свою чергу ТОВ «Юнітакс» було виписано податкову накладну №936 від 31.08.2015р. що підтверджується Витягом з ЄРПН №303904.

Позивачем на підставі договору купівлі від 19.10.2015р. здійснено купівлі дров у ТОВ «Едвант Актив». На підтвердження здійснення операції були оформленні видаткові накладні №РН- 1032/02 від 30.10.2015р., №РН-1031/01 від 31.10.2015р., №РН-1119/01 від 19.11.2015р.

ТОВ «Едвант Актив» виписано податкові накладні №52 віл 19.11.2015р., №74 від 31.10.2015р., №42 від 30.10.2015р. Податкова накладна №42 зареєстрована у ЄРПН за № від 04.11.2015р., що підтверджується Квитанцією №1. Податкова накладна №52 зареєстрована у ЄРПН за № від 26.11.2015р., що підтверджується Квитанцією №1. Податкова накладна №74 зареєстрована у ЄРПН за № від 05.11.2015р., що підтверджується Квитанцією №1. В свою чергу, податкова накладна №42 видана постачальником та отримана позивачем 04.11.2015р., що підтверджується Витягом з ЄРПН №304138; податкова накладна №52 видана постачальником га отримана позивачем 26.11.2015р., що підтверджується Витягом з ЄРПП №304563; податкова накладна №74 видана постачальником та отримана позивачем 05.11.2015р., що підтверджується витягом з ЄРПН №304139.

Між позивачем та ТОВ «Рідмар» (стара назва ТОВ «Ісіда Груп») укладено договір щодо надання ремонтних послуг №030815 від 03.08.2015р., а саме монтажу водопровідних систем та систем опалення. Виконання зазначених робіт підтверджується договором про надання послуг від 01.09.2015р. та актом виконаних робіт від 15.09.2015р. №ОУ-0000231. ТОВ «Рідмар» виписано податкові накладні №231 від 15.09.2015р. №826 від 31.08.2015р. Податкова накладна №231 зареєстрована у ЄРПН за № від 21.09.2015р., що підтверджується Квитанцією №1. Крім того, податкова накладна №231 видана постачальником та отримана позивачем 21.09.2015р., що підтверджується витягом №303919, податкова накладна №826 видана постачальником та отримана позивачем 11.09.2015р., що підтверджується витягом з ЄРПП №303912.

Між позивачем та ТОВ «Оланд Стром» підписано договір купівлі-продажу дров порізаних №201510 від 15.10.2015р. та оформлено видаткову накладну №ОС - 0101505 від 15.10.2015р. ТОВ «Оланд Стром» виписано податкову накладну №423 від 15.10.2015р. Податкова накладна №423 видана постачальником та отримана позивачем 30.10.2015р., що підтверджується витягом з ЄРПН №304113.

Між позивачем та ПП «Велтіс-Хім-Торг» (стара назва ТОВ «Хімінвест») укладено договір ремонтних робіт №156 від 05.02.2015р. ПП «Велтіс-Хім-Торг» виписано податкову накладну №738 від 11.03.2015р., що підтверджується витягом з ЄРПН № 17102941.

Між позивачем та ТОВ «Бріар-Трейдінг» укладено договір №10 про надання послуг з ведення бухгалтерського обліку від 04.02.2015р. Виконання зазначеного договору підтверджується актом здачі-прийому виконаних робіт від 28.02.2015р. Також, укладено договір №16 про надання юридичних послуг від 09.02.2015р. Виконання якого підтверджується актом наданих послуг від 28.02.2015р. ТОВ «Бріар-Трейдінг» виписано податкові накладні №135 від 28.02.2015р., №136 від 28.02.2015р. Податкова накладна №135 зареєстрована в ЄРПН за № від 11.03.2015р., що підтверджується квитанцією №1, податкова накладна №136 зареєстрована в ЄРПН за № від 11.03.2015р. Також, згідно витягів №17102941 та №17102941 податкові накладні отриманні позивачем 11.03.2015р.

Між позивачем та ТОВ «БК Форс» (нова назва ТОВ «БК Стоквіл») укладено договір будівельних робіт №48 від 06.03.2015р. На підтвердження виконання умов договору ТОВ «БК Форс» виписано податкові накладні №50, яка отримана позивачем 02.04.2015р., що підтверджується витягом з ЄРПН №17120742.

Між позивачем та ТОВ «Корес ЛТД» (нова назва ТОВ «Фірма Лєгата») укладено договір поставки дров порізаних №63 від 01.06.2015р. та оформлено видаткову накладну №РН - 0000228 від 30.06.2015р. ТОВ «Корес ЛТД» виписано податкову накладну №288 від 30.06.2015р., яка зареєстрована у ЄРПН за № від 02.07.2015р., що підтверджується Квитанцією №1. В свою чергу, податкова накладна № видана постачальником та отримана позивачем 02.07.2015р, що підтверджується витягом з ЄРПН №3302971.

Між позивачем та ТОВ «Ван Вест Груп» укладено Договір поставки дров порізаних №100216 від 10.02.2016р. та оформлено видаткову накладну №РН-0000040 від 29.02.2016р. Яі Податкова накладна №40 зареєстрована у ЄРПН за № від 02.03.2016р., що підтверджується Квитанцією №1. В свою чергу, податкова накладна № видана постачальником га отримана позивачем 02.03.2016р., що підтверджується витягом з Єдиною реєстру податкових накладних №306493.

Між позивачем та ТОВ «НФБ Граніт Плюс» укладено договір на здійснення ремонтних робіт №1606 від 16.06.2016р. Постачальником виписано податкова накладна №3 зареєстрована у ЄРПН за № від 30.07.2016р., шо підтверджується Квитанцією №1.

В свою чергу податкова накладна № видана постачальником та отримана позивачем 30.07.2016р., що підтверджується витягом з ЄРПН №307898.

Представником податкового органом зазначено, всі здійсненні господарські операції не носять реального характеру. Оскільки всі контрагенти позивача мають ознаки фіктивності та були створенні для отримання прибутку в односторонньому порядку, що підтверджується актом перевірки.

Однак, суд не може погодитися з висновками зробленими в акті перевірки.

Згідно з пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду.

Відповідно до пп. «а» п.198.1, п.198.2., п.198.3. ст.198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6. ст.198 Податкового кодексу України, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 Кодексу). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Відповідно до п.201.10. ст.201 Кодексу, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Судом встановлено, що суми ПДВ, віднесеного позивачем до податкового кредиту при здійсненні операцій з придбання товару/послуг у контрагентів, повністю підтверджуються податковими накладними, виданими контрагентами.

Пункт 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України визначає перелік обов'язкових реквізитів податкової накладної. Судом встановлено, що усі податкові накладні, що були виписані ТОВ «БК «Гефест Альянс», ТОВ «Бьюті Профі», ТОВ «Промі-лайт», ТОВ «Сенсатіка груп», ТОВ «Едван Актив», ТОВ «Оланд Стром», ПП «Велтіс-Хім-Торг», ТОВ «Біар-Трейдінг», ТОВ «БК Форс», ТОВ «Корес ЛТД», ТОВ «Ван Вест Груп» та ТОВ «НФБ Граніт Плюс» для ТОВ «Мелвінс Прайм», містять усі необхідні реквізити, передбачені п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту. Судом на підставі наявних в матеріалах справи доказах встановлено, що усі податкові накладні, видані контрагентами позивача, у передбаченому законом порядку були зареєстровані в ЄРПН.

Згідно з п. 201.8 ст.201 ПКУ право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку. У даному випадку на момент виписування усіх податкових накладних, що зазначені в Акті перевірки, ТОВ «БК «Гефест Альянс», ТОВ «Бьюті Профі», ТОВ «Промі-лайт», ТОВ «Сенсатіка груп», ТОВ «Едван Актив», ТОВ «Оланд Стром», ПП «Велтіс-Хім-Торг», ТОВ «Біар-Трейдінг», ТОВ «БК Форс», ТОВ «Корес ЛТД», ТОВ «Ван Вест Груп» та ТОВ «НФБ Граніт Плюс» булі зареєстровані як платники ПДВ, зазначене не оспорюється відповідачем.

Пунктом 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що товари/послуги, придбані/надані позивачем у ТОВ «БК «Гефест Альянс», ТОВ «Бьюті Профі», ТОВ «Промі-лайт», ТОВ «Сенсатіка груп», ТОВ «Едван Актив», ТОВ «Оланд Стром», ПП «Велтіс-Хім-Торг», ТОВ «Біар-Трейдінг», ТОВ «БК Форс», ТОВ «Корес ЛТД», ТОВ «Ван Вест Груп» та ТОВ «НФБ Граніт Плюс», були використані у подальшому в власній господарській діяльності позивача.

Отже, встановлені судом обставини підтверджують факт використання позивачем товарів/послуг, придбаних/наданих у ТОВ «БК «Гефест Альянс», ТОВ «Бьюті Профі», ТОВ «Промі-лайт», ТОВ «Сенсатіка груп», ТОВ «Едван Актив», ТОВ «Оланд Стром», ПП «Велтіс-Хім-Торг», ТОВ «Біар-Трейдінг», ТОВ «БК Форс», ТОВ «Корес ЛТД», ТОВ «Ван Вест Груп» та ТОВ «НФБ Граніт Плюс», в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності.

Таким чином, враховуючи викладені законодавчі норми та обставини справи, суд дійшов висновку, що взаємовідносини позивача з ТОВ «БК «Гефест Альянс», ТОВ «Бьюті Профі», ТОВ «Промі-лайт», ТОВ «Сенсатіка груп», ТОВ «Едван Актив», ТОВ «Оланд Стром», ПП «Велтіс-Хім-Торг», ТОВ «Біар-Трейдінг», ТОВ «БК Форс», ТОВ «Корес ЛТД», ТОВ «Ван Вест Груп» та ТОВ «НФБ Граніт Плюс», які на момент здійснення господарських операцій були належним чином зареєстровані як платники податку на додану вартість, оформлені договором, що не були визнаний в судовому порядку недійсними, а також підтверджені первинними документами, та належним чином оформленими податковими накладними, а товар/послуги, придбані у ТОВ «БК «Гефест Альянс», ТОВ «Бьюті Профі», ТОВ «Промі-лайт», ТОВ «Сенсатіка груп», ТОВ «Едван Актив», ТОВ «Оланд Стром», ПП «Велтіс-Хім-Торг», ТОВ «Біар-Трейдінг», ТОВ «БК Форс», ТОВ «Корес ЛТД», ТОВ «Ван Вест Груп» та ТОВ «НФБ Граніт Плюс», були використані позивачем у власній господарській діяльності.

Отже судом встановлено, що при здійсненні позивачем операцій з придбання/надання товарів/послуг у ТОВ «БК «Гефест Альянс», ТОВ «Бьюті Профі», ТОВ «Промі-лайт», ТОВ «Сенсатіка груп», ТОВ «Едван Актив», ТОВ «Оланд Стром», ПП «Велтіс-Хім-Торг», ТОВ «Біар-Трейдінг», ТОВ «БК Форс», ТОВ «Корес ЛТД», ТОВ «Ван Вест Груп» та ТОВ «НФБ Граніт Плюс» дотримано усі вимоги чинного законодавства, які дозволяють відносити суми сплаченого (нарахованого) ПДВ до податкового кредиту.

Згідно правової позиції висловленій у постановах Верховного Суду України від 31.01.2011 року у справі № 21-47а10, від 31.10.2014р. у справі № 21-318а14, законодавство не ставить у залежність право платника податків на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства його контрагентом.

Суд також наголошує, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентами податку до бюджету, від перебування постачальників за юридичною адресою, а також від їх господарських та виробничих можливостей.

Зокрема, аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22.08.2012р. №К-39842/10 та в постанові Вищого адміністративного суду України від 19.02.2013р. по справі №2а-6067/11/1470.

До того ж, з огляду на принцип індивідуальної відповідальності платника у податковому праві у будь-якому випадку самі по собі порушення контрагентом-постачальником податкової дисципліни не може бути підставою для відповідальності платника податків - покупця за відсутності доказів узгодженості їх дій.

Таким чином, факт проведення правоохоронними органами досудового розслідування за фактом створення і діяльності фіктивних підприємств не є належним доказом у справі. При цьому, відповідачем не надано суду відомостей щодо прийняття процесуальних рішень у даному досудовому розслідуванні, а також вироку суду, який би набрав законної сили щодо створення і діяльності саме ТОВ «БК «Гефест Альянс», ТОВ «Бьюті Профі», ТОВ «Промі-лайт», ТОВ «Сенсатіка груп», ТОВ «Едван Актив», ТОВ «Оланд Стром», ПП «Велтіс-Хім-Торг», ТОВ «Біар-Трейдінг», ТОВ «БК Форс», ТОВ «Корес ЛТД», ТОВ «Ван Вест Груп» та ТОВ «НФБ Граніт Плюс».

Суд звертає увагу на те, що жодних належних та допустимих доказів щодо відсутності у ТОВ «БК «Гефест Альянс», ТОВ «Бьюті Профі», ТОВ «Промі-лайт», ТОВ «Сенсатіка груп», ТОВ «Едван Актив», ТОВ «Оланд Стром», ПП «Велтіс-Хім-Торг», ТОВ «Біар-Трейдінг», ТОВ «БК Форс», ТОВ «Корес ЛТД», ТОВ «Ван Вест Груп» та ТОВ «НФБ Граніт Плюс» матеріальних ресурсів відповідачем суду не надано, а відсутність основних фондів не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб'єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб'єктів господарювання для виконання зобов'язань по укладених ним договорах.

Окрім того, в законодавстві відсутня норма, яка б зобов'язувала підприємство перевіряти наявність таких ресурсів у контрагента та формувати податковий кредит лише за їх наявності.

Суд зазначає, що податковий орган переважно обґрунтовує правомірність своїх рішень нереальністю спірних господарських операцій між позивачем та ТОВ «БК «Гефест Альянс», ТОВ «Бьюті Профі», ТОВ «Промі-лайт», ТОВ «Сенсатіка груп», ТОВ «Едван Актив», ТОВ «Оланд Стром», ПП «Велтіс-Хім-Торг», ТОВ «Біар-Трейдінг», ТОВ «БК Форс», ТОВ «Корес ЛТД», ТОВ «Ван Вест Груп» та ТОВ «НФБ Граніт Плюс». Втім, сам акт перевірки не містить будь-якого документального підтвердження щодо відсутності фінансово-господарських відносин позивача по взаєморозрахункам з цими контрагентами, а викладені у ньому висновки щодо нікчемності укладених правочинів не ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського та податкового обліку.

Крім того, суд також звертає увагу, що оцінка господарських операцій судом під час розгляду справ, що виникають з податкових відносин, змісту господарських операцій може здійснюватися і окремо від застосування положень про цивільні правочини чи господарські зобов'язання.

Презумпція дійсності, притаманна цивільним правочинам, не може бути автоматично поширена на реальність господарських операцій.

Отже, якщо цивільні правочини є сферою приватного права й можуть розглядатися лише з урахуванням норм Цивільного та Господарського кодексів, то господарські зобов'язання підприємства повинні оцінюватися, передусім, з огляду на норми податкового законодавства. При цьому дотримання норм цивільного чи господарського права не означає автоматично реальності вчинення господарської операції. Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Між тим, представник відповідача не надав жодних доказів на підтвердження того, що Позивач як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даними підприємством було одержання позивачем податкової вигоди.

Суд звертає увагу, що у разі, якщо на час здійснення господарських операцій, за якими податковий орган не визнає обґрунтованим віднесення позивачем до податкового кредиту сум ПДВ та понесених витрат до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, контрагенти були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також мали свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість, покупець не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцем, ні за можливу недостовірність відомостей про нього, наведеного у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

Разом із тим, слід ураховувати вимоги ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», згідно із якою відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, були внесені до нього, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до цього реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні, за винятком випадків, коли вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Податковим органом, також не надано суду доказів припинення ТОВ «БК «Гефест Альянс», ТОВ «Бьюті Профі», ТОВ «Промі-лайт», ТОВ «Сенсатіка груп», ТОВ «Едван Актив», ТОВ «Оланд Стром», ПП «Велтіс-Хім-Торг», ТОВ «Біар-Трейдінг», ТОВ «БК Форс», ТОВ «Корес ЛТД», ТОВ «Ван Вест Груп» та ТОВ «НФБ Граніт Плюс» (скасування державної реєстрації, виключення його з ЄДРПОУ) внесення недостовірної інформації до ЄДРПОУ, тощо, під час взаємовідносин із позивачем.

В свою чергу, надані відповідачем суду докази не дають підстав для висновку, що вчинені ТОВ «Мелвінс Прайм» із ТОВ «БК «Гефест Альянс», ТОВ «Бьюті Профі», ТОВ «Промі-лайт», ТОВ «Сенсатіка груп», ТОВ «Едван Актив», ТОВ «Оланд Стром», ПП «Велтіс-Хім-Торг», ТОВ «Біар-Трейдінг», ТОВ «БК Форс», ТОВ «Корес ЛТД», ТОВ «Ван Вест Груп» та ТОВ «НФБ Граніт Плюс» господарські операції є сумнівними, не відповідають дійсному економічному змісту, і вчинені з метою одержання доходу саме за рахунок податкової вигоди за відсутності наміру здійснювати реальну підприємницьку діяльність.

Наведені обставини свідчать, що податковий орган формально підійшов до встановлення правомірності формування Позивачем даних податкового обліку, викладені в Акті перевірки висновки не ґрунтуються на дослідженні Договорів, які укладалися ТОВ «Мелвінс Прайм» із з ТОВ «БК «Гефест Альянс», ТОВ «Бьюті Профі», ТОВ «Промі-лайт», ТОВ «Сенсатіка груп», ТОВ «Едван Актив», ТОВ «Оланд Стром», ПП «Велтіс-Хім-Торг», ТОВ «Біар-Трейдінг», ТОВ «БК Форс», ТОВ «Корес ЛТД», ТОВ «Ван Вест Груп» та ТОВ «НФБ Граніт Плюс», а висновки про їх формальність ґрунтуються виключно на припущеннях не підтверджених жодними доказами.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Таким чином, у зв'язку з наявністю у позивача відповідних первинних документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, зокрема, податкових накладних, суд дійшов висновку про обґрунтованість дій ТОВ «Мелвінс Прайм» щодо формування податкового кредиту та валових витрат по взаємовідносинах зі вказаним контрагентом.

Покупець не може нести відповідальність за можливе порушення податкового законодавства продавцем-контрагентом, за умови необізнаності першим щодо таких порушень.

Представником відповідача не надано доказів того, що позивач знав або міг дізнатися про те, що ТОВ «БК «Гефест Альянс», ТОВ «Бьюті Профі», ТОВ «Промі-лайт», ТОВ «Сенсатіка груп», ТОВ «Едван Актив», ТОВ «Оланд Стром», ПП «Велтіс-Хім-Торг», ТОВ «Біар-Трейдінг», ТОВ «БК Форс», ТОВ «Корес ЛТД», ТОВ «Ван Вест Груп» та ТОВ «НФБ Граніт Плюс», можливо, порушують вимоги податкового законодавства, зокрема, щодо подання податкової звітності, відсутності за юридичним місцезнаходженням тощо, а також доказів того, що позивач був безпосередньо залучений до можливих зловживань контрагента у системі оподаткування.

З огляду на викладене, за вказаними вище та відображеними в акті перевірки порушеннями, допущеними начебто позивачем при взаємовідносинах із контрагентами, податковий орган не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач як платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даними підприємством було одержання позивачем податкової вигоди, що свідчить про необґрунтованість зроблених податковим органом висновків та протиправність прийнятих із зазначених підстав податкових повідомлень-рішень, що підлягають скасуванню.

На думку суду, податковим органом, на надано доказів порушення позивачем вимог законодавства, яким регламентується порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість, які б позбавляли позивача права на податковий кредит за наслідками здійснення господарських операцій із зазначеними контрагентами.

З огляду на викладене, висновок податкового органу про порушення позивачем п.198.1, п.198.2, п.198.3 п.198.6 ст.198, п.200.1, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України є необґрунтованим та спростовано наявними матеріалами справи.

Згідно до пп.1, 3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, виходячи з системного аналізу положень законодавства України, фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення є протиправними, а тому підлягає скасуванню судом, а позов задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.11, 70, 71, 72, 86, 159 - 163, 186, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Мелвінс Прайм» задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 12.01.2017р. №, №, №, № та від 17.03.2017р. №.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Мелвінс Прайм» () здійснений ним судовий збір у розмірі14953,03грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у м.Києві ().

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.В. Смолій