Справа № 2а/0570/2504/2012
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а/0570/2504/2012

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 р. Справа №2а/0570/2504/2012

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л.В.,

при секретарі судового засідання – Лопушанському Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом Відділення виконавчої дирекції соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове Донецької області до Державного підприємства “Селидіввугілля” в особі відокремленого підрозділу "Автобаза" про стягнення пені за несвоєчасну сплату страхових внесків у розмірі 953,45 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Відділення виконавчої дирекції соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове Донецької області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державного підприємства “Селидіввугілля” в особі відокремленого підрозділу "Автобаза" про стягнення пені за несвоєчасну сплату страхових внесків у розмірі 953,45 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що з 12 січня 2012 року по 13 січня 2012 року відділенням Фонду проведена перевірка відокремленого підрозділу “Автобаза” державного підприємства “Селидіввугілля” щодо правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду за період з 01 грудня 2010 року по 31 грудня 2011 року, про що складений акт № 3 від 13 січня 2012 року. Перевіркою встановлені факти порушення сплати страхових внесків, за що нарахована пеня в сумі 953,45 гривень. В порушення Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” та Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідачем не сплачена сума пені до Відділення Фонду.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2012 року у задоволенні позовних вимог Відділенню виконавчої дирекції соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове Донецької області до Державного підприємства “Селидіввугілля” в особі відокремленого підрозділу "Автобаза" про стягнення пені відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2012 року постанова Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2012 року залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 26 червня 2014 року постанова Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2012 року, ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2012 року – скасовані, підставою чого став невірний висновок судів першої та апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з підприємства пені. При цьому суди першої та апеляційної інстанцій виходили із того, що на час нарахування зазначеної пені втратила чинність норма закону, яка передбачала таке стягнення, оскільки з 1 січня 2011 року частину 2 статті 52 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» скасовано відповідно до Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». У той же час суд касаційної інстанції зазначив, що відповідно до абзацу 5 пункту 7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом. Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що після набрання чинності Законом № 2464-VІ за органами Фонду збережено повноваження щодо застосування фінансових санкцій (пені) за несплату заборгованості зі страхових внесків, яка виникла до 1 січня 2011 року. Окрім того частиною 3 статті 25 Закону № 2464-VІ передбачено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Отже, за висновком колегії суддів Вищого адміністративного суду України, нарахована підприємству пеня у зв'язку з несплатою страхових внесків при виплаті заробітної плати за період з 1 листопада по 31 грудня 2010 року має бути стягнута і після 1 січня 2011 року, оскільки така заборгованість зі сплати внесків та пеня виникли в період дії частини 2 статті 52 Закону № 1105-XIV.

Адміністративна справа судом касаційної інстанції направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

У зв’язку з захопленням 16 вересня 2014 року невідомими озброєними угрупуваннями двох корпусів Донецького окружного адміністративного суду, розташованих у м. Донецьку, адміністративна справа № 2а/0570/2504/2012 втрачена.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 року відновлено втрачене судове провадження у даній справі в частині наданих представником позивача копій таких документів: адміністративного позову від 15 лютого 2012 року № 05-10/4, акту № 3 від 13 січня 2012 перевірки правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачення коштів ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, заяви про реєстрацію відокремленого підрозділу “Автобаза” державного підприємства “Селидіввугілля”, - а також в частині: процесуальних документів, постановлених Донецьким окружним адміністративним судом – ухвали від 28 лютого 2012 року; постанови від 14 березня 2012 року; процесуальних документів, постановлених Донецьким апеляційним адміністративним судом – ухвали про відкриття апеляційного провадження від 02 квітня 2012 року; ухвали від 16 травня 2012 року; процесуальних документів, постановлених Вищим адміністративним судом України – ухвали від 12 червня 2012 року; ухвали від 26 червня 2014 року.

Відповідачем під час провадження з відновлення втраченого судового провадження у справі № 2а/0570/2504/2012 документів для відновлення провадження суду не надавалось. Зокрема, не надавалось заперечень на позовну заяву про наявність яких зазначено у постанові Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2012 року та які в ухвалі Донецького окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року про відкриття провадження з питання відновлення втраченого судового провадження пропонувалось відповідачу надати суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2017 року справа прийнята до провадження судді Арестової Л.В. та призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні 27 червня 2017 року.

До судового засідання сторони не з’явились, судом отримано заяви про розгляд справи за відсутності їх представників. Заперечень проти позову відповідачем суду не надавалось.

З урахуванням ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд вважає за можливе провести судове засідання без здійснення фіксування звукозаписувальними технічними засобами та розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

На підставі заяви відповідача від 30 червня 2005 року підприємство взято на облік як платник страхових внесків Відділенням виконавчої дирекції соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове Донецької області (а.с. 11).

З 12 січня 2011 року по 13 січня 2012 року позивачем проведена перевірка правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відокремленим підрозділом “Автобаза” державного підприємства “Селидіввугілля” за період з 01 грудня 2010 року по 31 грудня 2011 року, про що складено акт від 13 січня 2012 року № 3, який отриманий та підписаний керівником та головним бухгалтером підприємства без заперечень (а.с. 8-9).

Перевіркою виявлено факти порушення сплати відповідачем страхових внесків, за що нараховано пені у розмірі 953,45 гривень.

У акті також зазначено, що недоїмку та несплачену пеню за попередній період в сумі 4 811,19 грн та донараховані страхові внески і пеню по даному акту в сумі 953,45 грн, що у загальній сумі склало 5 764,64 грн, підприємство має сплатити до 23 січня 2012 року.

З таблиці співставлення фактично сплачених страхових внесків з розрахунковими сумами по відокремленому підрозділу відповідача, що є додатком № 2 до акту від 13 січня 2012 року № 3, вбачається, що пеня у сумі 953,45 грн нарахована на суму недоплати у розмірі 16 491,64 грн, яка виникла на платником до 1 грудня 2010 року, що також підтверджується актом перевірки від 15 грудня 2010 року № 192. Також відображені у співставленні платіж у сумі 6 373,37 грн, здійснений 29 грудня 2010 року, та платіж у сумі 5 391,39 грн, здійснений 27 січня 2011 року, зараховані в рахунок погашення поточних зобов’язань. У той же час недоїмка у сумі 16 491,64 грн погашена підприємством платежами у сумі 6000,00 грн 26 червня 2011 року та 10 491,64 грн 29 липня 2011 року.

Пеня у сумі 953,45 грн станом на час розгляду справи підприємством не сплачена, що стало підставою для звернення позивача до суду.

При прийнятті рішення по справі суд виходить з наступного.

Пунктом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV» (далі – Закон № 1105-XIV) в чинній до 01 січня 2011 року редакції передбачалось, що роботодавець як страхувальник зобов'язаний своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Частиною 2 ст. 52 Закону № 1105-XIV, яка також діяла до 1 січня 2011 року, передбачалось, що за прострочення сплати страхового внеску до Фонду зі страхувальника стягується пеня згідно із законом.

З прийняттям і вступом у дію Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI наведена вище норма скасована.

Згідно з п. 5.1 Інструкції № 36 передбачалось, що не внесені страхувальниками у встановлений строк страхові внески до Фонду вважаються недоїмкою і стягуються у порядку, передбаченому законодавством, з нарахуванням пені.

Відповідно до абзацу 5 пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи наведене, після набрання чинності Законом № 2464-VІ за органами Фонду збережено повноваження щодо застосування фінансових санкцій (пені) за несплату заборгованості зі страхових внесків, яка виникла до 1 січня 2011 року.

Окрім того частиною 3 статті 25 Закону № 2464-VІ передбачено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Судом встановлено, що недоїмка у сумі 16 491,64 грн, на яку нараховану пеню у сумі 953,45 грн, яка відображена у акті перевірки, виникла за платником до 1 січня 2011 року.

Положеннями Інструкцією № 36 передбачалось право оскарження страхувальником результатів перевірки його фінансово-господарської діяльності.

Суду не надано доказів скарження відповідачем результатів перевірки, проведеної позивачем за період з 01 грудня 2010 року по 31 грудня 2011 року, за наслідком якої складено акт від 13 січня 2012 року № 3.

Отже, нарахована підприємству пеня у зв'язку з несплатою страхових внесків при виплаті заробітної плати по 31 грудня 2010 року має бути стягнута і після 1 січня 2011 року, оскільки така заборгованість зі сплати внесків та пеня виникли в період дії частини 2 статті 52 Закону № 1105-XIV.

Аналогічного висновку дійшов суд касаційної інстанції в ухвалі від 26 червня 2014 року, якою скасовано постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2012 року, ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2012 року, прийняті у даній справі ( № 2а/0570/2504/2012), та направлено справу на новий розгляд.

У ч. 5 ст. 227 КАС України, якою визначено підстави для скасування судових рішень судом касаційної інстанції з направленням справи для продовження розгляду або на новий розгляд, закріплено, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Крім цього, таких висновків дійшов Верховний Суд України у постановах від 19 лютого, 1 та 15 жовтня, 19 листопада 2013 року (№№ 432а12, 323а13, 332а13, 327а13 відповідно).

Відповідно до ч. 2 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин позовна заява Відділення виконавчої дирекції соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове Донецької області підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7-11, 69-72, 86, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Відділення виконавчої дирекції соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове Донецької області до Державного підприємства “Селидіввугілля” в особі відокремленого підрозділу "Автобаза" про стягнення пені за несвоєчасну сплату страхових внесків у розмірі 953,45 грн, - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства “Селидіввугілля” в особі відокремленого підрозділу "Автобаза" на користь Відділення виконавчої дирекції соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Селидове Донецької області пеню за несвоєчасну сплату страхових внесків у розмірі 953 (дев’ятсот п’ятдесят три) гривні 45 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений та підписаний у відповідності з ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Арестова Л.В.