Справа № П/811/1850/16
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 червня 2017 рокусправа № П/811/1850/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кіровоградтурист" на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 березня 2017 року у справі № П/811/1850/16 за позовом Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області до Приватного акціонерного товариства "Кіровоградтурист", про стягнення коштів за податковим боргом, -

ВСТАНОВИВ:

Кіровоградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - позивач) звернулась з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства "Кіровоградтурист" (далі - відповідач), в якому просила стягнути з позивача, який має податковий борг, кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника на суму податкового боргу у розмірі 272 558, 42 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року позовні вимоги - задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Кіровоградтурист" (ід. код - 02593820) на користь Державного бюджету України податковий борг у розмірі 272558 грн. коп. на наступний рахунок:

- 167859,73 грн.: отримувач УК у м. Кіровограді/м. Кіровоград/код бюджетної класифікації, банк - ГУДКСУ у Кіровоградській області, код банку 38037409, МФО: 823016, рахунок: 0002, код платежу: 30 14010100 (податок на додану вартість);

- 104698,69 грн.: отримувач УК у м. Кіровограді/м. Кіровоград/код бюджетної класифікації, банк - ГУДКСУ у Кіровоградській області, код банку 38037409, МФО: 823016, рахунок: 0002, код платежу: 50 18010600 (орендна плата з юридичних осіб).

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Кіровоградтурист" звернулося з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що податкова вимога від 24.11.2011 року № 1633 була отримана заступником бухгалтера ОСОБА_1, яка не посадовою особою підприємства, тобто податкову вимогу отримано особою, яка не має права підпису на фінансових та господарських документах. Таким чином, податкова вимога не була отримана відповідачем, як не було отримане і відповідне податкове повідомлення-рішення.

Відповідачем ПрАТ «Кіровоградтурист» було заявлене клопотання про відкладення судового засідання, яке обґрунтовано тим, що юрисконсульт з 19.06.2017 року по 03.07.2017 року включно перебуває у відпустці, а у штаті товариства рахується лише одна штатна одиниця юриста.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки відповідач не позбавлений права звернутися за наданням правової допомоги до будь-якого іншого фахівця та з урахуванням приписів ст. 195-1 КАС України.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС та ч. 1 ст. 41 КАС України не перешкоджає розгляду справи без участі останніх та без фіксування судового розгляду технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ПАТ "Кіровоградтурист" зареєстровано виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради 12.03.2002 р. (а.с.20-23).

За відповідачем рахується податковий борг в сумі 272558,42 грн., в тому числі: по орендній платі з юридичних осіб - 104698,69 грн., по податку на додану вартість - 167859,73 грн.

Зокрема, податковий борг з податку на додану вартість у сумі 167589,73 грн. нарахований відповідачеві податковим органом по строку сплати по деклараціям:

- № від 30.08.2016 року за липень 2016 року в сумі 15545,00 грн.;

- № від 30.09.2016 року за серпень 2016 року в сумі 17898,00 грн.;

- № від 18.10.2016 року за вересень 2016 року в сумі 55090,00 грн.;

- № від 30.11.2016 року за жовтень 2016 року в сумі 34223,00 грн. (а.с.6-9).

За результатами проведеної перевірки, посадовою особою податкового органу складено Акт № 289/15-2/02593820 від 03.04.2013 (а.с.13), на підставі висновків якого, податковим органом винесено відповідачу податкове повідомлення-рішення № від 15.04.2013 року, яким визначено до сплати зобов'язання зі сплати податку на додану вартість у розмірі 33995,01 грн., отримане уповноваженою особою згідно підпису 18.04.2013 року (а.с.12).

Вказане податкове повідомлення-рішення № від 15.04.2013 року було надіслано на адресу відповідача та отримано уповноваженою особою останнього Чеботарьовою 18.04.2013 року (а.с.12).

За результатами проведеної перевірки, посадовою особою податкового органу складено Акт № 113/11-23-12-01/02593820 від 01.04.2016 (а.с.15), на підставі висновків якого, податковим органом винесено відповідачу податкове повідомлення-рішення № від 06.04.2016 року, яким визначено до сплати зобов'язання зі сплати податку на додану вартість у розмірі 7571,80 грн., отримане уповноваженою особою згідно підпису 11.04.2016 року (а.с.14).

На підставі вказаного акту перевірки позивачем було винесено податкове повідомлення-рішення № від 06.04.2016 року, яке було надіслано на адресу відповідача та отримано уповноваженою особою останнього Маленко 11.04.2016 року (а.с.14 зворот).

Крім того, відповідачеві було нараховано пеню у сумі 4869,32 грн. (а.с.18).

Крім того, у відповідача наявним є зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб у сумі 104698,69 грн.

Контролюючим органом ПрАТ "Кіровоградтурист" нараховано податковий борг із земельного податку за податковою декларацією з плати за землю № від 17.02.2016 за період липень - жовтень 2016 р. (а.с.10-11).

Разом з тим, як вбачається з розрахунку податкового органу та облікової картки платника податків відповідачеві контролюючим органом було нараховано пеню у сумі 31079,65 грн. (а.с.16-17).

ПрАТ "Кіровоградтурист", подавши вказані декларації, тим самим узгодив податкове зобов'язання з орендної плати за землю та податку на додану вартість.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи платіжних доручень (а.с.94-125), відповідачем сплачено 101350 грн. в рахунок погашення податкового боргу по податку на додану вартість за липень - жовтень 2016 року; та 70750,00 грн. по орендній платі з юридичних осіб за липень - жовтень 2016 року (а.с.67-93).

Однак, на підставі вимог статті 95 Податкового кодексу України таку суму було зараховано позивачем для погашення податкового боргу ПрАт "Кіровоградтурист", що виник раніше (а.с.141-142,146-159).

Кіровоградською ОДПІ на виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового Кодексу України було направлено відповідачеві податкову вимогу форми "Ю" від 24.11.2013 року № 1633 на суму 5055,16 грн., яка була отримана заступником гол. Бухгалтера ОСОБА_1 08.02.2012 року (а.с.19).

Стягнення узгодженої, але не сплаченої в добровільному порядку суми податкового боргу і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до приписів ст. 95 ПК України узгоджена сума податкового боргу обґрунтовано підлягає стягненню в судовому порядку.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно п.п. 14.1.175. п 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 59.1 ст.59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 ст.59 Податкового кодексу України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Пунктом 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України визначено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З аналізу вищенаведених правових норм слідує, що заходи щодо стягнення відповідного грошового зобов'язання здійснюються податковим органом лише у разі наявності факту узгодження такого зобов'язання.

Так податковим органом було винесено податкові повідомлення-рішення № від 15.04.2013 року, № від 06.04.2016 рокує, надіслано податкову вимогу форми "Ю" від 24.11.2013 року № 1633, доказів оскарження яких в судовому порядку відповідачем не надано.

Крім того, ПрАТ «Кіровоградтурист» самостійно подавались декларації з податку на додану вартість, що заявником апеляційної інстанції не заперечується.

Згідно п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1. ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що за ПрАТ «Кіровоградтурист» рахується податковий борг у розмірі 272 558, 42 грн. та вказаний борг має узгоджений характер, а відповідно позовні вимоги було задоволено в повному обсязі.

З приводу посилань заявника апеляційної скарги на те, що фактично податковий орган не набув права на звернення за стягненням податкового боргу з відповідача, оскільки податкова вимога про стягнення з ПрАТ «Кіровоградтурист» податкового боргу не була вручена особі, уповноваженій на її отримання, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що заступник головного бухгалтера ОСОБА_1, яка в силу своєї посади була посадовою особою підприємства, не мала повноважень на отримання податкової вимоги, так само відповідачем не надано суду доказів на підтвердження кола осіб, які мали виключні повноваження на отримання податкової вимоги.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кіровоградтурист" - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 березня 2017 року у справі № П/811/1850/16 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко