Справа № 826/3587/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 липня 2017 року № 826/3587/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого Качура І.А., суддів Федорчука А.Б., Келеберди В.І., розглянувши у письмовому проваджені адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариство «Укрнафта» з позовом до Державної служби геології та надр України, про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (далі - позивач, ПАТ «Укрнафта») з позовом до Державної служби геології та надр України (далі - відповідач, Держгеонадра), в якому просило суд визнати протиправними дії Держгеонадра щодо відмови в продовженні строку дії спеціального дозволу № 832 від 31.03.1997 року на видобування корисних копалин Заводівського родовища, спеціального дозволу № 946 від 27.06.1997 року на видобування корисних копалин Коржівського родовища, спеціального дозволу № 1038 від 12.08.1997 року на видобування корисних копалин Козіївського родовища, спеціального дозволу № 914 від 09.06.1997 року на видобування корисних копалин Південно-Панасівського родовища, спеціального дозволу № 944 від 27.06.1997 року на видобування корисних копалин Анастасівського родовища, спеціального дозволу № 945 від 27.06.1997 року на видобування корисних копалин Артюхівського родовища, спеціального дозволу № 947 від 27.06.1997 року на видобування корисних копалин Рибальського родовища, спеціального дозволу № 1074 від 23.09.1997 року на видобування корисних копалин Липоводолинського родовища, спеціального дозволу № 1075 від 23.09.1997 року на видобування корисних копалин Качалівського родовища, а також зобов'язати Держгеонадра продовжити строк дії та видати ПАТ «Укрнафта» відповідні спеціальні дозволи строком дії на 20 років.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.07.17 року залишено без розгляду позовні вимоги в частині, що стосуються спеціального дозволу № 832 від 31.03.1997 року на видобування корисних копалин Заводівського родовища, спеціального дозволу № 946 від 27.06.1997 року на видобування корисних копалин Коржівського родовища, спеціального дозволу № 1038 від 12.08.1997 року на видобування корисних копалин Козіївського родовища.

В обґрунтування решти позовних вимог позивач зазначає, що здійснив необхідні заходи для продовження дії таких спеціальних дозволів, зокрема завчасно та неодноразово звертався до Держгеонадра з заявами та необхідними документами. Однак відповідач щоразу безпідставно повертав матеріали ПАТ «Укрнафта» без розгляду на підставі пункту 15 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 року в частині підпункту, який визначає в якості підстави для відмови в продовженні строку дії спеціальних дозволів наявність у надрокористувача боргу із сплати загальнодержавних податків та зборів станом на останній звітний період, а також у зв'язку з відсутністю в наданій копії довіреності повноважень підписанта на звернення до Держгеонадра з заявами на продовження строків дії спеціальних дозволів. Позивач акцентує увагу на тому, що посилання відповідача на підпункт пункту 15 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами в якості підстави для відмови в продовженні строків дії спеціальних дозволів не може вважатись правомірним, оскільки таке положення законодавства визнано незаконним та скасовано в судовому порядку у справі

№ 826/15532/16, а решта посилань Держгеонадра є безпідставними з огляду на абзац 9 пункту 5 статті 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності.

На думку ПАТ «Укрнафта», оскільки Держгеонадра не прийнято наказу щодо продовження строків дії або відмови в продовженні строків дії відповідних спеціальних дозволів, а зазначені підстави для відмови в продовженні строків дії спеціальних дозволів не можуть вважатись правомірними, позивач вважає, що він набув права провадити діяльність з видобутку на таких ділянках надр за принципом «мовчазної згоди», як це передбачено п. 6 ст.41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечив з підстав наявності у Держгеонадра повноважень відмовляти в продовженні строків дії спеціальних дозволів у зв'язку з наявністю у надрокористувача податкової заборгованості, що відповідно до приписів частини пункту 15 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 року, на думку відповідача, є підставою для відмови в продовженні строків дії спеціальних дозволів. При цьому, відповідач зазначає, на необхідності застосування до спірних правовідносин положення нормативно-правових актів, які діяли на момент звернення позивача із заявами на продовження строків дії спеціальних дозволів. Крім того, відповідач посилається на дискреційність повноважень при вирішенні питання щодо продовження або відмови в продовженні спеціальних дозволів на користування надрами.

У судовому засіданні представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити.

Враховуючи, згоду сторін та відповідно до приписів вимог ч. 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду про наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Укрнафта» володіє спеціальним дозволом

№ 914 від 09.06.1997 року на видобування корисних копалин Південно-Панасівського родовища, спеціальним дозволом № 944 від 27.06.1997 року на видобування корисних копалин Анастасівського родовища, спеціальним дозволом № 945 від 27.06.1997 року на видобування корисних копалин Артюхівського родовища, спеціальним дозволом № 947 від 27.06.1997 року на видобування корисних копалин Рибальського родовища, спеціальним дозволом № 1074 від 23.09.1997 року на видобування корисних копалин Липоводолинського родовища, спеціальним дозволом № 1075 від 23.09.1997 року на видобування корисних копалин Качалівського родовища. Зазначені спеціальні дозволи були надані строком дії на 20 років, а отже їх дія закінчується в 2017 році у відповідні дати.

Згідно з абзацом 8 статті 16 Кодексу України про надра переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії у разі зупинення здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр у встановленому законодавством порядку.

Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами, а також процедура продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін врегульовано Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615 (далі - Порядок № 615).

Абзацом 5 пункту 14 Порядку № 615 передбачено, що для продовження строку дії дозволу на видобування корисних копалин надрокористувач подає органу з питань надання дозволу заяву на видобування корисних копалин не пізніше ніж за шість місяців до закінчення строку його дії. Для продовження строку дії дозволу надрокористувач подає ті ж документи, що і для отримання дозволу без проведення аукціону.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Укрнафта» завчасно звернулось до Держгеонадра з заявами та додатковими документами, які передбачені Порядком № 615 для продовження строку дії відповідних спеціальних дозволів, а саме: щодо спеціального дозволу № 914 від 09.06.1997 року заява № 05.2.2-20/105 від 18.08.2016 року, щодо спеціального дозволу № 944 від 27.06.1997 року заява № 05.2.2-20/106 від 18.08.2016 року, щодо спеціального дозволу № 945 від 27.06.1997 року заява № 05.2.2-20/108 від 18.08.2016 року, щодо спеціального дозволу № 947 від 27.06.1997 року заява № 05.2.2-20/115 від 16.09.2016 року, щодо спеціального дозволу № 1074 від 23.09.1997 року заява № 05.2.2-20/97 від 03.08.2016 року, щодо спеціального дозволу № 1075 від 23.09.1997 року заява № 05.2.2-20/96 від 03.08.2016 року.

У відповідь на зазначені заяви ПАТ «Укрнафта» Держгеонадра листами від 03.10.2016 року, 10.10.2016 року та 28.10.2016 року повернуло відповідні матеріали з посиланням на пункт 15 Порядку № 615 в частині, що передбачала наявність податкового боргу в якості підстави для відмови в продовженні строку дії спеціальних дозволів.

Вважаючи відповідні відмови протиправними, позивач в межах строку для звернення на продовження строків дії спеціальних дозволів, передбаченого Порядком № 615, повторно звернувся до Держгеонадра з заявами та додатковими документами для продовження строків дії відповідних спеціальних дозволів (супровідний лист № 05.2.2-20/152 від 23.12.2016 року з доданими заявами та додатковими документами щодо кожного зі спеціальних дозволів).

Відповідач у відповідь на зазначене звернення листами від 08.02.2017 року

№ 2850/13/12-17 щодо спеціального дозволу № 914, № 2845/13/12-17 щодо спеціального дозволу № 944, № 2852/13/12-17 щодо спеціального дозволу № 945, № 2846/13/12-17 щодо спеціального дозволу № 947, № 2851/13/12-17 щодо спеціального дозволу № 1074,

№ 2853/13/12-17 щодо спеціального дозволу № 1075 повторно повернув матеріали позивача без розгляду на підставі пункту 15 Порядку № 615 в частині, що передбачала наявність податкового боргу в якості підстави для відмови в продовженні строку дії спеціальних дозволів, а також з посиланням на відсутність повноважень представника позивача підписувати заяви на продовження строку дії спеціальних дозволів на користування надрами на підставі довіреності № 10-325/д від 14.04.2016 року, яка була додана до заяв на продовження строків дії спеціальних дозволів.

Розглянувши відповідні обставини в контексті доказів, що наявні в матеріалах справи, суд критично оцінює доводи відповідача із посиланням на пункт 15 Порядку № 615 в частині, яка передбачала наявність податкового боргу як підставу для відмови в продовженні строків дії спеціальних дозволів, оскільки таку норму визнано незаконною та скасовано постановою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/15532/16 від 11.11.2016 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.05.2017 року.

Відповідно до абзацу 3 пункту 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» № 7 від 20.05.2013 року скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Враховуючи те, що пункт 15 Порядку № 615 в частині можливості відмовити в продовженні строку дії спеціального дозволу в разі наявності у надрокористувача податкової заборгованості визнано незаконним та скасовано судовим рішенням, яке набрало законної сили, то посилання Держгеонадра на відповідний пункт в якості підстави для повернення документів ПАТ «Укрнафта» без розгляду відпочатку є протиправним. Згідно з пунктом 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, суд також критично оцінює дії відповідача щодо повернення заяв позивача з огляду на відсутність у представника ПАТ «Укрнафта» повноважень на підписання відповідних заяв на підставі довіреності № 10-325/д від 14.04.2016 року, оскільки матеріалами справи підтверджується факт неодноразово звернення позивача до відповідача з документами для продовження строків дії таких спеціальних дозволів, до яких була додана копія довіреності № 10-325/д від 14.04.2016 року. Зі змісту листів Держгеонадра вбачається, що відповідач повертав відповідні заяви з посиланням лише на пункт 15 Порядку № 615 в частині, яка передбачала наявність податкового боргу як підставу для відмови в продовженні строку дії спеціального дозволу без вказівки на відсутність повноважень у представника позивача на підписання таких заяв.

Абзацом 9 пункту 5 статті 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» передбачено, що при повторному розгляді документів не допускається відмова у видачі документа дозвільного характеру з причин, раніше не зазначених у письмовому повідомленні заявнику. Аналіз відповідної статті Закону дає підстави для висновку, що оскільки відповідач в попередніх листах, якими повернув матеріали позивача на продовження строків дії спеціальних дозволів, не зазначив про те, що в нього виникають будь-які сумніви з приводу наявності у представника позивача повноважень підписувати заяви на продовження строків дії спеціальних дозволів, то подальше повернення відповідних заяв позивача з підстав, які не були зазначені в попередніх відмовах, суперечить абзацу 9 пункту 5 статті 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Відповідачем не наведено будь-яких інших належних та обґрунтованих обставин, які б вказували на те, що позивач не дотримався вимог Порядку № 615 щодо продовження строків дії спеціальних дозволів щодо яких заявлено позов, а отже суд констатує, що дії відповідача щодо повернення матеріалів ПАТ «Укрнафта» були протиправними.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на зміст абзацу 14 пункту 14 Порядку № 615, яким передбачено, що орган з питань надання дозволу протягом 45 днів після надходження документів у повному обсязі приймає рішення про продовження строку дії дозволу. Пунктом 25 Порядку № 615 передбачено, що з усіх питань щодо надання спеціальних дозволів, в тому числі й щодо відмови в продовженні дії дозволу Держгеонадра видає наказ, який протягом п'яти робочих днів розміщується на офіційному веб-сайті відповідного органу.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, в силу вимог Порядку № 615, відповідач був зобов'язаний протягом 45 днів з моменту отримання від позивача документів на продовження строків дії вищезазначених спеціальних дозволів прийняти рішення у формі наказу або про продовження або про відмову в продовженні строку дії таких спеціальних дозволів з підстав, передбачених законом та протягом п'яти робочих днів розмістити відповідний наказ на власному офіційному веб-сайті.

В матеріалах справи наявні копії листів відповідача, якими повернуті документи позивача на продовження строків дії спеціальних дозволів, докази прийняття та, відповідно, розміщення на офіційному веб-сайті Держгеонадра будь-яких наказів щодо продовження строків дії/відмови в продовженні строків дії вищезазначених спеціальних дозволів позивача відповідач не надав. В судовому засіданні представник відповідача надав усні пояснення, якими підтвердив той факт, що Держгеонадра не приймала наказів щодо відмови в продовженні строків дії спеціальних дозволів ПАТ «Укрнафта», щодо яких заявлено позов, а заяви позивача були повернути листами.

Натомість Порядком № 615 чітко передбачено, що рішення про відмову в продовженні строку дії спеціального дозволу оформлюється наказом, як рішенням відповідного органу, а листи, на які посилається відповідач, таким рішенням (наказом) не є. З урахуванням зазначеного, суд доходить до висновку, що рішення (наказу/наказів) про відмову в продовженні строків дії спеціальних дозволів ПАТ «Укрнафта», які стосуються предмету цього спору, Держгеонадра не приймалось, що свідчить про протиправність дій відповідача.

Пунктом 6 статті 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» передбачено, що у разі якщо у встановлений законом строк суб'єкту господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Днем видачі документа дозвільного характеру вважається останній день строку розгляду заяви дозвільним органом, передбаченого законом.

Зазначеною нормою Закону закріплений принцип мовчазної згоди, згідно з яким суб'єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Під час розгляду справи встановлено та підтверджено належними доказами, що відповідач повернув позивачу заяви з доданими документами на продовження строків дії спеціальних дозволів на користування надрами Південно-Панасівського, Анастасівського, Артюхівського, Рибальського, Липоводолинського та Качалівського родовищ та у встановлений законодавством строк жодного рішення не прийняв.

Зазначене вказує на те, що з урахуванням законодавчо закріпленого принципу мовчазної згоди позивач набув права провадити діяльність з видобутку вуглеводнів на відповідних ділянках надр через десять робочих днів з моменту закінчення встановленого законодавством строку для прийняття відповідачем рішення (наказу/наказів) за результатами розгляду заяв позивача, тобто: з 24.02.2017 року щодо спеціальних дозволів на користування надрами Південно-Панасівського, Анастасівського, Артюхівського, Рибальського, Липоводолинського та Качалівського родовищ. Згідно з пунктом 7 Порядку № 615 дозвіл надається на строк, визначений заявником, зокрема, на видобування корисних копалин на 20 років. З огляду на вказане, суд враховує той факт, що станом на 24.02.2017 року відповідні спеціальні дозволи продовжували діяти, а отже ПАТ «Укрнафта» має право провадити діяльність з видобутку на наступні 20 років з дати закінчення строків дії таких спеціальних дозволів, а саме: щодо спеціального дозволу № 914 на користування надрами Південно-Панасівського родовища з 09.06.2017 року до 09.06.2037 року, щодо спеціального дозволу № 944 на користування надрами Анастасівського родовища з 27.06.2017 року до 27.06.2037 року, щодо користування надрами Артюхівського родовища з 27.06.2017 року до 27.06.2037 року, щодо спеціального дозволу № 947 на користування надрами Рибальського родовища з 27.06.2017 року до 27.06.2037 року, щодо спеціального дозволу № 1074 на користування надрами Липоводолинського родовища з 23.09.2017 року до 23.09.2037 року, щодо спеціального дозволу № 1075 на користування надрами Качалівського родовища з 23.09.2017 року до 23.09.2037 року.

Крім того, суд зазначає, що продовження строків дії спеціальних дозволів на 20 років, має відбуватись з вказівкою на дати, з яких дія таких спеціальних дозволів закінчилась, а саме: щодо спеціального дозволу № 914 на користування надрами Південно-Панасівського родовища з 09.06.2017 року, щодо спеціального дозволу № 944 на користування надрами Анастасівського родовища з 27.06.2017 року, щодо користування надрами Артюхівського родовища з 27.06.2017 року, щодо спеціального дозволу № 947 на користування надрами Рибальського родовища з 27.06.2017 року, щодо спеціального дозволу № 1074 на користування надрами Липоводолинського родовища з 23.09.2017 року, щодо спеціального дозволу № 1075 на користування надрами Качалівського родовища з 23.09.2017 року.

Згідно з пунктом 2 частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. Пунктом 2 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Тобто, з системного аналізу зазначених норм Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що суд наділений повноваженнями зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії. Такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував належний та ефективний захист прав, свобод та інтересів позивача від порушень з боку відповідача.

Беручи до уваги обставини, встановлені у цій справі та з огляду на те, що продовження строку дії спеціальних дозволів законодавчо віднесено до виключної компетенції Держгеонадра, однак відповідач під час розгляду питання щодо продовження строків дії спеціальних дозволів позивача діяв не в порядку та не у спосіб, що передбачений чинним законодавством, чим порушив право ПАТ «Укрнафта» на отримання примірників продовжених спеціальних дозволів на користування надрами Південно-Панасівського, Анастасівського, Артюхівського, Рибальського, Липоводолинського та Качалівського родовищ, оскільки наявність спеціального дозволу, як документа дозвільного характеру, є необхідним для отримання іншого документа для користування надрами. Зокрема таким документом є гірничий відвід, надання якого, відповідно до п. 6 додатка 2 Положення про порядок надання гірничих відводів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 59, можливе в разі, з-поміж іншого, надання заявником копії спеціального дозволу.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що зобов'язання відповідача продовжити строк дії та видати спеціальні дозволи позивачу буде належним способом відновлення порушених прав та інтересів останнього.

Згідно з частинами 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Втім, всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду належних доказів в обґрунтування правомірності власних дій під час розгляду питання щодо продовження строків дії спеціальних дозволів позивача.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають відшкодуванню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державної служби геології та надр України щодо відмови ПАТ «Укрнафта» в продовжені строку дії:

- спеціального дозволу № 914 від 09.06.1997 року на видобування корисних копалин Південно-Панасівського родовища;

- спеціального дозволу № 944 від 27.06.1997 року на видобування корисних копалин Анастасівського родовища;

- спеціального дозволу № 945 від 27.06.1997 року на видобування корисних копалин Артюхівського родовища;

- спеціального дозволу № 947 від 27.06.1997 року на видобування корисних копалин Рибальського родовища;

- спеціального дозволу № 1074 від 23.09.1997 року на видобування корисних копалин Липоводолинського родовища;

- спеціального дозволу № 1075 від 23.09.1997 року на видобування корисних копалин Качалівського родовища.

Зобов'язати Державну службу геології на надр України продовжити строк дії та видати ПАТ «Укрнафта»:

- спеціальний дозвіл № 914 від 09.06.1997 року на видобування корисних копалин Південно-Панасівського родовища на 20 років до 09.06.2037 року;

- спеціальний дозвіл № 944 від 27.06.1997 року на видобування корисних копалин Анастасівського родовища на 20 років до 27.06.2037 року;

- спеціальний дозвіл № 945 від 27.06.1997 року на видобування корисних копалин Артюхівського родовища на 20 років до 27.06.2037 року;

- спеціальний дозвіл № 947 від 27.06.1997 року на видобування корисних копалин Рибальського родовища на 20 років до 27.06.2037 року;

- спеціальний дозвіл № 1074 від 23.09.1997 року на видобування корисних копалин Липоводолинського родовища на 20 років до 23.09.2037 року;

- спеціальний дозвіл № 1075 від 23.09.1997 року на видобування корисних копалин Качалівського родовища на 20 років до 23.09.2037 року.

Судові витрати в розмірі 19 200 грн. присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.А. Качур

Судді А.Б. Федорчук

В.І. Келеберда