Справа № 403/330/17
Суддя: Атаманова С. Ю.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №403/330/17 провадження № 2-а/403/7/17
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

05 липня 2017 року смт.Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Устинівського району Кіровоградської області про визнання протиправними та скасування рішень ОСОБА_2 сільської ради Устинівського району Кіровоградської області,-

В С Т А Н О В И В:

До Устинівського районного суду Кіровоградської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Устинівського району Кіровоградської області про визнання протиправними і скасування рішень десятої сесії сьомого скликання ОСОБА_2 сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, а саме: № 181 від 24.03.2017 року, відповідно до якого рішення про надання позивачу дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо розпаювання земельної ділянки площею 30,0 га, наданої для ведення фермерського господарства на умовах оренди не набрало потрібної кількості голосів і тому вважається не прийнятим та № 182 від 24.03.2017 року, відповідно до якого було вирішено внести зміни до п.1 рішення сільської ради від 15.05.2015 року № 395 «Про надання ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення фермерського господарства на умовах оренди» та викласти його в такій редакції: «надати гр.ОСОБА_1 земельну ділянку площею 30 га кадастровий номер :02:000:9054 в оренду, терміном на сім років для ведення фермерського господарства за рахунок земель комунальної власності сільської ради без права розпаювання. Пункти 2,3,4,5 рішення сільської ради від 15.05.2015 року «Про надання ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення фермерського господарства на умовах оренди» залишити без змін». Посилаючись на положення ст.ст.14,19 Конституції України, ст.13 Закону України «Про фермерське господарство», ст.ст.118,121 Земельного кодексу України, позивач ОСОБА_1 вважає, що відповідач ОСОБА_2 сільська рада Устинівського району Кіровоградської області в даному випадку виступає в якості субєкта владних повноважень, під час розгляду його заяви від 18.01.2017 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо розпаювання земельної ділянки діяв не у спосіб, який визначено чинним законодавством і з перевищенням строку, встановленого законом для його прийняття, а тому рішення відповідача № 24.03.2017 року №181 є протиправним і підлягає скасуванню. Крім того, посилаючись на п.5 рішення №7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року зазначив, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання, а тому рішення відповідача від 24.03.2017 року № 182 є протиправним і підлягає скасуванню, оскільки чинним законодавством заборонено вносити зміни до виконаних рішень органів місцевого самоврядування одноразового застосування. Дослідивши адміністративний позов та додані до нього матеріали приходжу до наступних висновків. Із змісту поданої позивачем заяви вбачається, що він звернувся до Устинівського районного суду Кіровоградської області, як адміністративного суду, в порядку ст.ст.6, 17, 19 КАС України, якими передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси; юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій; юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.4 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства. Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Згідно п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. За змістом ст.ст.177, 181, 324 ЦК України земля та земельні ділянки є обєктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» земельні відносини, субєктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а обєктами землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (ст.1 ЦК, ст.ст.2, 5 ЗК України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними ст.ст.16, 21, 393 ЦК , ст.152 ЗК України, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них субєкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК України та інші), крім спорів, передбачених ч.1 ст.16 Закону України від 17.11.2009 року № 1559-VІ «Про відчуження земельних ділянок, інших обєктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК України), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК України). Згідно розяснень п.п.3, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» земельні спори громадян з органами державної влади та органами місцевого самоврядування з питань надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства у випадках, передбачених законодавством, а також спори з майнових питань, повязаних із земельними відносинами, за участю громадян, що є членами фермерського господарства, їхніх спадкоємців тощо розглядаються за правилами цивільного судочинства. Спори, повязані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. При розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції ( зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування, у продажі земельної ділянки, в наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо) суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобовязує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство. Суддею встановлено, що на підставі рішення 36-ої сесії 6-го скликання ОСОБА_2 сільської ради Устинівського району Кіровоградської області від 15.05.2015 року №395 позивачу ОСОБА_1 надано земельну ділянку площею 30 га кадастровий номер :02:000:9054 в оренду терміном на сім років для ведення фермерського господарства за рахунок земель комунальної власності сільської ради та зобовязано у тримісячний строк укласти та зареєструвати договір оренди земельної ділянки. Згідно договору оренди землі, укладеного 16.05.2015 року між орендодавцем ОСОБА_2 сільською радою в особі голови ОСОБА_3 та орендарем ОСОБА_1, останній прийняв в строкове, платне користування зазначену вище земельну ділянку. Вказаний договір оренди землі зареєстрований в Державному реєстрі речових прав 19.05.2015 року за номером запису про інше речове право: 9741904; вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки; обєкт іншого речового права: земельна ділянка загальною площею 30 га, у тому числі ріллі 30 га. Таким чином, суддею встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 сільською радою Устинівського району Кіровоградської області існують договірні правовідносини, що виникли внаслідок укладення ними договору оренди землі. Відповідно до рішення 10-ої сесії 7-го скликання ОСОБА_2 сільської ради Устинівського району Кіровоградської області №181 від 24.03.2017 року позивачу було відмовлено у наданні дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо розпаювання земельної ділянки площею 30, 0 га, наданої йому для ведення фермерського господарства на умовах оренди. З огляду на встановлені обставини, суддею встановлено, що позивач звернувся до відповідача з приводу земельної ділянки, яка перебуває у нього в користуванні на правах оренди, з метою вирішення питання, яке відповідно до закону необхідне для набуття і реалізації ним права на землю. При цьому, виходячи із посилання позивача на ч.1 ст.13 Закону України «Про фермерське господарство» щодо права членів фермерського господарства на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю), вирішення ОСОБА_2 сільською радою питання про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо розпаювання земельної ділянки, яка перебуває у користуванні позивача, безпосередньо необхідне для набуття ним права власності на землю. Такий висновок відповідає також нормі ч.2 ст.13 Закону України «Про фермерське господарство», за змістом якої членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Крім того, необхідність розгляду поданого ОСОБА_1 позову в порядку цивільного судочинства відповідає і розясненням п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», відповідно до якого спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них субєкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства, якщо це стосується позовів про видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею, зокрема ст.118 ЗК України, яка визначає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, та на яку безпосередньо посилається позивач ОСОБА_1 в своєму адміністративному позові, поданому до суду. За вказаних обставин суд у відповідності до п.1 ч.1 ст.109 КАС України вважає наявними підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Устинівського району Кіровоградської області про визнання протиправними та скасування рішень ОСОБА_2 сільської ради від 24.03.2017 року №181 та №182. Керуючись п.1 ч.1 ст.ст.109, 158, 160, 165 КАС України,

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Устинівського району Кіровоградської області про визнання протиправними та скасування рішень ОСОБА_2 сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, оскільки заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. 2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі невідкладно надіслати позивачу разом із позовною заявою та всіма доданими до неї документами (матеріалами). Відповідно до ч.6 ст.109 КАС України розяснити позивачу ОСОБА_1 право звернення до Устинівського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою у порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області С.Ю.Атаманова