Справа № 822/2633/16
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2633/16

Головуючий у 1-й інстанції: Польовий О.Л.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

27 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства "Хмельницький цукровий завод" (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач грудні 2016 року звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просив: стягнути з ПАТ "Хмельницький цукровий завод" кошти в сумі 881747,75 з розрахункових рахунків, відкритих у банківський установах, обслуговуючих вказаного платника податків, та за рахунок готівки, що належить платнику податків у рахунок погашення податкового боргу.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.01.2017 у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.12.2015 протоколом позачергових загальних зборів ПАТ "Хмельницький цукровий завод" прийнято рішення припинити діяльність ПАТ "Хмельницький цукровий завод" шляхом введення процедури ліквідації відповідно до вимог чинного законодавства та статуту.

Загальними зборами ПАТ "Хмельницький цукровий завод" встановлено строк для подання заяви претензій кредиторами два місяці з дати оприлюднення на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців до 01.03.2016 .

Відповідач отримав заяву про визнання кредиторських вимог ДПІ у м. Хмельницькому за № 3200/10/22-25-23 від 04.02.2016 та лист про визнання кредиторських вимог від ДПІ у м. Хмельницькому за № 16004/10/22-25-17 від 13.07.2016.

Згідно розрахунку суми податкового боргу, витягів з картки особового рахунку відповідача та довідки про заборгованість, відповідач не сплатив у повному обсязі узгоджені податкові зобов'язання по земельному податку з юридичних осіб, у зв'язку з чим станом на день розгляду справи податковий борг відповідача становить 881 747,75 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача про відшкодування заборгованості перед бюджетом зі сплати податків та зборів можуть бути задоволені в порядку черговості задоволення вимог кредиторів, встановленої ст.112 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Згідно ст. 97 ПК України, під ліквідацією платника податків розуміється ліквідація платника податків як юридичної особи або державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрація у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), внаслідок якої відбувається закриття їх рахунків та/або втрата їх статусу як платника податків відповідно до законодавства.

У разі якщо власник або уповноважений ним орган приймає рішення про ліквідацію платника податків, не пов'язану з банкрутством, майно зазначеного платника податків використовується у черговості, визначеній відповідно до законів України.

Пунктом 1 ч.1 ст.110 ЦК України визначено, що юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженою на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягнення мети, для якої її створено, а також у випадках, передбачених установчими документами.

Згідно зі ст. 111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу.

Згідно ст.112 ЦК України, у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом;

2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності;

3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов'язкових платежів);

4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги.

Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно. Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду із позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволенні через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

У разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або у разі ухилення від їх розгляду кредитор має право до затвердження ліквідаційного балансу звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації.

З наведеного слідує, що тільки після затвердження проміжного ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія або ліквідатор та в разі відсутності грошових коштів для погашення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) приступають до продажу майна для подальшого погашення вимог кредиторів.

Згідно матеріалів справи, за рахунок майна боржника повинні будуть також погашатися вимоги кредиторів які включені до реєстру кредиторів, а саме ФСС від НВВ та ПЗ України відділення ВДФ у м. Хмельницькому перша черга; УПФУ у м. Хмельницькому, ФСС з ТВП Хмельницька виконавча дирекція, Хмельницький міський центр зайнятості друга черга.

При цьому, станом на теперішній час, кредиторські вимоги позивача визнані відповідачем в повному обсязі та відповідно до вимог ст. 112 ЦК України включені для подальшого погашення до реєстру вимог кредиторів у третю чергу в ліквідаційній процедурі ПАТ "Хмельницький цукровий завод".

Отже, саме після погашення вимог зазначених кредиторів за рахунок коштів, одержаних ліквідаційною комісією від продажу майна платника податків, можуть бути задоволені вимоги позивача про відшкодування заборгованості перед бюджетом зі сплати податків та зборів.

Норми ст.97 ПК України є спеціальними нормами, які встановлюють особливості погашення податкового боргу у разі ліквідації платника податків, не пов'язаної з банкрутством.

Стягнення коштів з банківського рахунку, на якому акумулюються кошти підприємства, що ліквідується, призводить до порушення порядку черговості задоволення вимог кредиторів, встановленої ст.112 ЦК України, що в свою чергу порушує приписи ст. 97 ПК України, оскільки стягнення коштів з банківських рахунків відбувається негайно після направлення податковим органом до банківської установи платіжної вимоги, без дотримання порядку черговості задоволення кредиторських вимог.

Зазначені висновки узгоджуються з позицією Вищого адміністративного суду України викладеною в постанові від 15.06.2016 у справі № 818/820/15.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суб'єктом владних повноважень не доведено суду правомірності заявлених ним вимог, а доводи апеляційної скарги позивача викладених вище висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні заявлених позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3