Справа № 823/302/17
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

823/302/17

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу Ватутінського КВП "Водоканал" на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у справі за позовом Ватутінського КВП "Водоканал" до Державної екологічної інспекції у Черкаській області про визнання дій протиправними та скасування припису в частині,

встановив:

Ватутінське комунальне виробниче підприємство «Водоканал» звернулося з позовом до суду, у якому просило визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Черкаській області, які виявились у недотриманні порядку організації та проведенні перевірок суб’єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства визначеного Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №464 від 10.09.2008 «Про затвердження Порядку організації та проведення перевірок суб’єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства», при проведенні перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства на Ватутінському комунальному виробничому підприємстві «Водоканал», в направленні з порушенням вимог Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №464 від 10.09.2008 припису №108 від 31.10.2016, претензії №10-14/7/ЮР від 20.01.2017; визнати протиправним та скасувати п. 3 припису №108 від 31.10.2016 Державної екологічної інспекції у Черкаській області.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 20.03.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного а дміністративного суду від 18.05.2017, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі Ватутінське КВП "Водоканал", не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, та прийняти нове рішення про задоволення позову.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 07.10.2016 Державною екологічною інспекцією у Черкаській області надіслано позивачу повідомлення про проведення планової перевірки у термін з 18.10.2016 по 01.11.2016, яке отримано позивачем 11.10.2016.

Так, посадовими особами Державної екологічної інспекції у Черкаській області в період з 26.10.2016 по 27.10.2016 здійснено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал», за наслідками якої складено Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

За результатами перевірки відповідачем винесено припис №108 від 31.10.2016, пунктом 3 якого зобов’язано Ватутінське комунальне виробниче підприємство «Водоканал» в термін до 31.12.2016 отримати дозвіл на спеціальне водокористування.

У подальшому, Державною екологічною інспекцією у Черкаській області 21.01.2017 направлено позивачу претензію в порядку статті 6 Господарського процесуального кодексу України щодо відшкодування завданих збитків за самовільне використання підземної води.

У відповідності до частини першої статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі – Закон №877-V) (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Згідно з частиною четвертою вказаної статті органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку.

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.

Частиною п’ятою статті 5 Закону №877-V визначено, що строк здійснення планового заходу не може перевищувати п'ятнадцяти робочих днів, а для суб'єктів малого підприємництва - п'яти робочих днів, якщо інше не передбачено законом. Продовження строку здійснення планового заходу не допускається.

Таким чином, суди дійшли вірного висновку про відхилення доводів позивача про те, що відповідачем у повідомленні про проведення планової перевірки від 07.10.2016 №03-18/2875 зазначено термін її проведення одинадцять робочих днів, замість десяти робочих днів.

За правилами статті 42 Водного кодексу України водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства.

Водокористувачі можуть бути первинними і вторинними. Первинні водокористувачі - це ті, що мають власні водозабірні споруди і відповідне обладнання для забору води. Вторинні водокористувачі (абоненти) - це ті, що не мають власних водозабірних споруд і отримують воду з водозабірних споруд первинних водокористувачів та скидають стічні води в їх системи на умовах, що встановлюються між ними. Вторинні водокористувачі можуть здійснювати скидання стічних вод у водні об'єкти також на підставі дозволів на спеціальне водокористування.

У відповідності зі статтею 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані, зокрема: дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території; здійснювати облік забору та використання вод, вести контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об'єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об'єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами; здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу, своєчасно сплачувати збори за спеціальне водокористування та інші збори відповідно до законодавства.

Статтею 48 Водного кодексу України встановлено, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Згідно зі статтею 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу. Дозвіл на спеціальне водокористування видається: державними органами охорони навколишнього природного середовища - у разі використання води водних об'єктів загальнодержавного значення; Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими Радами за погодженням з державними органами охорони навколишнього природного середовища - у разі використання води водних об'єктів місцевого значення. У дозволі на спеціальне водокористування встановлюються ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин. Спеціальне водокористування є платним.

Статтями 16, 19, 21 Кодексу України про надра передбачено, що користування надрами, у тому числі видобування підземних прісних вод, здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Таким чином, суди дійшли вірного висновку, що спеціальним водокористуванням, яке здійснюється на підставі спеціального дозволу, є забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, а особою, що здійснює спеціальне водокористування, є така особа, яка безпосередньо здійснює такий забір води з водних об'єктів.

Як встановлено судами, на момент здійснення відповідачем перевірки у позивача не було чинного дозволу на спеціальне водокористування, оскільки новий дозвіл ним не було отримано, а строк дії попереднього дозволу сплинув, тому відповідачем правомірно встановлено порушення статті 44 Водного кодексу України.

При цьому, пунктом 3 оскаржуваного припису Державної екологічної інспекції у Черкаській області №108 від 31.10.2016 зобов’язано позивача в термін до 31.12.2016 отримати дозвіл на спеціальне водокористування, а як вбачається з матеріалів справи, Ватутінським комунальним виробничим підприємством «Водоканал» отримано дозвіл на спеціальне водокористування 28.12.2016 №Укр856-А/Чрк, тобто позивачем виконано вимоги п. 3 оскаржуваного припису в повному обсязі.

Таким чином, дії Державної екологічної інспекції у Черкаській області щодо проведення планової перевірки позивача, винесення припису №108 від 31.10.2016 та претензії №10-14/7/ЮР від 20.01.2017 є правомірними, тому п. 3 оскаржуваного припису Державної екологічної інспекції у Черкаській області №108 від 31.10.2016 скасуванню не підлягає.

Згідно положень частини сьомої статті 7 Закону №877-V (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), у разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи, планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства позивача здійснено 27.10.2016, а оскаржуваний припис №108 винесено 31.10.2016, тобто в межах п’яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю).

Отже посилання позивача про те, що не зазначення відповідачем в акті перевірки дати його складання та дати закінчення перевірки, що унеможливлює прорахунку п’ятиденного терміну складання оскаржуваного припису є необґрунтованими.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті –пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Ватутінського КВП "Водоканал" на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у справі за позовом Ватутінського КВП "Водоканал" до Державної екологічної інспекції у Черкаській області про визнання дій протиправними та скасування припису в частині.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя В.Ф. Мороз