Справа № 264/2653/17
Суддя: Мирошниченко Ю. М.
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/2653/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2017 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі судді Мирошниченка Ю.М., при секретарі Ковальовій О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 Управління патрульної поліції в м. Маріуполі ОСОБА_2 з приводу рішення субєкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про визнання дій інспектора неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 14 травня 2017 року серії АР № 335274, винесеної інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі лейтенантом поліції ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення порушень, передбаченого ч. 2 ст.122 КпАП України.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки викладені в ній обставини правопорушення не відповідають дійсності та спотворюють фактичні обставини події. Вказує, що дійсно у встановлені за постановою час та місце він керував належним йому автомобілем. Наближуючись до пішохідного переходу, світлофор попереджуючи про закінчення часу дії сигналу, що дозволяє рух, перейшов у режим «зелений мигаючий». Перед ним рухався інший автомобіль, який почав зупинятись, позивач здійснив маневр обгону та, на підставі п.16.8 Правил дорожнього руху України, закінчив маневр і продовжив рух, оскільки вважав, що має право виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Після чого, одразу ж, був зупинений працівниками поліції, які стверджували, що позивач порушив вимоги п.8.7.3-е, тобто проїхав на заборонений сигнал світлофору. Просив скасувати вказану постанову, оскільки вважає, що правил дорожнього руху України не порушував, діяв згідно встановлених приписів.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з аналогічних мотивів наведених в позові.

Представник відповідача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності ат заперечення на позовну заяву в якій вказувала на дотримання інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі лейтенантом поліції ОСОБА_2 вимог КУпАП при складені постанови про адміністративні правопорушення та наявність законних підстав для притягнення ОСОБА_1, оскільки інспектори поліції рухалися на службовому автомобілі за автомобілем позивача, при цьому позивач повністю переїхав стоп-лінію на заборонений сигнал світлофору, а саме на поєднання жовтого та червоного сигналів. В підтвердження законності дій працівників поліції представила до суду відеозапис з камери, розташованої на форменому одязі поліцейського та відеозапис з відеореєстратора, на якому зафіксовано обставини правопорушення. Просила у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно пункту 8.10. Правил дорожнього руху у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

За порушення правил проїзду перехресть і розташування транспортних засобів на проїзній частині, передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 статті 122 КУпАП.

Судом встановлено, що 14 травня 2017 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 335274 від 14 травня 2017 року інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі лейтенантом поліції ОСОБА_2, було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, а саме: за те, що він 14 травня 2017 року о 12.15 год., керуючи транспортним засобом KIA MAGENTIS, державний номер НОМЕР_1, в місті Маріуполі по проспекту Бойка перетнув пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофору, чим порушив пункт 8.7.3-е Правил дорожнього руху, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом встановлено, що поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395.

Згідно з пунктом 2 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Згідно з пунктом 9, 10 зазначеної Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом були вивчені та переглянути надані відповідачем відеозаписи з відеокамери, закріпленої на форменому одязі працівника поліції та відео реєстратора, встановленого на поліцейському автомобілі, з яких вбачається, що позивач на своєму автомобілі рухався попереду службового автомобіля інспекторів поліції по проспекту Нікопольському (Бойко) в Кальміуському районі м. Маріуполя, де, підїжджаючи до перехрестя почав перестоювання з крайньої лівої смуги на праву для обїзду автомобіля, що стояв попереду на крайній лівій смузі для руху, на жовтий заборонений сигнал світлофору, продовжив рух перетинаючи стоп лінію та пішохідний перехід на червоний сигнал світлофору. Перешкод, які обєктивно б заважали ОСОБА_1 своєчасно здійснити зупинку у встановленому місці перед перехрестям при увімкненому жовтому та червоному сигналі світлофору, на відеозйомці зафіксовано не було. Після цього працівниками поліції позивача було зупинено на місці та повідомлено про вчинення адміністративного правопорушення.

В ході тривалої дискусії при зясуванні обставин вчиненого порушення позивач висловлював інспектору поліції всі наявні у нього заперечення та доводи на свій захист. Після чого працівник поліції повідомив позивача про склад вчиненого ним правопорушення, розяснив йому права, порядок оскарження постанови і виніс постанову у присутності позивача на місці зупинки транспортного засобу, після чого надав час для уважного вивчення змісту постанови.

Момент руху транспортного засобу позивача по проспекту Нікопольському (Бойка), його проїзд на перехресті при ввімкненому жовтому сигналі світлофору, відсутність будь-яких перешкод перед перехрестям, пояснення позивача після зупинки транспортного засобу, що зафіксовані на відеокамеру, закріплену на форменому одязі інспектора поліції в своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованих підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З урахуванням зазначеного відповідачем цілком обґрунтовано та законно було прийнято рішення про порушення правил дорожнього руху та винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

З огляду на вказане вище відео, суд відкидає суперечливі та недостовірні посилання позивача, вважає їх способом захисту, спрямованим на уникнення адміністративної відповідальності за вчинений проступок.

За приписами ч.2 ст.72 КАС України довести правомірність своїх дій чи бездіяльності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень. Разом з тим, відповідно до принципу змагальності, закріпленого у ст.11 КАС України, сторона має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Позивач не надав належних доказів на спростування встановленого порушення вимог п.8.7.3-е ПДР України.

Більш того, відповідно до п.8.7.3-ґ Правил дорожнього руху України вказано, що жовтий сигнал світлофору забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, а тому позивач мав припинити рух транспортного засобу та здійснити його зупинку на відстані, яка передбачена п.8.10 Правил дорожнього руху України.

Отже постанова у справі про адміністративне правопорушення складена відповідачем у відповідності до вимог ст.283 КУпАП із відображенням всіх необхідних відомостей.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідачем за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення цілком обґрунтовано було накладено єдиний розмір стягнення у виді штрафу в розмірі 4255,00 грн., що відповідає санкції ч.2 статті 122 КУпАП.

При цьому згідно частини 2 статті 33 КУпАП при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху інспектором не повинні враховуватися характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Подібні зміни до статті 33 КУпАП були внесені згідно із Законом № 596-VIII від 14.07.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

За таких обставин судом не встановлено будь-яких порушень з боку відповідача, а його дії при розгляді справи про адміністративне правопорушення та складані постанови щодо ОСОБА_1 відповідають діючому законодавству, та у звязку із цим підстав для скасування прийнятої постанови не має.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 94, 160-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №4 Управління патрульної поліції в м. Маріуполі ОСОБА_2 з приводу рішення субєкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

На постанову може бути подана апеляція до Донецького апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя з одночасним надсиланням її копії особою, що її подає, до суду апеляційної інстанцій протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

З повним текстом постанови можна буде ознайомитися в канцелярії суду 20 червня 2017 року.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко