Справа № 447/2370/16-а
Суддя: Карбовнік І. М.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/447/19/17
Справа №447/2370/16-а
П О С Т А Н О В А

ІмЕНЕм україни

27.06.2017 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі: головуючого -судді Карбовнік І. М. , за участю секретаря судового засідання Данилів О.І., , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби, третя особа: Львівська митниця ДФС про скасування постанов про відкриття виконавчого провадження ,

в с т а н о в и в :

23.12.2016 року ОСОБА_1 пред'явив позов до Миколаївського РВ ДВС, відповідно до якого просив визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця Миколаївського РВ ДВС Сурової Лесі Олександрівни про відкриття виконавчого провадження від 09.11.2016 року з примусового виконання постанови №461/1517/16-п, виданої 12.07.2016 року Львівською митницею ДФС про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 47925,50 гривень (ВП №52841711) та постанови №461/1517/16-п, виданої 12.07.2016 року Львівською митницею ДФС про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 1135,16 гривень (ВП №52841561). В обґрунтування позову наведено наступне. 16.11.2016 року позивач отримав оскаржувані постанови про відкриття виконавчих проваджень. Дані постанови прийняті державним виконавцем 09.11.2016 року. Виконавчий документ виданий Галицьким районним судом м. Львова, однак у постановах про відкриття виконавчого провадження зазначено, що такий виданий Львівською митницею ДФС, стягувачем зазначено Львівську митницю ДФС. Також позивачем пропущений встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Зокрема, виконавчі документи стягувачем за якими є державний орган можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом 3 місяців. Постанова на підставі якої були відкриті виконавчі провадження набрала законної сили 12.07.2016 року, а заява про примусове виконання подана 08.11.2016 року.

В судове засідання позивач та його представник не з'явилися. Представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про проведення судового розгляду справи у його відсутності зазначивши, що позов підтримує та просив такий задовольнити.

Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, заперечень на позов не подав.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, подав заперечення на позов, відповідно до якого зазначив наступне. 12.07.2016 року Галицьким районним судом м. Львова винесено постанову у справі №461/1517/16-п. Позивач дану постанову оскаржив. 21.09.2016 року Апеляційним судом Львівської області у задоволенні апеляційної скарги позивача відмовлено, а постанову від 12.07.2016 року залишено без змін. 18.10.2016 року постанову було скеровано для примусового виконання. Таким чином, тримісячний строк для пред'явлення постанови до примусового виконання починається з дати набрання постановою від 12.07.2016 року законної сили, а саме з 21.09.2016 року. Тому, строк пред'явлення постанови до виконання не було пропущено.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до постанови Галицького районного суду м. Львова від 12.07.2016 року у справі №461/1517/16-п ОСОБА_1 визнали винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.472 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 47925,50 гривень. Крім того, з ОСОБА_1 присуджено до стягнення 1135,16 гривень витрат за зберігання на складі митниці товарів, що є предметом порушення митних правил.

Листом від 18.10.2016 року стягував пред'явив вищевказану постанову до примусового виконання.

До відповідача заява про примусове виконання надійшла 08.11.2016 року. 09.11.2016 року на підставі даної заяви було відкрито два виконавчі провадження: ВП №51841711 та ВП №52841561, про що державний виконавець видала дві постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до оскаржуваних постанов про відкриття виконавчих проваджень органом, що видав виконавчий документ зазначено Львівську митницю ДФС; датою набрання законної сили - 12.07.2016 року.

Однак, відповідно до матеріалів справи постанову на підставі якої відкрито виконавче провадження прийняв Галицький районний суд м. Львова, а не Львівська митниця ДФС.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно оскаржуваних постанов про відкриття виконавчого провадження постанова Галицького районного суду м. Львова від 12.07.2016 року набрала законної сили 12.07.2016 року, а була пред'явлена до примусового виконання 08.11.2016 року. Враховуючи наведене, оскаржувані постанови про відкриття провадження прийняті державним виконавцем всупереч вимогам ст.12 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищенаведене, оскаржувані постанови не відповідають критеріям зазначеним у ч.3 ст.2 КАС України, а отже позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 158-163, 167, 256 КАС України, ст.ст. 4, 12, 74 Закону України «Про виконавче провадження» , суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця Миколаївського РВ ДВС Сурової Лесі Олександрівни про відкриття виконавчого провадження від 09.11.2016 року з примусового виконання постанови №461/1517/16-п, виданої 12.07.2016 року Львівською митницею ДФС про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 47925,50 гривень (ВП №52841711) та постанови №461/1517/16-п, виданої 12.07.2016 року Львівською митницею ДФС про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 1135,16 гривень (ВП №52841561).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Суддя: Карбовнік І. М.