Справа № 161/4390/17
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року Справа № 876/7249/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Довгої О.І.

при секретарі судового засідання: Чигер І.І.

за участі позивача: ОСОБА_1

представників позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

представників відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5

представника третьої особи: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 міської ради на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.06.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8 міської ради, ОСОБА_7, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_9 про визнання нечинним та скасування рішення, поновлення на посаді,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_8 міської ради, ОСОБА_7, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_9, про визнання нечинним та скасування рішення Луцького міської ради від 15.03.2017 року № 19/1, поновлення на посаді секретаря Луцької міської ради та визнання нечинним та скасування рішення Луцького міської ради від 21.03.2017 року № 20/1.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 15.03.2017 року її повноваження як секретаря Луцької міської ради було достроково припинено незаконно, а саме, з численними порушеннями вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», діючого Регламенту ОСОБА_8 міської ради. Передумовою даного рішення передувала смерть 03.02.2017 року Луцького міського голови ОСОБА_10 Також, позивач зазначила, що в силу дострокового припинення повноважень міського голови у звязку із його смертю його функції виконує секретар ЛМР відповідно до вимог ч. 2 ст. 42, п. 3 ч. 3 ст. 50, п. 6 ч. 1 ст. 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Ініціювати на пленарному засіданні внесення до порядку денного сесії питання, що не було попередньо включено до порядку денного сесії мала право виключно Секретар ЛМР. Разом з тим, при звільненні позивача з посади секретаря ЛМР порушено як спеціальний закон «Про службу в органах місцевого самоврядування» так і загальний КЗпП України, де зазначено, що достроковому припиненню повноважень секретаря міської ради повинно передувати настання обставин, передбачених Законами. Також, як вбачається із змісту рішення сесії № 19/1 від 15.03.2017 року «Про дострокове припинення повноважень секретаря міської Ради ОСОБА_1В.» не наведено ані підстав дострокового припинення повноважень, ані підстав звільнення, що суперечить ч. 3 ст. 147-1 КЗпП України. Крім того, не зазначено дати звільнення.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.06.2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано нечинним та скасовано рішення ОСОБА_8 міської ради № 19/1 від 15.03.2017 року «Про дострокове припинення повноважень секретаря міської ради ОСОБА_1В.». Поновлено ОСОБА_1 на посаді секретаря Луцької міської ради з 16 березня 2017 року.

Постанову суду першої інстанції оскаржили ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 міська рада. Вважають, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційних скаргах.

Апелянт ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити повністю.

Апелянт ОСОБА_7 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

ОСОБА_8 міська рада просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задоволити повністю, а апеляційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 міська рада слід задоволити частково покликаючись на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що прийняття ОСОБА_8 міською радою рішення №20/1 від 21.03.2017р. «Про обрання секретаря Луцької міської ради» було прямим наслідком прийняття іншого рішення ОСОБА_8 міської ради «Про дострокове припинення повноважень секретаря міської ради ОСОБА_1В.» №19/1 від 15.03.2017р.

Як вбачається з постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.06.2017 року встановлено нечинність рішення ОСОБА_8 міської ради «Про дострокове припинення повноважень секретаря міської ради ОСОБА_1В.» №19/1 від 15.03.2017р., оскільки останнє прийняте з численними порушеннями норм діючого законодавства, зокрема Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та з порушенням вимог Регламенту ОСОБА_8 міської ради .

Так, рішення ОСОБА_8 міської ради «Про дострокове припинення повноважень секретаря міської ради ОСОБА_1В.» №19/1 від 15.03.2017р. є нечинним, в тому числі і з тієї підстави, що воно підписане особою, яка не мала права підписувати це рішення.

Відтак, в силу дострокового припинення повноважень міського голови у звязку із його смертю його функції виконує секретар ЛМР відповідно до ч.2 ст. 42, п.3 ч. 3 ст. 50, п.6 ч. 1 ст. 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до вимог п.3 ч. 3 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар ради ОСОБА_1 головувала на пленарному засіданні сесії 15.03.2017р., до порядку денного якого, з порушенням встановленого порядку, було включено питання про дострокове припинення її повноважень як секретаря.

Згідно з п. 5 ст. 33 Регламенту ЛМР, під час розгляду питання персонально щодо головуючого, ведення засідання доручається Секретарю Ради або одному з депутатів за процедурним рішенням Ради. Оскільки, вказане питання стосувалося особисто секретаря ради ОСОБА_1 яка головувала на пленарному засіданні, то головуючим на час розгляду міською радою першого питання порядку денного було обрано депутата міської ради ОСОБА_7 Більшістю голосів пропозиція про припинення повноважень секретаря ЛМР ОСОБА_1 була підтримана депутатами і за результатами голосування було прийняте рішення ЛМР №19/1 від 15.03.2017р.

Згідно пп. 3, 8 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч. 3. ст. 31, ст. 33 Регламенту ЛМР міський голова підписує рішення ради та її виконавчого комітету, скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 50, п. 6 ч. 1 ст. 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар міської ради веде засідання ради та підписує її рішення у випадках, передбачених ч.б. ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». В свою чергу, ч.б ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює такі випадки, у яких секретар міської ради веде засідання та підписує рішення міської ради - це немотивована відмова міського голови або неможливості його скликати сесію ради. В даному випадку неможливість скликати сесію ради зумовлена смертю 03.02.2017р. міського голови ОСОБА_10

Згідно приписів Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» 19-а позачергова сесія скликалася секретарем ЛМР ОСОБА_1 яка і була головуючим на пленарних засіданнях і, відповідно, рішення ЛМР повинні бути підписані також секретарем ЛМР ОСОБА_1, про що правильно зазначає суд першої інстанції в оскаржуваній постанові.

Разом з тим, судом першої інстанції констатується відсутність обставин передбачених ч.7 та ч.8 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», при наявності яких, протоколи міської ради, прийняті нею рішення підписуються депутатом ради, який за дорученням депутатів головував на її засіданні, а саме у випадках, коли:

- сесія міської ради скликана за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу відповідної ради (ч. 7);

- сесія ради скликана для розгляду електронної петиції, що набрала необхідну кількість підписів, протягом строку, встановленого для її розгляду (ч.8).

Таким чином жодних інших випадків, з настанням яких, депутат міської ради набуває повноважень на ведення пленарних засідань міської ради та підписання рішень міської ради Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не містить.

Також, апеляційний суд звертає увагу на наступний висновок суду першої інстанції «Відповідно до вимог цієї статті (вище зазначено ст.46 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні») неправомірним є також і доручення депутатами ЛМР окремому депутату ЛМР ОСОБА_7 ведення пленарного засідання та підписання рішень ЛМР.

Відповідно до пп. 3, 8 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч. 3. ст. 31, ст. 33 Регламенту ЛМР міський голова підписує рішення ради та її виконавчого комітету, скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради.

Згідно п.3 ч.3 ст. 50, п. 6 ч. 1 ст. 79 Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар міської ради веде засідання ради та підписує її рішення у випадках, передбачених ч.б. ст. 46 Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні». Ч. 16 ст. 46 Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що протоколи міської ради, прийняті нею рішення підписуються особисто міським головою, у разі його відсутності - відповідно секретарем міської ради.

Частина 16 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає випадки виключення з вищевказаного процесу підписання рішень міської ради - підписання депутатом ради, який за дорученням депутатів головував на її засіданні, тобто у випадках коли: сесія міської ради скликана за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу відповідної ради (ч. 7); сесія ради скликана для розгляду електронної петиції, що набрала необхідну кількість підписів, протягом строку, встановленого для її розгляду (ч.8).

Відтак, дійшовши до правильного висновку, що «неправомірним є також і доручення депутатами ЛМР окремому депутату ведення пленарного засідання та підписання рішень ЛМР» суд першої інстанції, залишив поза увагою той факт, що сесію, на якій прийнято рішення ОСОБА_8 міської ради №20/1 від 21.03.2017р. «Про обрання секретаря Луцької міської ради», скликано ОСОБА_7, який головував на пленарному засіданні та який підписав це рішення.

Судова колегія апеляційного суду також звертає увагу, що судом першої інстанції вирішено визнати нечинним та скасувати рішення ОСОБА_8 міської ради №19/1 від 15.03.2017р. «Про дострокове припинення повноважень секретаря міської ради ОСОБА_1В.» тоді як п.3 вказаного рішення зазначається: «доручити депутату міської ради ОСОБА_7 ведення пленарного засідання та підписання рішень міської ради».

За таких обставин, суд першої інстанції, скасовуючи, серед іншого, п.3 рішення ОСОБА_8 міської ради №19/1 від 15.03.2017р., яке уповноважувало ОСОБА_7 вести пленарні засідання та підписувати рішення ради, вже опосередковано дав правову оцінку підписанню ОСОБА_7 рішення ОСОБА_8 міської ради №20/1 від 21.03.2017р. «Про обрання секретаря Луцької міської ради».

З огляду на це вважається непослідовною позиція суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог про визнання нечинним та скасування рішення ОСОБА_8 міської ради №20/1 від 21.03.2017р. «Про обрання секретаря Луцької міської ради».

Підставою для винесення рішення ОСОБА_8 міської ради №20/1 від 21.03.2017р. «Про обрання секретаря Луцької міської ради» є п.5 ч.1 ст.50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до даної норми закону секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови. Пропозиція щодо кандидатури секретаря ради може вноситися на розгляд ради не менш як половиною депутатів від загального складу відповідної ради у разі якщо посада секретаря ради стає вакантною під час вакантності посади відповідного сільського, селищного, міського голови у зв'язку з достроковим припиненням його повноважень.

Повноваження міського голови вважаються достроково припиненими у разі його смерті, а відповідна особа звільняється з посади з дня прийняття відповідною радою рішення, яким береться до відома зазначений факт (пункти 1, 11 статті 79 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відтак, на момент прийняття оспорюваного рішення, а саме станом на 21.03.2017 року повноваження міського голови достроково припинені не були, оскільки міською радою не було прийнято на той час рішення про дострокове припинення повноважень міського голови (таке рішення було прийняте міською радою лише 29.03.2017 року . А відтак, при прийнятті рішення ОСОБА_8 міської ради №20/1 від 21.03.2017р. «Про обрання секретаря Луцької міської ради» була порушена процедура внесення кандидатури секретаря міської ради.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що враховуючи наведені вище обставини, та докази того що постанова Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.06.2017р.в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання нечинним та скасування рішення ОСОБА_8 міської ради №20/1 від 21.03.2017р. «Про обрання секретаря Луцької міської ради» прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права (ст.ст. 46, 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»), що призвело до неправильного вирішення цього питання.

Також, відмовляючи в частині позовних вимог про визнання нечинним та скасування рішення ОСОБА_8 міської ради №20/1 від 21.03.2017р. «Про обрання секретаря Луцької міської ради» суд першої інстанції дійшов до висновку про те що «Визнання нечинним та скасування рішення ОСОБА_8 міської ради призведе до порушення прав ряду осіб, а також законних прав третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_9І.».

З таким висновком погодитись не можна, адже скасування такого рішення зумовлене необхідністю захисту прав, свобод та інтересів Позивача як легітимного секретаря Луцької міської ради, а також та для виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді секретаря Луцької міської ради.

Аналогічна правова позиція відображена в постанові Київського апеляційного адміністративного суду (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/40810170 ) та в ухвалі ВАСУ від 14 жовтня 2014 року (http://www.revestr.court.gov.ua/Review/40992287).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд першої інстанції за результатами розгляду справи прийняв постанову, врахувавши лише позицію відповідача, без проведення належного глибинного дослідження всіх необхідних доказів, застосувавши спрощений поверхневий підхід до встановлення фактів.

Враховуючи викладене, оцінивши зібрані докази у сукупності, судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 являються підставними і обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 міської ради задоволити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.06.2017 року у справі №161/4390/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Визнати нечинним та скасувати рішення ОСОБА_8 міської ради № 19/1 від 15.03.2017 року «Про дострокове припинення повноважень секретаря міської ради ОСОБА_1В.».

Визнати нечинним та скасувати рішення ОСОБА_8 міської ради №20/1 від 21.03.2017р. «Про обрання секретаря Луцької міської ради»

Поновити ОСОБА_1 на посаді секретаря Луцької міської ради з 16 березня 2017 року.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді секретаря Луцької міської ради.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

ОСОБА_11

Повний текст постанови виготовлено та підписано 05.07.2017 року