Справа № 401/3329/16-а
Суддя: Мельничик Ю. С.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

копія
Справа № 401/3329/16-а Провадження № 2-а/401/6/17

29 червня 2017 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Мельничика Ю.С.,

за участю: секретарів Страшної О.Е., Пилипенко Т.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Світловодського району Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення №197 від 12 серпня 2016 року «Про добровільне обєднання територіальних громад», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Великоандрусівська сільська рада Світловодського району Кіровоградської області, -

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Світловодського міськрайонного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 сільської ради Світловодського району Кіровоградської області в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Відповідача №197 від 12 серпня 2016 року «Про добровільне обєднання територіальних громад», яким вирішено обєднатися з територіальними громадами сіл ОСОБА_4, Калантаїв, ОСОБА_5, Вищепанівка ОСОБА_6 сільської ради, сіл Подорожнє, Нагірне, Бабичівка ОСОБА_3 сільської ради в Великоандрусівську територіальну громаду з центром у селі ОСОБА_4.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що спірне Рішення Відповідача є незаконним та підлягає скасуванню так як Відповідачем в порушення вимог Закону України «Про добровільне обєднання територіальних громад» та Порядку проведення громадських обговорень з питань добровільного обєднання територіальних громад, який затверджено рішенням ОСОБА_3 сільської ради від 20 квітня 2016 року №116, до прийняття спірного Рішення не було забезпечено належного проведення його громадського обговорення ОСОБА_3 територіальною громадою, не було вивчено пропозиції та волевиявлення членів територіальної громади щодо добровільного обєднання з ОСОБА_6 територіальною громадою.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2016 року на підставі ч.5 ст.106 КАС України позовну заяву було залишено без руху, оскільки звертаючись до суду в інтересах жителів села Подорожнє Світловодського району ОСОБА_1 одночасно з позовною заявою не подала до суду довіреність чи інший документ, відповідно до вимог статті 58 КАС України, що підтверджує її повноваження як представника територіальної громади села Подорожнє.

Оскаржуючи ухвалу суду про залишення позову без руху, свою апеляційну скаргу ОСОБА_1 обгрунтувала тим, що вона звернулася до суду не в інтересах територіальної громади, а як громадянин України і член територіальної громади за захистом своїх порушених прав, тому ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1, оскільки в даній справі не має місця представництва інтересів територіальної громади села, а позивач особисто звернулася до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 22 грудня 2016 року у справі відкрито провадження та призначено її до попереднього судового засідання.

Судові засідання, призначені у справі на 05 січня та на 07 лютого 2017 року, не відбулися в звязку з неявкою Позивача та представника Відповідача.

ОСОБА_6 сільський голова листом від 05 січня 2017 року повідомив суд про те, що за рішенням ОСОБА_6 сільської ради Світловодського району №11 від 29 грудня 2016 року, на підставі ст.8 Закону України «Про добровільне обєднання територіальних громад», рішення ОСОБА_6 сільської ради від 29 грудня 2016 року №2 «Про визнання повноважень депутатів ОСОБА_6 сільської ради», розпочато реорганізацію ОСОБА_3 сільської ради, правонаступником якої є Великоандрусівська сільська рада Світловодського району.

Ухвалою суду від 09 березня 2017 року в звязку з реорганізацією ОСОБА_3 сільської ради, правонаступником якої є Великоандрусівська сільська рада Світловодського району, до участі в справі як третю особу залучено Великоандрусівську сільську раду Світловодського району Кіровоградської області.

Ухвалою суду від 30 березня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Під час судового розгляду позивач ОСОБА_1, зазначаючи, що звернулася до суду за захистом своїх прав як член територіальної громади села Подорожнього, заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві про те, що Відповідачем до прийняття спірного Рішення не було забезпечено проведення його громадського обговорення членами ОСОБА_3 територіальної громади. Позивач суду також пояснила, що представляє в суді не громаду села Подорожнього, а захищає своє порушене право мешканця села на участь у вирішенні питання щодо добровільного обєднання територіальних громад. На її переконання в результаті обєднання з ОСОБА_6 територіальної громадою мешканці с.Подорожнього втратили право на комунальне майно села. Зазначила, що в с. Подорожньому ініціатором проведеного обєднання територіальних громад був сільський голова ОСОБА_7 В результаті проведеного обєднання територіальних громад були призначені, та 18 грудня 2016 року відбулися вибори ОСОБА_6 сільського голови та депутатів ОСОБА_6 сільської ради, в яких вона брала участь як виборець, і як кандидат в депутати сільської ради. За результатами виборів її обрано депутатом новообраної ОСОБА_6 сільської ради. Центральна виборча комісія підтвердила результати проведених виборів, які ніким не оскаржувалися.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримала та пояснила, що спірне Рішення Відповідача прийнято з порушенням ч.3 ст.5 та ч.2 ст.7 Закону України «Про добровільне обєднання територіальних громад», оскільки ОСОБА_3 сільським головою ОСОБА_7 не було забезпечено вивчення пропозиції щодо ініціювання добровільного обєднання територіальних громад, її громадське обговорення протягом 30 днів, та не було забезпечено протягом 60 днів проведення обовязкового громадського обговорення підготовлених спільною робочою групою проектів рішень щодо добровільного обєднання територіальних громад. Крім цього, представник позивача зазначила, що в порушення статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ОСОБА_3 сільський голова не мав права приймати участі в голосуванні за спірне Рішення Відповідача, так як не є депутатом сільської ради, тому не має права схвального голосу на сесії сільської ради.

Представник Відповідача ОСОБА_3 сільської ради Світловодського району Кіровоградської області в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.

ОСОБА_6 сільський голова листом від 05 січня 2017 року повідомив суд про те, що за рішенням ОСОБА_6 сільської ради Світловодського району №11 від 29 грудня 2016 року розпочато реорганізацію ОСОБА_3 сільської ради, правонаступником якої є Великоандрусівська сільська рада Світловодського району. Подав заяву від 30 січня 2017 року про розгляд справи без їх участі.

Представник третьої особи ОСОБА_6 сільської ради Світловодського району Кіровоградської області в.о. старости ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, 01 червня 2017 року подав заяву про розгляд справи без його участі та заперечував щодо задоволення позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

З письмових заперечень третьої особи видно, що Відповідачем спірне Рішення прийнято в межах компетенції та у спосіб, передбачений законом. На підставі спірного Рішення Позивач взяла участь у місцевих виборах, які відбулися 18 грудня 2016 рку і була обрана депутатом ОСОБА_6 сільської ради. В зв'язку з обранням ОСОБА_6 сільської ради та сільського голови, ОСОБА_3 сільська рада реорганізована та припинила свою діяльність, але не виключена з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

В судовому засіданні досліджено копії таких документів:

1. Рішення ОСОБА_3 сільської ради Світловодського району Кіровоградської області №197 від 12 серпня 2016 року «Про добровільне обєднання територіальних громад», яким ОСОБА_3 сільська рада вирішила обєднатися з територіальними громадами сіл ОСОБА_4, Калантаїв, ОСОБА_5, Вищепанівка ОСОБА_6 сільської ради, сіл Подорожнє, Нагірне, Бабичівка ОСОБА_3 сільської ради в Великоандрусівську територіальну громаду з центром у селі ОСОБА_4 (а.с.10, том №1).

2. Протокол №1 зборів громадян с. Подорожнє Світловодського району Кіровоградської області від 23 липня 2016 року, з якого видно, що на зборах було присутньо 110 осіб. Зборами вирішено, зокрема:

1) утвердити територіальну громаду с. Подорожнє та оформити необхідну документацію для набуття статусу «Територіальна громада юридична особа публічного права»;

2) затверджено склад ініціативної групи;

3) ініціювати відмову ОСОБА_6 сільській раді в обєднанні та утриматися від обєднання з іншими громадами до моменту узаконення територіальної громади як юридичної особи публічного права та як власника комунального майна, що знаходиться на адміністративно-територіальній одиниці с. Подорожнє;

4) заручитися підтримкою жителів села шляхом збору підписів на підтримку даної ініціативи (а.с.11-17, 131-140, том №1).

3. Підписні листи про підтримку рішення зборів громади від 23 липня 2016 року «Про відмову від обєднання з іншими територіальними громадами у звязку з відсутністю правоустановчих документів, які підтверджують статус територіальної громади як юридичної особи публічного права (а.с.18-38).

4. Постанова Центральної виборчої комісії №437 від 07 жовтня 2016 року «Про перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад обєднаних територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів 18 грудня 2016 року», якою відповідно до ч.8 ст.7 Закону України «Про добровільне обєднання територіальних громад», статті 24 Закону України «Про місцеві вибори», призначено на неділю, 18 грудня 2016 року, перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад та відповідних голів обєднаних територіальних громад, в тому числі у ОСОБА_6 сільській обєднаній територіальній громаді в склад якої входить ОСОБА_3 сільська рада (села Подорожнє, Бабичівка, Нагірне), та оголошено з 29 жовтня 2016 року початок виборчого процесу (а.с.41,42).

5. Рішення ОСОБА_6 сільської ради Світловодського району №11 від 29 грудня 2016 року «Про реорганізацію ОСОБА_3 сільскої ради», з якого видно, що на підставі, зокрема, ст.8 Закону України «Про добровільне обєднання територіальних громад», рішення ОСОБА_6 сільської ради від 29 грудня 2016 року №2 «Про визнання повноважень депутатів ОСОБА_6 сільської ради», розпочато реорганізацію ОСОБА_3 сільської ради, правонаступником якої є Великоандрусівська сільська рада Світловодського району. Рішенням ради утворено комісію з реорганізації ОСОБА_3 сільської ради до складу якої входить, зокрема, позивачка ОСОБА_1, як депутат обраної на перших виборах депутатів сільської ради обєднаної ОСОБА_6 територіальної громади та сільського голови, які відбулися 18 грудня 2016 року, ОСОБА_6 сільської ради.

6. Протокол №1 загальних зборів громадян та громадських представників громади села Подорожнє Світловодського району Кіровоградської області від 14 серпня 2016 року, з якого видно, що на зборах було присутньо 405 осіб, 19 громадських представників (421 відданих голосів), всього 826. Зборами заслухана інформація: депутата ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_8 про прийняте рішення ОСОБА_3 сільської ради Світловодського району Кіровоградської області №197 від 12 серпня 2016 року «Про добровільне обєднання територіальних громад». Зборами ухвалено: Визнати рішення зборів громадян від 23 липня 2016 року «Про відмову від обєднання з іншими територіальними громадами в звязку з відсутністю правоустановчих документів, які підтверджують статус територіальної громади як юридичної особи публічного права»; Заборонити сільській раді та сільському голові ОСОБА_7 приймати рішення про обєднання з будь-якими іншими територіальними громадами до утвердження статусу юридичної особи публічного права ОСОБА_3 громади; Зібрати протягом тижня позачергову відкриту сесію; скасувати рішення про обєднання з іншими територіальними громадами; Зобовязати сільського голову та депутатів сільської ради організувати та провести загальні збори мешканців сіл Нагірне та Бабичівка для підготовки рішення-договору про обєднання у сільську територіальну громаду з с.Подорожнє (а.с.111-121).

7. Протокол №1 установчих зборів громадян та громадських представників громади села Подорожнє Світловодського району Кіровоградської області від 25 вересня 2016 року, з якого видно, що на зборах було присутньо 254 осіб, 21 громадських представників (453 відданих голосів), всього 707. Зборами ухвалено: Прийняти Статут територіальної громади села Подорожнє Світловодського району; призначено ОСОБА_1 головою територіальної громади Українського народу села Подорожнього; створено комітет народних представників територіальної громади Українського народу села Подорожнього; заслухати звіт депутатів Світловодської районної ради ОСОБА_9 та ОСОБА_10 24 жовтня 2016 року (а.с.182-218).

8. Порядок проведення громадських обговорень з питань добровільного обєднання територіальних громад, який затверджено рішенням ОСОБА_3 сільської ради від 20 квітня 2016 року №116. Відповідно до вказаного Порядку громадське обговорення проводиться з метою залучення представників громадськості до розгляду пропозицій щодо добровільного обєднання територіальних громад під час прийняття відповідного рішення. Організатори громадського обговорення самостійно визначають форми його проведення виходячи з необхідності залучення якомога більшої кількості заінтересованих учасників та власних організаційних можливостей (а.с.220).

9. Розпорядження ОСОБА_6 сільського голови ОСОБА_11 №12-гр від 15 квітня 2016 року «Про ініціювання добровільного обєднання територіальних громад сіл Подорожнє, Нагірне, Бабичівка ОСОБА_3 сільської ради сіл ОСОБА_4, Калантаїв, ОСОБА_5, Вищепанівка ОСОБА_6 сільської ради, в Великоандрусівську територіальну громаду з центром у селі ОСОБА_4» (а.с.224).

10. Рішення ОСОБА_6 сільської ради №55 від 22 квітня 2016 року «Про надання згоди на добровільне обєднання територіальних громад сіл Подорожнє, Нагірне, Бабичівка ОСОБА_3 сільської ради сіл ОСОБА_4, Калантаїв, ОСОБА_5, Вищепанівка ОСОБА_6 сільської ради, в Великоандрусівську територіальну громаду з центром у селі ОСОБА_4 (а.с.222,223).

11. ОСОБА_6 сільського голови ОСОБА_11 від 22 квітня 2016 року ОСОБА_3 сільському голові ОСОБА_7 про розгляд пропозиції щодо добровільного обєднання територіальних громад сіл Подорожнє, Нагірне, Бабичівка ОСОБА_3 сільської ради сіл ОСОБА_4, Калантаїв, ОСОБА_5, Вищепанівка ОСОБА_6 сільської ради, в Великоандрусівську територіальну громаду з центром у селі ОСОБА_4 (а.с.221).

12. Протокол №2 від 24 квітня 2016 року про обговорення в сільському Будинку культури с. Подорожнє пропозиції ОСОБА_6 сільського голови про надання згоди на добровільне обєднання територіальних громад сіл Подорожнє, Нагірне, Бабичівка ОСОБА_3 сільської ради сіл ОСОБА_4, Калантаїв, ОСОБА_5, Вищепанівка ОСОБА_6 сільської ради, в Великоандрусівську територіальну громаду (а.с.225).

13. Протокол №5 від 12 травня 2016 року про обговорення в сільському Будинку культури с. Подорожнє та схвалення проекту рішення сільської ради «Про добровільне обєднання територіальних громад» (а.с.226).

14. ОСОБА_12 обласної державної адміністрації від 07 червня 2016 року про повернення ОСОБА_3 сільській раді проекту рішення сільської ради «Про добровільне обєднання територіальних громад» від 12 травня 2016 року на доопрацювання (а.с.227).

15. Протоколи №6 від 27 червня 2016 року, №7 від 27 червня 2016 року, від 28 червня 2016 року, №8 від 28 липня 2016 року, проведених ОСОБА_3 сільським головою ОСОБА_7 в с. Подорожнє громадських обговорень пропозицій про обєднання до м. Світловодська або до села ОСОБА_4 (а.с.228-234, 238).

16. Рішення ОСОБА_3 сільської ради Світловодського району Кіровоградської області №173 від 14 липня 2016 року «Про схвалення проекту рішення сільської ради «Про добровільне обєднання територіальних громад», яким ОСОБА_3 сільська рада враховуючи громадські обговорення 27 та 28 червня 2016 року с. Подорожнє та с. Бабичівка, 29 червня 2016 року с. Нагірне, 11 липня 2016 року с. Подорожнє, розглянувши проект та результати громадських обговорень, вирішила: Схвалити проект рішення ОСОБА_3 сільської ради «Про добровільне обєднання територіальних громад». ОСОБА_6 сільському голові подати проект рішення сільської ради «Про добровільне обєднання територіальних громад» до ОСОБА_12 обласної державної адміністрації для надання висновку щодо відповідності проекту Конституції та законам України (а.с.235).

17. Заява ОСОБА_3 сільському голові ОСОБА_7 від депутата ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_13 від 22 серпня 2016 року про відкликання свого голосу «за» під час голосування за проект рішення ради №197 від 12 серпня 2016 року «Про добровільне обєднання територіальних громад» (а.с.237, том №1).

18. Протокол засідання 18-ї сесії ОСОБА_3 сільської ради Світловодського району 7 скликання від 12 серпня 2016 року з якого видно, що в роботі сесії прийняло участь 12 депутатів та сільський голова. За перше питання порядку денного проект Рішення №197 «Про добровільне обєднання територіальних громад», після доповіді ОСОБА_3 сільського голови ОСОБА_7 оголошення висновку та розпорядження ОСОБА_12 обласної державної адміністрації від 12 серпня 2016 року, та обговорення, проголосувало 8 осіб «За», в тому числі 7 депутатів (ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_15»янченко С.В., ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_13, ОСОБА_18Т.) та сільський голова ОСОБА_7, «Проти» - 0, «Утримались» 1 депутат, а відтак Рішення №197 було прийнято. В голосуванні не брали участь депутати ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_8 та ОСОБА_21

19. Довідка ОСОБА_3 сільської ради від 05 серпня 2016 року про кількість мешканців в с. Подорожньому.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням Позивача свідок ОСОБА_22 пояснив, що мешканці с. Подорожнього бажали обєднатися зі Світловодськом, так як це було б вигідно, а не з Великою ОСОБА_4. Проте, депутати ОСОБА_3 сільської ради не врахували думку громади, та 12 серпня 2016 року прийняли рішення про обєднання з Великою ОСОБА_4. Перед прийняттям вказаного рішення ОСОБА_3 сільським головою ОСОБА_7 не проводилося громадського обговорення вказаного питання. В результаті проведених 18 грудня 2016 року виборів, участь в яких прийняла лише третина виборців с. Подорожнього, його було обрано депутатом ОСОБА_6 сільської ради від с. Подорожнього.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням Позивача свідок ОСОБА_23 пояснив, що позивачка його мати. Він, як представник від молоді села Подорожнього, влітку 2016 року брав участь у зборі підписів з питання обєднання територіальних громад, під час якого всі мешканці села були проти обєднання з Великою ОСОБА_4. За ініціативою сільського голови ОСОБА_7 в селі також обговорювалося питання про обєднання територіальних громад.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що вона як депутат ОСОБА_3 сільської ради, разом з депутатами ОСОБА_8 і ОСОБА_21, не знали про проведення зборів сільським головою ОСОБА_7 в сільському клубі з обговорення питання про обєднання громади села з ОСОБА_6 громадою. Про такі збори, які проводилися двічі на початку літа, не знала і більшість виборців, в звязку з чим в селі стали проводитися сходки на яких більшість виборців висловилися проти такого обєднання громади. Вона особисто проводила сходки по своєму округу на якій з 46 осіб проти обєднання було 38 осіб. Сільський голова ОСОБА_7 також проводив 4 сходки в Подорожньому з обговорення питання про обєднання с. Подорожнього з с. Великою ОСОБА_4 та сходку в Нагірному, а також за його ініціативою було три громадських слухання, де люди також висловлювалися проти обєднання. Депутати ОСОБА_3 сільської ради Шерстюк та Лукьянчіков, секретар ради ОСОБА_14 були під тиском сільського голови як підлеглі. У липні на сесії присутні голова районної ради та голова районної державної адміністрації обіцяли, що буде проведено референдум з питання обєднання Подорожнього з Великою ОСОБА_4. На сесії 12 серпня 2016 року були 12 депутатів, які не були попереджені за 20 днів про питання про обєднання. Вона виступала проти обєднання Подорожнього з ОСОБА_6 громадою, тому разом з ОСОБА_8 і ОСОБА_21 покинули сесію. На виборах ОСОБА_6 сільського голови, які відбулися 18 грудня 2016 року, вона зайняла друге місце.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 пояснила, щодо 2015 року була депутатом ОСОБА_3 сільської ради. В серпні 2015 році обговорювалося питання про добровільне обєднання територіальних громад і люди прийняли рішення про обєднання зі Світловодськом. Проте, без проведення обговорень весною 2016 року стало відомо, що Подорожнє приєднають до Великої ОСОБА_4. Після цього в селі проводилися сходки з участю сільського голови ОСОБА_7, який бачив, що люди проти обєднання. У серпні 2016 року ініціативна група зібрала збори мешканців села для організації ОСОБА_3 територіальної громади та проти обєднання з ОСОБА_4, але сільська рада прийняла своє рішення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що була депутатом ОСОБА_3 сільської ради. На сесії ради 14 липня 2016 року сказали, що буде обєднання Подорожнього з ОСОБА_4. Вона як депутат на сесії ради голосувала проти обєднання, так як на її виборчому окрузі з 89 осіб 88 були проти обєднання. Громадського обговорення цього питання сільським головою не проводилося, тому депутати провели обговорення по кутках (сходки на своїх округах), де люди висловлювалися проти обєднання. Сільський голова ОСОБА_7 був присутнім на тих зборах. На сесії ради 12 серпня 2016 року за обєднання виступив депутат обласної ради, агітували за обєднання фермер ОСОБА_9, частина депутатів, які були проти обєднання, покинула сесію. Більшістью голосів було прийнято рішення про обєднання з яким мешканці не погодилися.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснив, що з жовтня 2015 року по грудень 2016 року він був депутатом ОСОБА_3 сільської ради. На початку квітня 2016 року відбулась зустріч депутатів ОСОБА_3 сільської ради та ОСОБА_6 сільської ради де вирішили обговорити питання обєднання. Проте, для обговорень були відсутні оголошення, не було залучено ЗМІ та депутати. Про громадські слухання громада не знала. На першій сесії він голосував за обєднання, але дізнавшись думку громади, на сесії 12 серпня 2016 року він утримався від голосування за прийняття спірного Рішення.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням Позивача свідок ОСОБА_26 пояснив, що більшість громади хотіла обєднання зі Світловодськом, але депутати не врахували думку громади при прийнятті рішення про обєднання з ОСОБА_4.

Аналогічні показання надав суду свідок ОСОБА_27

Заслухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків позивача, розглянувши зібрані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, дослідивши матеріали справи та об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 серпня 2016 року ОСОБА_3 сільська рада Світловодського району Кіровоградської області прийняла рішення №197 «Про добровільне обєднання територіальних громад». Оскаржуваним рішенням ОСОБА_3 сільська рада вирішила:

1. Обєднатися з територіальними громадами сіл ОСОБА_4, Калантаїв, ОСОБА_5, Вищепанівка ОСОБА_6 сільської ради, сіл Подорожнє, Нагірне, Бабичівка ОСОБА_3 сільської ради в Великоандрусівську територіальну громаду з центром у селі ОСОБА_4.

2. Доручити ОСОБА_6 сільському голові ОСОБА_11 клопотати перед ОСОБА_12 обласною державною адміністрацією щодо звернення до Центральної виборчої комісії для прийняття рішення про призначення перших виборів депутатів та голови ОСОБА_6 сільської обєднанної територіальної громади в установленому законом порядку.

3. Затвердити план організаційних заходів щодо добровільне обєднання територіальних громад. Повноваження ОСОБА_3 сільської ради, ОСОБА_3 сільського голови припинити з моменту набуття повноважень новообраними органами місцевого самоврядування, сільським головою територіальної громади, утвореної внаслідок добровільного обєднання.

4. Правонаступником активів і пасивів ОСОБА_3 сільської ради визначити Великоандрусівську сільську обєднану територіальну громаду, утворену внаслідок добровільного обєднання.

Вказане рішення ради ОСОБА_3 сільським головою ОСОБА_7 не зупинялося, і підписано.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, вважаючи його незаконним та таким, що підлягає скасуванню, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовами за захистом свого права мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 на участь у вирішенні питання щодо добровільного обєднання територіальних громад.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що спірне Рішення є незаконним так як ОСОБА_3 сільським головою ОСОБА_7 в порушення вимог Закону України «Про добровільне обєднання територіальних громад» та Порядку проведення громадських обговорень з питань добровільного обєднання територіальних громад, який затверджено рішенням ОСОБА_3 сільської ради від 20 квітня 2016 року №116, до прийняття спірного Рішення не було забезпечено проведення його громадського обговорення ОСОБА_3 територіальною громадою, не було вивчено пропозиції та волевиявлення членів ОСОБА_3 територіальної громади, більшість якої була проти обєднання з ОСОБА_6 територіальною громадою.

Повно та всебічно дослідивши зібрані документи та наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та їх недоведення, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 7 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Відповідно до статті 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до статті 141 Конституції України до складу сільської, селищної, міської, районної, обласної ради входять депутати, які обираються жителями села, селища, міста, району, області на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування.

Територіальні громади на основі загального, рівного, прямого виборчого права обирають шляхом таємного голосування відповідно сільського, селищного, міського голову, який очолює виконавчий орган ради та головує на її засіданнях.

Статус голів, депутатів і виконавчих органів ради та їхні повноваження, порядок утворення, реорганізації, ліквідації визначаються законом.

Система та гарантії місцевого самоврядування, засади організації та діяльності, правовий статус, повноваження і відповідальність представницьких органів та посадових осіб місцевого самоврядування, відносини, що виникають у зв'язку з діяльність органів місцевого самоврядування, визначені Законом України від 21 травня 1997 року «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до статті 1 вказаного Закону:

-територіальною громадою є жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр;

- загальні збори - зібрання всіх чи частини жителів села (сіл), селища, міста для вирішення питань місцевого значення;

- представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення;

- склад ради - кількість депутатів, обраних до відповідної ради, повноваження яких визнано і не припинено в установленому законом порядку;

- правомочний склад ради - кількість депутатів, обраних до відповідної ради, повноваження яких визнано і не припинено в установленому законом порядку, яка становить не менш як дві третини від загального складу ради.

Відповідно до статті 2 Закону місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до статті 3 Закону громадяни України реалізують своє право на участь у місцевому самоврядуванні за належністю до відповідних територіальних громад.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону встановлено, що систему місцевого самоврядування створюють: територіальна громада, сільська, селищна, міська рада, сільський, селищний, міський голова, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради.

Стаття 6 вказаного Закону встановлює, що первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Територіальні громади в порядку, встановленому законом, можуть об'єднуватися в одну сільську, селищну, міську територіальну громаду, утворювати єдині органи місцевого самоврядування та обирати відповідно сільського, селищного, міського голову.

Територіальні громади села, селища, міста, що добровільно об'єдналися в одну територіальну громаду, можуть вийти із складу об'єднаної територіальної громади в порядку, визначеному законом.

З зазначених положень чинного законодавства видно, що і територіальна громада, і об'єднана територіальна громада є рівноправним первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень, тому доводи Позивача, що внаслідок прийняття Відповідачем спірного Рішення про об'єднання територіальних громад й утворення ОСОБА_6 об'єднаної територіальної громади її та мешканців с. Подорожнього було обмежено в правах на участь у місцевому самоврядуванні є безпідставними.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону.

Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної ОСОБА_28 і ОСОБА_28 міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» представницькі органи місцевого самоврядування це сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до статті 25 вказаного Закону сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

При цьому, відповідно до статті 71 вказаного Закону територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Відносини, що виникають у процесі добровільного об'єднання територіальних громад сіл, селищ, міст, а також добровільного приєднання до об'єднаних територіальних громад, регулює Закон України «Про добровільне обєднання територіальних громад» від 02 лютого 2015 року, яким створено правові підстави для початку реформування місцевого самоврядування з метою створення спроможних територіальних громад унаслідок передачі значних повноважень та ресурсів від державних органів органам місцевого самоврядування, які зможуть забезпечити свій розвиток та взяти на себе у повному обсязі відповідальність за вирішення місцевих проблем за рахунок власних ресурсів, забезпечувати життєдіяльність та спроможність своїх територій і, передусім, якісні послуги своїм жителям.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про добровільне обєднання територіальних громад» добровільне об'єднання територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюється з дотриманням принципів: конституційності та законності; добровільності; економічної ефективності; державної підтримки; повсюдності місцевого самоврядування; прозорості та відкритості; відповідальності.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про добровільне об'єднання територіальних громад» добровільне об'єднання територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюється з дотриманням таких умов:

1) у складі об'єднаної територіальної громади не може існувати іншої територіальної громади, яка має свій представницький орган місцевого самоврядування;

2) територія об'єднаної територіальної громади має бути нерозривною, межі об'єднаної територіальної громади визначаються по зовнішніх межах юрисдикції рад територіальних громад, що об'єдналися;

3) об'єднана територіальна громада має бути розташована в межах території Автономної Республіки Крим, однієї області;

4) при прийнятті рішень щодо добровільного об'єднання територіальних громад беруться до уваги історичні, природні, етнічні, культурні та інші чинники, що впливають на соціально-економічний розвиток об'єднаної територіальної громади;

5) якість та доступність публічних послуг, що надаються в об'єднаній територіальній громаді, не можуть бути нижчими, ніж до об'єднання.

Добровільне об'єднання територіальних громад не призводить до зміни статусу населених пунктів як сільської чи міської місцевості.

Позивач мотивує позовні вимоги зокрема тим, що оскаржуване рішення Відповідача є протиправним, оскільки ОСОБА_3 сільським головою ОСОБА_7 не було забезпечено вивчення пропозицій щодо ініціювання добровільного обєднання територіальних громад, їх громадського обговорення протягом 30 днів, та не було забезпечено протягом 60 днів проведення обовязкового громадського обговорення підготовлених спільною робочою групою проектів рішень щодо добровільного обєднання територіальних громад. Також Відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення не було враховано волевиявлення членів ОСОБА_3 територіальної громади, висловлених на зборах громадян с. Подорожнє, які відбулися до прийняття оскаржуваного Рішення 23 липня 2016 року.

Проте, такі доводи позивача є безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розділом II Закону встановлено порядок добровільного обєднання територіальних громад.

Так, відповідно до статті 5 Закону України «Про добровільне обєднання територіальних громад» ініціаторами добровільного об'єднання територіальних громад сіл, селищ, міст можуть бути:

1) сільський, селищний, міський голова;

2) не менш як третина депутатів від загального складу сільської, селищної, міської ради;

3) члени територіальної громади в порядку місцевої ініціативи;

4) органи самоорганізації населення відповідної території (за умови представлення ними інтересів не менш як третини членів відповідної територіальної громади).

Пропозиція щодо ініціювання добровільного об'єднання територіальних громад повинна, зокрема, містити:

1) перелік територіальних громад, що об'єднуються, із зазначенням відповідних населених пунктів;

2) визначення адміністративного центру об'єднаної територіальної громади та її найменування.

Частино 3 статті 5 Закону України встановлено, що сільський, селищний, міський голова забезпечує вивчення пропозиції щодо ініціювання добровільного об'єднання територіальних громад та її громадське обговорення, яке проводиться протягом 30 днів з дня надходження такої пропозиції. Після завершення громадського обговорення пропозиція подається до відповідної ради на наступну сесію для прийняття рішення про надання згоди на добровільне об'єднання територіальних громад та делегування представника (представників) до спільної робочої групи.

Порядок проведення громадського обговорення з питань, передбачених цим Законом, визначається сільською, селищною, міською радою.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_6 сільським головою ОСОБА_11 ініційовано добровільне обєднання територіальних громад, розташованих на території ОСОБА_3 сільської ради та ОСОБА_6 сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, в звязку з чим прийнято розпорядження №12-гр від 15 квітня 2016 року «Про ініціювання добровільного обєднання територіальних громад сіл Подорожнє, Нагірне, Бабичівка ОСОБА_3 сільської ради сіл ОСОБА_4, Калантаїв, ОСОБА_5, Вищепанівка ОСОБА_6 сільської ради, в Великоандрусівську територіальну громаду з центром у селі ОСОБА_4».

Рішенням ОСОБА_6 сільської ради №55 від 22 квітня 2016 року надано згоду на добровільне обєднання територіальних громад сіл Подорожнє, Нагірне, Бабичівка ОСОБА_3 сільської ради сіл ОСОБА_4, Калантаїв, ОСОБА_5, Вищепанівка ОСОБА_6 сільської ради, в Великоандрусівську територіальну громаду з центром у селі ОСОБА_4.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про добровільне обєднання територіальних громад», якою встановлено порядок підготовки проектів рішень щодо добровільного об'єднання територіальних громад, сільський, селищний, міський голова після прийняття відповідною радою рішення про надання згоди на добровільне об'єднання територіальних громад надсилає пропозицію про таке об'єднання сільському, селищному, міському голові суміжної територіальної громади.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_6 сільський голова ОСОБА_11 звернувся до ОСОБА_3 сільського голови ОСОБА_7 з листом від 22 квітня 2016 року про розгляд пропозиції щодо добровільного обєднання територіальних громад сіл Подорожнє, Нагірне, Бабичівка ОСОБА_3 сільської ради сіл ОСОБА_4, Калантаїв, ОСОБА_5, Вищепанівка ОСОБА_6 сільської ради, в Великоандрусівську територіальну громаду з центром у селі ОСОБА_4.

Як встановлено в судовому засіданні інші ініціативи (пропозиції) від інших ініціаторів добровільного об'єднання територіальних громад сіл, відповідно до ч.1,ч.2 ст.5 Закону України «Про добровільне обєднання територіальних громад», в тому числі і власні, крім вищевказаної ініціативи ОСОБА_6 сільського голови в ОСОБА_3 територіальній громаді у розглядуваний період не зареєстровані, отже були відсутні.

Відповідно до ч.ч. 2-4 статті 6 Закону України «Про добровільне обєднання територіальних громад», сільський, селищний, міський голова суміжної територіальної громади забезпечує вивчення пропозиції щодо добровільного об'єднання територіальних громад та її громадське обговорення, яке проводиться протягом 30 днів з дня надходження такої пропозиції. Після завершення громадського обговорення пропозиція подається до відповідної ради на наступну сесію для прийняття рішення про надання згоди на добровільне об'єднання територіальних громад та делегування представника (представників) до спільної робочої групи або про відмову в наданні згоди.

У разі прийняття рішення про надання згоди на добровільне об'єднання територіальних громад сільський, селищний, міський голова, який ініціював об'єднання, приймає рішення про утворення спільної робочої групи з підготовки проектів рішень щодо добровільного об'єднання територіальних громад та інформує про це ОСОБА_28 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідні обласну раду, обласну державну адміністрацію.

Спільна робоча група формується з однакової кількості представників від кожної територіальної громади, що об'єднується.

Утворення спільної робочої групи є початком процедури добровільного об'єднання територіальних громад.

Спільна робоча група готує проекти відповідних рішень щодо добровільного об'єднання територіальних громад.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням ОСОБА_3 сільської ради від 20 квітня 2016 року №116 затверджено Порядок проведення громадських обговорень з питань добровільного обєднання територіальних громад, відповідно до якого громадське обговорення проводиться з метою залучення представників громадськості до розгляду пропозицій щодо добровільного обєднання територіальних громад під час прийняття відповідного рішення. Організатори громадського обговорення самостійно визначають форми його проведення виходячи з необхідності залучення якомога більшої кількості заінтересованих учасників та власних організаційних можливостей. Громадське обговорення передбачає: 1) вирішення організаційних (технічних) питань: часу, дати і місця проведення громадського обговорення, визначення цільової групи та ефективного способу інформування потенційних учасників для участі у заході, розсилання запрошень; 2) опрацювання організаторами громадського обговорення висловлених пропозицій (зауважень) щодо добровільного обєднання територіальних громад та проведення аналізу поданих пропозицій (зауважень); 3) узагальнення та оприлюднення результатів громадського обговорення. Рішення про проведення громадського обговорення приймається його організатором і повинно містити питання, що виноситься на обговорення, строк його проведення та імена відповідальних осіб. Пропозиції (зауваження) учасників громадського обговорення подаються у письмовій чи усній формі. В ході проведення громадського обговорення ведеться протокол, у якому фіксуються всі пропозиції. Організатор громадського обговорення протягом 2 днів після закінчення строку подання пропозицій (зауважень) узагальнює їх та готує звіт, в якому зазначаються найменування організатора, зміст питання, що вносилося на громадське обговорення, узагальнений аналіз пропозицій (зауважень), що надійшли під час громадського обговорення.

З протоколу №2 від 24 квітня 2016 року видно, що в сільському Будинку культури с. Подорожнє за ініціативою ОСОБА_3 сільського голови ОСОБА_7 проходило громадське обговорення пропозиції ОСОБА_6 сільського голови про надання згоди на добровільне обєднання територіальних громад сіл Подорожнє, Нагірне, Бабичівка ОСОБА_3 сільської ради сіл ОСОБА_4, Калантаїв, ОСОБА_5, Вищепанівка ОСОБА_6 сільської ради, в Великоандрусівську територіальну громаду.

Також, з протоколу №5 від 12 травня 2016 року видно, що в сільському Будинку культури с. Подорожнє за ініціативою ОСОБА_3 сільського голови ОСОБА_7 відбулося громадське обговорення та було схвалено проект рішення сільської ради «Про добровільне обєднання територіальних громад».

З матеріалів справи вбачається, що листом ОСОБА_12 обласної державної адміністрації від 07 червня 2016 року було повернуто ОСОБА_3 сільській раді проект рішення сільської ради «Про добровільне обєднання територіальних громад» від 12 травня 2016 року на доопрацювання.

З вказаних протоколів слідує, що організатором громадського обговорення пропозиції ОСОБА_6 сільського голови про добровільне обєднання ОСОБА_3 та ОСОБА_6 територіальних громад виступав ОСОБА_3 сільський голова ОСОБА_7, який самостійно визначив форми проведення громадського обговорення виходячи з власних організаційних можливостей.

Також, з матеріалів справи видно, що ні третина депутатів від загального складу ОСОБА_3 сільської ради, ні члени територіальної громади в порядку місцевої ініціативи відповідно до статті 9 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ні органи самоорганізації населення ОСОБА_3 територіальної громади (за умови представлення ними інтересів не менш як третини членів територіальної громади), не вносили свої пропозиції та не стали відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про добровільне обєднання територіальних громад» ініціаторами добровільного об'єднання ОСОБА_3 територіальної громади з суміжними територіальними громадами сіл, або м. Світловодська.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

На сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.4 статті 42 вказаного Закону сільський, селищний, міський голова, зокрема:

- забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади;

- організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету;

- підписує рішення ради та її виконавчого комітету;

- скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради;

- представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства;

- звертається до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів;

- здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів;

- видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

При здійсненні наданих повноважень сільський, селищний, міський голова є підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед територіальною громадою, відповідальним - перед відповідною радою, а з питань здійснення виконавчими органами ради повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про добровільне обєднання територіальних громад», проекти рішень щодо добровільного об'єднання територіальних громад повинні, зокрема, містити:

1) перелік територіальних громад, що об'єднуються, із зазначенням відповідних населених пунктів;

2) визначення адміністративного центру об'єднаної територіальної громади та її найменування;

3) план організаційних заходів щодо добровільного об'єднання територіальних громад.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що сільські, селищні, міські голови забезпечують протягом 60 днів проведення обов'язкового громадського обговорення (громадські слухання, збори громадян, інші форми консультацій з громадськістю) підготовлених спільною робочою групою проектів рішень щодо добровільного об'єднання територіальних громад, за результатами якого сільські, селищні, міські голови вносять питання про його схвалення на розгляд сільських, селищних, міських рад.

Питання про схвалення проекту рішення щодо добровільного об'єднання територіальних громад розглядається сільськими, селищними, міськими радами протягом 30 днів з дня його внесення на їх розгляд та з врахуванням результатів громадського обговорення.

Як видно з протоколів №6 від 27 червня 2016 року, №7 від 27 червня 2016 року, від 28 червня 2016 року, №8 від 28 липня 2016 року, ОСОБА_3 сільським головою ОСОБА_7 були проведені в с. Подорожнє громадські обговорення пропозицій про обєднання ОСОБА_3 територіальної громади з ОСОБА_6 територіальною громадою та відповідного проекту рішення (а.с.228-234, 238).

Відповідно до ч.3 статті 7 Закону України «Про добровільне обєднання територіальних громад», схвалені сільськими, селищними, міськими радами проекти рішень щодо добровільного об'єднання територіальних громад у п'ятиденний строк подаються ОСОБА_28 міністрів Автономної Республіки Крим, обласній державній адміністрації для надання висновку щодо відповідності цього проекту Конституції та законам України.

Відповідно до ч.4 вказаної статті ОСОБА_28 міністрів Автономної Республіки Крим, обласна державна адміністрація протягом 10 робочих днів з дня отримання проекту рішення щодо добровільного об'єднання територіальних громад готує відповідний висновок, що затверджується постановою ОСОБА_28 міністрів Автономної Республіки Крим, розпорядженням голови обласної державної адміністрації.

Відповідно до ч.5 вказаної статті у разі відповідності проекту рішення щодо добровільного об'єднання територіальних громад Конституції та законам України сільські, селищні, міські ради приймають рішення про добровільне об'єднання територіальних громад або про проведення місцевого референдуму щодо підтримки об'єднання територіальних громад.

Відповідно до ч.7 вказаної статті у разі прийняття сільськими, селищними, міськими радами рішень про добровільне об'єднання територіальних громад, а також у разі підтримки добровільного об'єднання територіальних громад на місцевому референдумі сільський, селищний, міський голова територіальної громади, в якій ініційовано питання про добровільне об'єднання територіальних громад, звертається до ОСОБА_28 міністрів Автономної Республіки Крим, обласної державної адміністрації з пропозицією звернутися до Центральної виборчої комісії для прийняття нею рішення про призначення перших виборів депутатів сільської, селищної, міської ради та відповідного сільського, селищного, міського голови в установленому законом порядку.

Встановлено, що ОСОБА_3 сільська рада Світловодського району Кіровоградської області рішенням №173 від 14 липня 2016 року «Про схвалення проекту рішення сільської ради «Про добровільне обєднання територіальних громад», враховуючи громадські обговорення проведені 27 та 28 червня 2016 року с. Подорожньому та с. Бабичівка, 29 червня 2016 року в с. Нагірне, 11 липня 2016 року в с. Подорожньому, розглянувши проект та результати громадських обговорень, вирішила: Схвалити проект рішення ОСОБА_3 сільської ради «Про добровільне обєднання територіальних громад». ОСОБА_6 сільському голові подати проект рішення сільської ради «Про добровільне обєднання територіальних громад» до ОСОБА_12 обласної державної адміністрації для надання висновку щодо відповідності проекту Конституції та законам України (а.с.235).

Вказане рішення ОСОБА_3 сільської ради не оскаржувалося.

При цьому, як видно з наданого Позивачем протоколу №1 23 липня 2016 року під головуванням Позивача ОСОБА_1 відбулися збори громадян с. Подорожнє Світловодського району Кіровоградської області, на яких було присутньо 110 осіб. Зборами вирішено: 1) утвердити територіальну громаду с. Подорожнє та оформити необхідну документацію для набуття статусу «Територіальна громада юридична особа публічного права»; 2) затверджено склад ініціативної групи; 3) ініціювати відмову ОСОБА_6 сільській раді в обєднанні та утриматися від обєднання з іншими громадами до моменту узаконення територіальної громади як юридичної особи публічного права та як власника комунального майна, що знаходиться на адміністративно-територіальній одиниці с. Подорожнє; 4) заручитися підтримкою жителів села шляхом збору підписів на підтримку даної ініціативи (а.с.11-17, 131-140).

Суд враховує, що відповідно до статті 8 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» загальні збори громадян за місцем проживання є формою їх безпосередньої участі у вирішенні питань місцевого значення. Рішення загальних зборів громадян враховуються органами місцевого самоврядування в їх діяльності. Порядок проведення загальних зборів громадян за місцем проживання визначається законом та статутом територіальної громади.

Позивачем не доведено, що проведення 23 линя 2016 року зборів громадян відбулося відповідно до порядку, визначеного законом та статутом ОСОБА_3 територіальної громади.

Також позивачем не доведено, що вказані збори висунули відповідно до статті 9 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеву ініціативу в порядку перебаченому Законом, а відтак у суда відсутні правові підстави визнати рішення вказаих зборів як таке, яке прийнято відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про добровільне обєднання територіальних громад» субєктом добровільного обєднання територіальної громади, який уповноважений на прийняття відповідних рішень.

Як видно з підписних листів про підтримку рішення зборів громади від 23 липня 2016 року, які було підписано з 27 липня по 02 серпня 2016 року, ініціаторами збору підписів було запропоновано мешканцям с. Подорожнього підтримати вказане рішення про відмову від обєднання з іншими територіальними громадами у звязку з відсутністю правоустановчих документів, які підтверджують статус ОСОБА_3 територіальної громади, як юридичної особи публічного права.

Фактично причиною відмови ОСОБА_6 сільській раді в обєднанні, та обєднання з іншими громадами, ініціаторами збору підписів було вказано лише відтермінування обєднання до моменту узаконення територіальної громади як юридичної особи публічного права як власника комунального майна, що знаходиться на адміністративно-територіальній одиниці с. Подорожнє. Інші причини відмови від обєднання в підписних листах відсутні.

Суд враховує, що Законом України «Про добровільне обєднання територіальних громад» не передбачено серед умов добровільного обєднання територіальних громад наявність у територіальної громади правоустановчих документів, які підтверджують статус територіальної громади як юридичної особи публічного права, а тому вказана ініціаторами збору підписів у підписних листах причина відмови не може вважатися судом обґрунтованою підставою для відмови в добровільному обєднанні територіальних громад.

Не знайшли свого підтвердження доводи Позивача про неврахуванням Відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення волевиявлення членів ОСОБА_3 територіальної громади, висловлених на зборах громадян с. Подорожнє, які відбулися 23 липня 2016 року.

Позивачем зазначалося, що про вказані збори від 23 липня 2016 року було повідомлено сільському голові та депутатам ОСОБА_3 сільської ради.

Як видно з протоколу засідання 18-ї сесії ОСОБА_3 сільської ради Світловодського району 7 скликання від 12 серпня 2016 року, в роботі сесії з 14-ти прийняло участь 12-ть депутатів та сільський голова. Про збори громадян та прийняте рішення зборів від 23 липня 2016 року про відмову від обєднання з іншими територіальними громадами у звязку з відсутністю правоустановчих документів, які підтверджують статус територіальної громади як юридичноїособи публічного правадепутатам ради також повідомила депутат ОСОБА_8

Проте, після доповіді ОСОБА_3 сільського голови ОСОБА_7 та оголошення висновку і розпорядження ОСОБА_12 обласної державної адміністрації від 12 серпня 2016 року, після проведеного обговорення, за питання порядку денного «Про добровільне обєднання територіальних громад» проголосувало «За» прийняття рішення - 8 голосів, в тому числі 7 депутатів (ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_15»янченко С.В., ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_13, ОСОБА_18Т.) та сільський голова ОСОБА_7, проголосувало «Проти» прийняття рішення 0 голосів, «Утримався» 1 депутат, а відтак Рішення №197 було прийнято більшістю голосів. В голосуванні не брали участь зареєстровані на сесії депутати ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_8 та ОСОБА_21

З прийнятого рішення ОСОБА_3 сільської ради Світловодського району Кіровоградської області №197 від 12 серпня 2016 року «Про добровільне обєднання територіальних громад», видно, що ОСОБА_3 сільська рада вирішила:

Обєднатися з територіальними громадами сіл ОСОБА_4, Калантаїв, ОСОБА_5, Вищепанівка ОСОБА_6 сільської ради, сіл Подорожнє, Нагірне, Бабичівка ОСОБА_3 сільської ради в Великоандрусівську територіальну громаду з центром у селі ОСОБА_4.

Доручити ОСОБА_6 сільському голові ОСОБА_11 клопотати перед ОСОБА_12 обласною державною адміністрацією щодо звернення до Центральної виборчої комісії для прийняття рішення про призначення перших виборів депутатів та голови ОСОБА_6 сільської обєднанної територіальної громади в установленому законом порядку.

Затвердити план організаційних заходів щодо добровільне обєднання територіальних громад. Повноваження ОСОБА_3 сільської ради, ОСОБА_3 сільського голови припинити з моменту набуття повноважень новообраними органами місцевого самоврядування, сільським головою територіальної громади, утвореної внаслідок добровільного обєднання.

Правонаступником активів і пасивів ОСОБА_3 сільської ради визначити Великоандрусівську сільськуобєднану територіальну громаду, утворену внаслідок добровільного обєднання.

Отже, ОСОБА_3 сільська рада, що не заперечується Позивачем, мала підстави та законодавчо визначені повноваження приймати рішення про добровільне об'єднання територіальних громад. Зазначене повноваження було реалізовано ОСОБА_3 сільською радою шляхом прийняття оскаржуваного рішення №197 від 12 серпня 2016 року у спосіб, передбачений Законом України «Про добровільне обєднання територіальних громад».

Як видно з доводів позовної заяви, Позивач фактично просить визнати протиправним та скасувати спірне рішення Відповідача ОСОБА_3 сільської ради №197, посилаючись на протиправність дій та бездіяльності не Відповідача, а ОСОБА_3 сільського голови ОСОБА_7 під час організації та проведення громадського обговорення вказаного питання.

Проте, Позивач вказані дії або бездіяльність ОСОБА_3 сільського голови ОСОБА_7 не оскаржувала та не оскаржує, позов до нього не предявляла, і факту оскарження дій або бездіяльності ОСОБА_3 сільського голови іншими особами судом не встановлено.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що Позивачем в судовому засіданні не доведено достовірними, допустимими та належними доказами заявлені, як підставу позову, з боку Відповідача ОСОБА_3 сільської ради порушення положень ч.3 ст.5 та ч.2 ст.7 вказаного Закону, якими встановлено обовязки сільського голови, а не сільської ради.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що сільським головою ОСОБА_7 в процесі вищезазначених громадських обговорень були використані не всі форми консультацій з громадськістю, що може бути підставою для персональної відповідальності сільського голови, але суд також враховує, що Законом України «Про добровільне обєднання територіальних громад» не встановлено якісних та кількісних критерієв оцінки достатності проведених громадських обговорень для прийняття представницьким органом територіальної громади відповідного спірному рішення.

Також суд враховує, що виходячи з позовних вимог Позивачем оскаржується лише спірне Рішення представницького органу територіальної громади сільської ради, а не оскаржуються дії чи бездіяльність, які передували прийняттю спірного Рішення Відповідачем, організатора громадських обговорень сільського голови, який є самостійним субєктом владних повноважень - головною посадовою особою територіальної громади села.

При дослідженні доводів позивача про недотримання сільським головою ОСОБА_7 строків проведення громадського обговорення суд враховує, що відповідно до розяснень Комітету Верховної ОСОБА_28 України з питань державного будівництва, регіональної політики та місцевого самоврядування, затвердженого на засіданні Комітету 03 червня 2015 року протокол №17 щодо застосування Закону України «Про добровільне обєднання територіальних громад» в частині визначення строків здійснення окремих етапів обєднання, проведення громадського обговорення (громадських слухань, зборів громадян, інших форм консультацій з громадськістю) протягом певної кількості днів слід розуміти як визначення граничного проміжку часу, протягом якого мають бути проведені певні заходи та оприлюднені їх результати.

Отже, такі дії організаторами громадських обговорень можуть бути проведені і до завершення граничного проміжку часу, встановленого законом.

На підставі викладеного, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи Позивача та його представника про протиправність оскаржуваного рішення ОСОБА_3 сільської ради так як положеннями ч.3 ст.5 та ч.2 ст.7 Закону України «Про добровільне обєднання територіальних громад» обовязок забезпечення вивчення пропозиції щодо ініціювання добровільного обєднання територіальних громад, її громадське обговорення, та забезпечення проведення обовязкового громадського обговорення підготовлених спільною робочою групою проектів рішень щодо добровільного обєднання територіальних громад, покладено не на відповідну сільську раду, а є обовязком відповідного сільсько голови.

Разом з цим, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 сільським головою ОСОБА_7 було забезпечено вивчення пропозиції ОСОБА_6 сільського голови щодо ініціювання добровільного обєднання територіальних громад, її громадське обговорення, та проводилося громадське обговорення підготовлених спільною робочою групою проектів рішень щодо добровільного обєднання територіальних громад, а тому судом не добуто достатніх підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним спірного рішення Відповідача та його скасування.

Суд також враховує, що статтею 8 Закону України «Про добровільне обєднання територіальних громад», регламентовано питання утворення об'єднаної територіальної громади та реорганізація органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 вказаної статті об'єднана територіальна громада вважається утвореною за цим Законом з дня набрання чинності рішеннями всіх рад, що прийняли рішення про добровільне об'єднання територіальних громад, або з моменту набрання чинності рішенням про підтримку добровільного об'єднання територіальних громад на місцевому референдумі та за умови відповідності таких рішень висновку, передбаченому частиною четвертою статті 7 цього Закону.

Згідно частин 2-12 вказаної статті повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, що об'єдналися, завершуються в день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об'єднаною територіальною громадою.

Об'єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов'язків територіальних громад, що об'єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об'єднаною територіальною громадою.

З дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об'єднаною територіальною громадою, у порядку, визначеному цим Законом, здійснюється реорганізація відповідних юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об'єдналися, та розміщених поза адміністративним центром об'єднаної територіальної громади, шляхом їх приєднання до юридичної особи - сільської, селищної, міської ради, розміщеної в адміністративному центрі об'єднаної територіальної громади. Після завершення реорганізації відповідні юридичні особи - сільські, селищні, міські ради припиняються у порядку, визначеному цим Законом.

Юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі об'єднаної територіальної громади, є правонаступником прав та обов'язків всіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об'єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об'єднаною територіальною громадою.

Суд бере до уваги, що постановою Центральної виборчої комісії №437 від 07 жовтня 2016 року «Про перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад обєднаних територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів 18 грудня 2016 року», відповідно до ч.8 ст.7 Закону України «Про добровільне обєднання територіальних громад», статті 24 Закону України «Про місцеві вибори», призначено на неділю, 18 грудня 2016 року, перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад та відповідних голів обєднаних територіальних громад, в тому числі у ОСОБА_6 сільській обєднаній територіальній громаді в склад якої входить ОСОБА_3 сільська рада (села Подорожнє, Бабичівка, Нагірне), та оголошено з 29 жовтня 2016 року початок виборчого процесу (а.с.41,42 том №1).

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом вже після початку виборчого процесу.

18 грудня 2016 року відбулися вибори ОСОБА_6 сільського голови та депутатів ОСОБА_6 сільської ради, за результатами яких Позивача обрано депутатом сільської ОСОБА_6 сільської ради.

З матеріалів справи видно, що члени територіальної громади в порядку місцевої ініціативи відповідно до статті 9 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», або зареєстровані органи самоорганізації населення ОСОБА_3 територіальної громади (за умови представлення ними інтересів не менш як третини членів територіальної громади), результати виборів не оскаржували.

З рішення ОСОБА_6 сільської ради Світловодського району №11 від 29 грудня 2016 року «Про реорганізацію ОСОБА_3 сільскої ради», видно, що на підставі, зокрема, ст.8 Закону України «Про добровільне обєднання територіальних громад», рішення ОСОБА_6 сільської ради від 29 грудня 2016 року №2 «Про визнання повноважень депутатів ОСОБА_6 сільської ради», розпочато реорганізацію ОСОБА_3 сільської ради, правонаступником якої є Великоандрусівська сільська рада Світловодського району. Рішенням ради утворено комісію з реорганізації ОСОБА_3 сільської ради до складу якої входить, зокрема позивачка ОСОБА_1, яка на перших виборах депутатів сільської ради обєднаної ОСОБА_6 територіальної громади, які відбулися 18 грудня 2016 року, обрана депутатом ОСОБА_6 сільської ради.

Перевіряючи доводи позивача щодо незаконності оскаржуваного рішення Відповідача в звязку з відсутністю більшості голосів під час голосування за спірне рішення, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1, ч.2 ч.4 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

Рішення сільської, селищної, міської ради у пятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено сільським, селищним, міським головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень.

Як встановлено судом і визнано позивачем, 12 серпня 2016 року проект спірного рішення був внесений сільським головою ОСОБА_7 на розгляд повноважної сесії ОСОБА_3 сільської ради, якої після його обговорення, було прийнято Рішення №197, як таке за яке з 12-ти зареєстрованих на сесії депутатів проголосувало сім депутатів та сільський голова.

Суд звертає увагу на те, що проти спірного рішення не проголосував жоден з депутатів представницького органу територіальної громади ОСОБА_3 сільської ради.

Представник позивача також зазначила, що в порушення статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ОСОБА_3 сільський голова не мав права приймати участі в голосуванні за спірне Рішення Відповідача, так як не є депутатом сільської ради, тому не має права схвального голосу на сесії сільської ради.

Проте з такими доводами представника позивача суд не може погодитися з таких підстав.

Так, відповідно до статті 45 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна в місті (у разі її створення), районна, обласна рада складається з депутатів, які обираються жителями відповідного села, селища, міста, району в місті, району, області на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування.

Відповідно до статті 46 вказаного Закону сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

Сесії ради проводяться гласно із забезпеченням права кожного бути присутнім на них, крім випадків, передбачених законодавством. Порядок доступу до засідань визначається радою відповідно до закону. Протоколи сесії ради є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, і результати поіменного голосування є невід'ємною частиною протоколу сесії ради.

Не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства доводи Позивача про те, що в звязку з відкликом свого голосу депутатом ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_29 рішення підлягає скасуванню, оскільки депутати місцевих рад не мають права відкликати свої голоса, враховані під час голосувань та підрахунку голосів на пленарних засіданнях сесії ради за прийняті радою рішення.

На підставі викладеного суд визнає, що в судовому засіданні спростовано доводи Позивача про те, що оскаржуване рішення Відповідача №197 є незаконним через відсутність більшості голосів, які проголосували за його прийняття.

Беручи до уваги наведене вище, суд вважає, що позивачами не було надано обґрунтованих доказів порушення Відповідачем порядку прийняття оскаржуваного рішення, або невідповідності його положень вимогам законодавства.

Крім цього, відповідно до статті 75 вказаного Закону органи та посадові особи місцевого самоврядування є підзвітними, підконтрольними і відповідальними перед територіальними громадами. Вони періодично, але не менш як два рази на рік, інформують населення про виконання програм соціально-економічного та культурного розвитку, місцевого бюджету, з інших питань місцевого значення, звітують перед територіальними громадами про свою діяльність.

Територіальна громада у будь-який час може достроково припинити повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування, якщо вони порушують Конституцію або закони України, обмежують права і свободи громадян, не забезпечують здійснення наданих їм законом повноважень.

Порядок і випадки дострокового припинення повноважень органів та посадових осіб місцевого самоврядування територіальними громадами визначаються цим та іншими законами.

Питання про дострокове припинення повноважень сільської, селищної, міської, районної в місті ради за рішенням місцевого референдуму може бути порушене сільським, селищним, міським головою, а також не менш як однією десятою частиною громадян, що проживають на відповідній території і мають право голосу.

Відповідно до статті 49 вказаного Закону повноваження депутата ради також можуть бути припинені достроково у випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 79 вказаного Закону повноважень сільського, селищного, міського голови можуть бути достроково припинені, зокрема у разі: відкликання з посади за народною ініціативою; якщо він порушує Конституцію або закони України, права і свободи громадян, не забезпечує здійснення наданих йому повноважень.

Повноваження сільського, селищного, міського голови за наявності підстав, передбачених абзацом першим частини другої цієї статті, можуть бути припинені достроково за рішенням місцевого референдуму або за рішенням відповідної ради, прийнятим шляхом таємного голосування не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради. Порядок проведення місцевого референдуму щодо дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови визначається законом про місцеві референдуми.

Сільський, селищний, міський голова може бути відкликаний з посади за народною ініціативою в порядку, визначеному Законом України «Про статус депутатів місцевих рад» з особливостями, передбаченими частинами шостою - десятою цієї статті, не раніше як через рік з моменту набуття ним повноважень.

Рішення про внесення пропозицій щодо відкликання сільського, селищного, міського голови за народною ініціативою приймається на зборах виборців у кількості не менше 20 осіб для відкликання сільського голови.

Суд звертає увагу на те, що членами ОСОБА_3 територіальної громади, яка була незгідна під час процесу обєднання територіальних громад з діями сільського голови, окремих депутатів або сесії сільської ради, у встановленому законом порядку не ініціювалося питання про дострокове припиненя їх повноважень або про відкликання за народною ініціативою з посади сільського голови, що вказує на те, що надані права територіальній громаді щодо здійснення контролю за діяльністю органів місцевого самоврядування та головної посадової особи в повній мірі не використовувалися.

Крім цього, суд вважає за необхідне вказати, що у межах спірних правовідносин не встановлено порушених прав чи інтересів Позивача.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Держава відповідно до положень статті 55 Конституції України кожному гарантувала право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оскаржуючи ухвалу суду про залишення позову без руху від 27 жовтня 2016 року, ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу обгрунтувала тим, що вона звернулася до суду не в інтересах територіальної громади, а як громадянин України і член територіальної громади за захистом своїх порушених прав, тому ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1, оскільки в даній справі не має місця представництва інтересів територіальної громади села, а позивач особисто звернулася до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні Позивачка підстави своїх позовних вимог та їх обґрунтування підтримала.

Пунктом 8 частини 1 статті 3 КАС України визначено що позивачем є особа на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, тощо.

Згідно з частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено право на судовий захист, а саме, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч. 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як вбачається з наведеної правової норми, рішення суб'єкта владних повноважень можуть бути виражені у формі нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії.

Поняття нормативно-правового акта та акта індивідуальної дії в Кодексі адміністративного судочинства не врегульовані, а тому при визначення цих понять слід звернутися до загальних понять права.

Так, нормативно-правовий акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що стосується актів ненормативного характеру (актів індивідуальної дії), то вони породжують права та обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними кола суб'єктів), якому вони адресовані.

Основним критерієм розмежування адміністративних актів є коло осіб, на яких поширюється їх дія, при цьому визначальним у визначенні нормативно-правового акта є те, що останній є джерелом права.

Згідно з частиною 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Таке ж правило має застосовуватись і до правових актів індивідуальної дії.

Порушення прав, свобод чи інтересів особи це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Порушення має місце як тоді, коли негативні наслідки вже настали, так і тоді, коли вони лише можуть настати з певною вірогідністю.

Порушення інтересів особи може полягати також у невизначеності публічних правовідносин за її участю, коли у сторін існують різні уявлення щодо взаємних прав та обовязків.

Порушення прав та інтересів слід відрізняти від порушення закону. Підставою звернення до суду є протиправні рішення (дії чи бездіяльність), які порушують права (свободи чи інтереси) конкретної особи. Саме лише порушення закону, яке не призводить до порушення прав особи, не дає підстав для задоволення позову такої особи. Позови в інтересах законності не мають на меті захист порушених субєктивних прав, а тому в таких справах не може бути реалізовано завдання адміністративного судочинства.

Оскаржуючи прийняте рішення відповідача позивач не вказав, яке саме та як відповідач порушив його субєктивне право (свободу або інтерес).

В свою чергу неодмінними елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб'єктивне право особи та її обов'язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Разом з тим, наслідком розв'язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного суб'єктивного права позивача.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Отже, рішення суб'єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб'єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

Враховуючи те, що рішення Відповідача не є юридично значеним для позивача, оскільки зазначене рішення не має безпосереднього впливу на суб'єктивні права та обов'язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього особу будь-якого обов'язку, отже сам по собі не породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права та обов'язки.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що оскільки рішення Відповідача №197 від 12 серпня 2016 року само по собі не породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права та обов'язки, то не виникає і передумови для здійснення захисту права або законного інтересу, шляхом визнання протиправним та скасування зазначеного рішення, а отже позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення не спрямована та захист прав та інтересів позивача, тому не підлягає задоволенню.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень законодавства вбачається, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Таким чином, для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Зазначені висновки були неодноразово відображені в судовій практиці Вищого адміністративного суду України, зокрема в рішенні від 02 квітня 2014 року, прийнятому по справі № К/800/42688/13.

Крім того, ОСОБА_28 Суд України, розглядаючи справу N 21-438а12, у своїй постанові від 26 березня 2013 року прийшов до висновку про те, що відповідно до ч. 1 статті 2, пп. 6, 8 ч. 1 статті 3, ч. 1 статті 6 КАС України, предметом захисту в адміністративному судочинстві є саме порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або їхніх посадових чи службових осіб права та інтереси позивачів.

Також, ОСОБА_28 Судом України у постанові від 11 листопада 2015 року по справі № 21-2926а15 було зроблено висновок про те, що зі змісту регулювання, яке міститься у КАС України, вбачається, що право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується.

Отже, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Суд зазначає, що зміст оскаржуваного рішення стосуються прав та обов'язків представницьких органів сільських рад обєднаних ОСОБА_3 та ОСОБА_6 територіальних громад, а також сільських голів, тобто спірне рішення розповсюджується на конкретних вказані у рішенні осіб, у зв'язку з чим, спірне рішення не відповідає ознакам нормативно-правового акта, так як не встановлює та не змінює чи скасовує норми права.

Відповідно до частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктіву сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Системний аналіз наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що судовий захист прав, свобод або інтересів шляхом повного чи часткового задоволення адміністративного позову, можливий виключно відносно тієї особи, права, свободи або інтереси якої порушено з боку конкретного суб'єкта владних повноважень та за умови порушення її прав.

Позивач стверджує, що оскаржуване Рішення порушує його права та законні інтереси; у той же час суд звертає увагу, що оскаржуване Рішення є актом індивідуальної дії та породжує права і обов'язки виключно у осіб, яких вони стосуються, та не стосуються прав чи охоронюваних законом інтересів позивача.

Жодного доказу про застосування до позивача норм оскаржуваного Рішення матеріали справи не містять, у тому числі доказів, які б підтверджували існування будь-яких правових відносин між позивачем та представницькими органами сільськими радами ОСОБА_3 та ОСОБА_6 територіальних громад, та сільськими головами.

В контексті наведеного вище суд зазначає, що оскаржуваним рішенням ОСОБА_3 сільської ради №197 віл 12 серпня 2016 року «Про добровільне обєднання територіальних громад», поширюється на Великоандрусівську та ОСОБА_3 територіальні громади. Відповідно, оскаржувана постанова є актом індивідуальної дії, оскільки встановлює строкові до застосування правила для визначеного кола осіб.

Водночас, позивачем не надано доказів того, що рішенням ОСОБА_3 сільської ради №197 віл 12 серпня 2016 року «Про добровільне обєднання територіальних громад» розповсюджує на неї свою дію та, відповідно, з урахуванням наведених вище висновків щодо можливості оскарження акту індивідуальної дії, порушує її законі права, свободи та інтереси.

Відповідно до статті 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд приходить до висновку, що Позивачами не надано належних доказів того, що спірне рішення стосується її прав.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, відсутність прав та обов'язків у будь-кого (крім суб'єктів обєднання територіальних громад), в тому числі - і позивача, у зв'язку із оскарженим рішенням Відповідача не породжує для останнього права на їх захист, тобто права на звернення з таким позовом.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій ОСОБА_28 Судом України у постанові від 15 липня 2014 року N 21-273а14, який згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Позивачем не надано доказів того, що оскаржуване ним рішення розповсюджує на нього свою дію та, відповідно, з урахуванням наведених вище висновків щодо можливості оскарження акту індивідуальної дії, порушує його законні права, свободи та інтереси.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи та досліджені під час розгляду справи докази в аспекті наведених вище правових положень, з урахуванням недоведення позивачем наявності порушеного права суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог позивача та, відповідно, наявність підстав для відмови в їх задоволенні.

При цьому суд роз'яснює позивачу, що він не позбавлений права оскаржити будь-які рішення чи дії відповідачів або інших осіб, які є наслідком прийняття оскаржуваного рішення, за умови настання негативних наслідків.

Розподіл судових витрат провести відповідно до ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 3, 6, 8-14, 17, 69-71, 89, 92, 94, 98, 128, 158-166, 167, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, про визнання протиправним та скасування рішення №197 від 12 серпня 2016 року «Про добровільне обєднання територіальних громад».

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частин постанови відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: підпис Згідно з оригіналом

Суддя Світловодського

міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_30