Справа № 127/2-а-4944/11
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/2-а-4944/11

Головуючий у 1-й інстанції: Бойко В.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

27 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Управління Пенсійного фонду в Замостянському районі м. Вінниця (далі - відповідач) про пенсійне забезпечення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в липні 2011 року звернувся до Замостянського районного суду м. Вінниці з позовом, де просив:

- визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Замостянському районі м. Вінниці неправомірними щодо відмови ОСОБА_2 в задоволенні заяви про проведення перерахунку пенсійного забезпечення;

- зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Замостянському районі м. Вінниці перерахувати розмір пенсії ОСОБА_2 з врахуванням ст. 49,50,ч. 4 ст.54, 67,71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" але не нижче 8 мінімальних пенсій за віком;

- стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Замостянському районі м. Вінниці на користь ОСОБА_2 заборгованість по пенсії за період з 08.01.2011 по 08.07.2011 включно;

- зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Замостянському районі м. Вінниці перерахувати розмір пенсії ОСОБА_2 з врахуванням положень ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" із розрахунку прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян з 09.11.2011 по день припинення права.

22.07.2011 постановою Замостянського районного суду м. Вінниці позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Замостянському районі м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобовязання зробити перерахунок виплату розміру пенсії інваліду 2-ї групи учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС задоволено частково.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Замостянському районі м. Вінниці по нарахуванню та виплаті пенсії неправомірним, такими, що звужують конституційні права ОСОБА_2 учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ої категорії, інваліда 2-ої групи.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Замостянському районі м. Вінниці зробити виплату державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ої кат. інваліда 2-ої групи ОСОБА_2 у відповідності до ст. ст. 49, 50, 54 ч. 4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за застосувавши при нарахуванні та виплаті пенсії положення ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з подальшим перерахунком згідно частини 3 статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи", і ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з 08.01.2011 по 18.06.2011 включно.

В решті позову відмовлено.

30.01.2017 ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 22.07.2011 де просив скасувати постанову Замостянського районного суду м. Вінниці від 22.07.2011 по справі 2-а-4944/11/0206 в частині зобовязання управління Пенсійного фонду України в Замостянському районі здійснити виплату пенсії ОСОБА_2 по 18.06.11, в іншій частині постанову суду залишити без змін.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення суду від 22.07.2011 по адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Замостянському районі м. Вінниці про пенсійне забезпечення у звязку з нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити заяву про перегляд за нововиявленими обставинами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно матеріалів справи, підставою для перегляду постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 22.07.2011 позивач вказав те, що 29.01.2017 він дізнався про постанову Вищого адміністративного суду України від 05.10.2011 у справі №К-3047/10 зі змісту якої слідує, що законом не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі цих видів виплат. З самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на якийсь строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який призначається пенсія не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Тому, позивач вважає, що виплату вказаного виду пенсії йому не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком. Таким чином, вважаючи що ці обставини могли вплинути на прийняте судове рішення та не були відомі ні суду ні сторонам під час розгляду справи позивач звернувся із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 22.07.2011.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що заява позивача, необґрунтована, заявником не вказано жодної підстави для перегляду рішення за нововиявленими обставинами визначеної КАС України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до статті 246 КАС України особи, які брали участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Згідно з частиною 1 статті 245 КАС України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до частин 2, 3 статті 245 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано. Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Істотними обставинами справи вважаються такі обставини, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв'язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Такі юридичні факти характеризуються тим, що вони одночасно повинні бути передбачені нормами права, спричиняють виникнення, зміну або припинення правовідносин, мають істотне значення для вирішення справи, тобто такі фактичні дані, які спростовують факти, покладені в основу судового рішення, існували на момент звернення до суду з позовом і під час розгляду справи судом, проте не могли бути відомі ані особі, яка заявила про це, ані суду, в провадженні якого перебувала справа.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 248 КАС України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи.

Отже, необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об'єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

Нова обставина, що з'явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

У розділі І постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22.05.2015 № 7 "Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" зазначено, що не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Таким чином, за змістом процесуального закону, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, і, по-друге, що ці обставини не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов'язковою.

При цьому варто також звернути увагу на те, що висновки відображені у постанові Вищого адміністративного суду України від 05.10.2011 у справі №К-3047/10 не носять преюдиційний характер, тобто не є обов'язковими для застосування судом.

До того ж, як уже зазначалось вище, будь-яка зміна правової позиції суду в інших подібних справах не може вважатись нововиявленою обставиною.

Аналізуючи вказані вище норми, колегія суддів дійшла до висновку, що обставини, на які посилається скаржник у поданій заяві, не є нововиявленими, а тому не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

При вирішенні даної заяви суд бере до уваги висновки Європейського Суду з прав людини щодо тлумачення норм Конвенції при застосуванні національного законодавства, позаяк такі згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі "Brumarescu v. Romania" від 28.11.1999 наголосив, що "право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті Преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів". "Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі" (справа "Ryabykh v. Russia" від 24.07.2003). Такі ж висновки відображені і в наступних рішення Європейського суду з прав людини у справах "Понамарьов проти України" від 03.04.2008 та "Христов проти України" від 19.02.2009.

Тобто принцип юридичної визначеності в світлі Конвенції гарантує обмеження на безкінечний перегляд рішень судів, які вступили в силу, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду уже вирішеної справи.

Щодо посилання апелянта на рішення Верховного Суду України від 19.03.2013 у справі №21-53а-13 та від 23.04.2012 у справі № 21-239а11 слід зазначити, що вказані рішення не існували на час розгляду справи, а нова обставина, що з'явилася або змінилася після прийняття судом рішення не є нововиявленою та не може бути підставою для перегляду справи за нововиявленими обставинами.

Крім того, відповідно до ст. 247 КАС України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом одного місяця після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. При цьому заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 245 цього Кодексу, може бути подана не пізніше ніж через три роки з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до адміністративного суду після закінчення цього строку, адміністративний суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

Отже, заявником пропущено трирічний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили, що є підставою для відмови у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

З урахуванням вищевикладеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 22.07.2011 у справі 2-а-4944/11/0206, оскільки обставини, на які посилається заявник не є нововиявленими в розумінні положень КАС України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4