Справа № 808/903/17
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2017 рокусправа № 808/903/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Лукманової О.М. Божко Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року у справі №808/903/17 за позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі про визнання протиправними дій та стягнення коштів., -

в с т а н о в и в :

07 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив:

визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м.Запоріжжя, правонаступником якого є відповідач 1, щодо утримання з ОСОБА_1 до місцевого бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі 3581 грн.13 коп.;

визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м.Запоріжжя, правонаступником якого є відповідач 1, щодо утримання з ОСОБА_1 до державного бюджету військового збору в сумі 444 грн.65 коп.;

стягнути на користь ОСОБА_1 з місцевого бюджету (р/р №0007, МФО 813015, ) суму утриманого податку з доходів фізичних осіб у розмірі 3581 грн.13 коп.;

стягнути на користь ОСОБА_1 з державного бюджету (р/р №0007, МФО 813015, ) суму утриманого військового збору в розмірі 444 грн.65 коп.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що при визначенні бази оподаткування податком з доходів фізичних осіб та військовим збором за вищенаведений період УПФУ у Вознесенівському районі м.Запоріжжя керувалось підпунктом 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України в редакції Закону України від 28.12.2014 № 71-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи (набрав чинності 01.01.2015), згідно якої до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми щомісячного довічного грошового утримання, розмір яких перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року (4134,00 грн.), - у частині такого перевищення. При визначенні ставки податку з доходів фізичних осіб УПФУ у Вознесенівському районі м. Запоріжжя керувалось редакцією пункту 167.4 статті 167 Податкового кодексу України в редакції Закону України від 24.12.2015 № 909-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році (набрав чинності 01.01.2016), згідно якої ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо перевищення суми щомісячного довічного грошового утримання, визначеної у підпункті 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України. Однак позивач вважає, що відповідач під час нарахування та виплати позивачу доходу невірно визначив базу оподаткування та ставку податку з доходів фізичних осіб та військового збору, застосував норму Податкового кодексу України, яка станом на дату нарахування та виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці втратила чинність та не застосував ці норми у належній до застосування редакції. Вважає, що в результаті невірного визначення бази оподаткування та ставки податку порушені його права, внаслідок чого з нього відповідачем 1 зайво утримано до місцевого бюджету податок з доходів фізичних осіб в сумі 3581 грн.13 коп. та до державного бюджету військовий збір в сумі 444 грн.65 коп., в звязку з чим, просить суд задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року адміністративний позов задоволено: визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м.Запоріжжя, правонаступником якого є Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя, щодо утримання з ОСОБА_1 до місцевого бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі 3581 грн.13 коп., визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м.Запоріжжя, правонаступником якого є Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя, щодо утримання з ОСОБА_1 до державного бюджету військового збору в сумі 444 грн.65 коп., стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) з місцевого бюджету (р/р №0007, МФО 813015, ) суму утриманого податку з доходів фізичних осіб у розмірі 3581 (три тисячі пятсот вісімдесят одна) грн.13 коп., стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) з державного бюджету (р/р №0007, МФО 813015, ) суму утриманого військового збору в розмірі 444 (чотириста сорок чотири) грн.65 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Центральне обєднане управління ПФУ м. Запоріжжя звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимого норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що пенсійним органом обґрунтовано за період з 18.02.2016 по 30.06.2016 нараховано та виплачено позивачу щомісячне грошове утримання судді у відставці з урахуванням норм пп.164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України в редакції Закону України від 28.12.2014 № 71-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, так як зазначена редакція Закону була чинною у вказаний період. Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій від 02.06.2016 №1411-VIII внесено зміни до підпункту 164.2.19 Податкового кодексу України, які набрали чинності з 1 липня 2016 року. Цими змінами передбачено, що оподатковуються лише суми пенсій, які перевищують десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року (10740,00 грн. (1074.00 грн. х 10), і збільшено розмір податку з 15 до 18 відсотків. Відповідно, також змінено і базу оподаткування для утримання військового збору. Починаючи з 01.07.2016 позивачу при нарахуванні щомісячного грошового утримання Центральним об'єднаним управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (у Вознесенівському районі м. Запоріжжя) керувалося нормами підпункту 164.2.19 Податкового кодексу України зі змінами внесеними Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій від 02.06.2016 №1411-VIII. Відповідач вважає, що при обчисленні утримання з пенсії позивача він неухильно дотримувався норм чинного законодавства, в звязку з чим підстави для повернення позивачу утриманих сум податку з доходів фізичних осіб і військового збору відсутні.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Указом Президента України від 16.11.2004 № 1419/2004 позивач призначений строком на п'ять років на посаду судді господарського суду Запорізької області.

Постановою Верховної Ради України від 09.09.2010 № 2512-VI ОСОБА_1 обрано на посаду судді господарського суду Запорізької області безстроково.

01 вересня 2015 року позивач звернувся до Вищої ради юстиції із заявою про відставку.

Постановою Верховної Ради України від 04.02.2016 №997- VIІІ відповідно до п.9 ч.5 ст.126 Конституції України ОСОБА_1 звільнено з посади судді господарського суду Запорізької області, у звязку з поданням заяви про відставку.

Наказом голови господарського суду Запорізької області від 17.02.2016 № 4к, відповідно до статті 38 Кодексу законів про працю України, статті 120 Закону України Про судоустрій і статус суддів позивача відраховано зі складу суду, у зв'язку з виходом у відставку.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2016 по справі №335/3100/16-а зобов'язано УПФУ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя призначити та виплатити позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, починаючи з 18.02.2016 року в розмірі 86 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру з урахуванням довідки про суддівську винагороду, виданої господарським судом Запорізької області 17.02.2016. (а.с. 13).

Вказана постанова від 13.04.3016 року набрала законної сили 08 липня 2016 року.

21.07.2016 №9186 на підставі заяви позивача від 08.06.2016 йому було призначене починаючи з 18.02.2016 довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 86% середнього заробітку судді 17776,20 грн.

З довідки відповідача 1, доданої до листа позивачу від 17.10.2016 №288/С-9, вбачається, що за період за лютий червень 2016 року позивачу нараховано 79172,55 грн., з яких утримано податку з доходів фізичних осіб - 8775,38 грн. та військового збору - 877,53 грн., тобто відповідачем 1 позивачу нараховано до сплати 69519,64 грн. довічного грошового утримання судді у відставці, які фактично сплачено двома платежами: 12.08.2016 44870,12 грн. та 12.09.2016 решту суми 24649,52 грн. (загальна сума платежу за цей день становила 76104,98 грн.).

03 жовтня 2016 року позивач звернувся до УПФУ у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя з заявою, в якій просив його повідомити, якою редакцією пп.164.2.19 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України керувався пенсійний орган при визначенні бази оподаткування податком з доходів фізичних осіб та військовим збором, а також якою саме редакцією п.167.4 ст.167 Податкового кодексу України керувалося УПФУ при визначенні ставки податку з доходів фізичних осіб. (а.с. 27).

Листом від 17.10.2016 за вих.№288/С-9 УПФУ у Вознесенівському районі м.Запоріжжя повідомило позивача, що відповідно до Податкового кодексу України до обєкта оподаткування, яким є частина суми пенсії, що перевищує у 2016 році суму 4134,00 грн. (1378,00 х 3) застосовується ставка податку на доходи фізичних осіб 15 %, військового збору 1,5 % (п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст.164, п.167.4 ст.167, п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України) (а.с. 28).

Вважаючи дій відповідача щодо оподаткування частини грошового утримання за ставками податку в редакції Закону до 01 липня 2017 року протиправними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскільки нарахування та виплата позивачу щомісячного грошового утримання судді у відставці мали місце після набрання чинності Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій від 02.06.2016 №1411-VIII, пенсійний орган не мав право застосувати ставки податку на доходи фізичних осіб 15 %, військового збору 1,5 % згідно п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст.164, п.167.4 ст.167, п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України,.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 18.1 ст. 18 Податкового кодексу України (далі ПК України), податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

УПФУ у Вознесенівському районі м. Запоріжжя (правонаступником якого є відповідач 1, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 №988 Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України, було податковим агентом позивача під час виникнення спірних правовідносин.

Законом України від 31.07.2014 № 1621-VII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України підрозділ 10 розділу XX Перехідних положень ПК України доповнено пунктом 16-1, яким тимчасово, до 1 січня 2015 року, встановлено військовий збір.

Законом України від 28.12.2014 № 71-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, який набрав чинності з 01.01.2015, оподаткування військовим збором подовжено до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України (пункт 16-1 підрозділ 10 розділу XX Перехідних положень ПК України).

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 ПКУ (підпункт 1.1 пункт 16-1 підрозділу 10 ПК України), а саме:

фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи;

фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні;

податковий агент.

Об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 ПК України (підпункт 1.2 пункт 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України).

Для резидента - це загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Підпунктом 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно пункту 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 164.1.2 пункту 164.1 статті 164 ПК України встановлено, що загальний місячний оподаткований дохід складається із суми оподаткованих доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного місяця.

Порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету встановлено статтею 168 ПК України.

Відповідно до пп.168.1.1 пп.168.1.2 п.168.1 ст. 168 ПК України оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п. 164.2.19 ПК України, в редакції Закону до 01 липня 2016 року, оподаткуванню підлягали суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

01.07.2016 набрав чинності Закон України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій від 02.06.2016 №1411-VIII, яким п. 164.2.19 ПК України викладено в такій редакції: базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Встановлені обставини справи свідчать, що нарахування позивачу щомісячного довічного грошового утримання здійснювалось після 08 липня 2016 року, це зокрема підтверджується листом УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя від 05.08.2016 №209/С-9 (а.с. 25).

Виплата щомісячного довічного грошового утримання пенсійним органом було здійснено позивачу з серпня 2016 року (12.08.2016 44870,12 грн., 12.09.2016 76104,98 грн.).

Однак, незважаючи на те, що Закон України від 02.06.2016 № 1411-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій набрав чинності 01.07.2016, нарахування ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання здійснювалось на підставі норм ст.ст.164, 167 Податкового кодексу України в редакції Закону України від 28.12.2014 № 71-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи та Закону України від 24.12.2015 № 909-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році відповідно.

Суд апеляційної інстанції вважає, що застосування пенсійним органом норм Закону в редакції до 01.07.2016 року після набрання чинності змін внесених Законом України від 02.06.2016 № 1411-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій є незаконним та необґрунтованим з огляду на наступне.

У відповідності до загальновизнаного принципу права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відтак, оскільки дохід у вигляді грошового утримання на користь позивача було нараховано протягом серпня вересня 2016 року застосуванню підлягав Закону в редакції чинній на час події, факту (нарахування доходу).

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що при нарахуванні та виплаті на користь ОСОБА_1 у серпні-вересні 2016 року довічного грошового утримання судді за період з 18.02.2016 по 30.06.2016, УПФУ у Вознесенівському районі м. Запоріжжя зобов'язано було визначати базу оподаткування на підставі п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України (в редакції Закону України від 02.06.2016р. № 1411-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій), а саме: до загального місячного оподатковуваного доходу позивача включати суми щомісячного довічного грошового утримання, розмір яких перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року (10740,00 грн.), - у частині такого перевищення.

В свою чергу, ставка податку при нарахуванні та виплаті на користь ОСОБА_1 у серпні - вересні 2016 року довічного грошового утримання судді за період з 18.02.2016 по 30.06.2016 у відповідності до п. 167.4 ст. 167 ПК України (в редакції Закону України від 02.06.2016р. № 1411-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій) становить 18 відсотків бази оподаткування щодо перевищення суми щомісячного довічного грошового утримання, визначеної у підпункті 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 ПК України.

Відповідно до розрахунку позивача (а.с. 42-43), який відповідає, відповідачем 1 з позивача надмірно стягнено (утримано) до місцевого бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі 3581,13 грн. (в результаті невірного визначення бази оподаткування та ставки податку) та до державного бюджету військового збору в сумі 444,65 грн. (в результаті невірного визначення бази оподаткування).

В даному випадку і нарахування, і виплата відповідачем 1 доходу (довічного утримання) відбулися вже після зміни законодавства (01.07.2016), коли неоподатковувана сума доходу збільшилась з 4134,00 грн. до 10740,00 грн., а ставка податку з доходів фізичних осіб збільшилась з 15 до 18 відсотків бази оподаткування.

Вказаного пенсійним органом враховано не було, що призвело до надмірного відрахування з позивача податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції в достатньому обсязі зясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у звязку з чим, підстав для скасування рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року у справі №808/903/17 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко