Справа № 760/14559/16-а
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
27 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Безименної Н.В.
суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.
за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 06 січня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И Л А:
У серпні 2016 року позивач звернувся в Солом`янський районний суд м. Києва з позовом до Міністерства оборони України про визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними та зобов`язання вчинити дії.
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 06 січня 2017 року позов задоволено частково:
визнано неправомірною бездіяльність Міністерства оборони України щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі ІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності;
зобов`язано Міністерство оборони України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок настання ІІ групи інвалідності у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності. У задоволенні інших вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідачем було подано апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Згідно з ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З матеріалів справи вбачається, що позивач є інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення від 10 грудня 2015 року серії НОМЕР_1 (а.с. 18).
ОСОБА_1 в період з 05 травня 1975 року по 07 лютого 1977 року проходив строкову військову службу, а з 07 лютого 1977 року по 30 вересня 2004 року надстрокову військову службу в лавах Збройних Сил, що підтверджується довідкою Красноармійсько-Селідовського об`єднаного міського військового комісаріату від 15 січня 2016 року № 1010 (а.с. 25).
Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії МСЕ №251832 та витягом із акту огляду МСЕК № 201768 позивачу з 21 липня 2004 року первинно встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюваннями, пов`язаними із виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК від 05 листопада 2004 року серії ДОН №251832, причина інвалідності захворювання пов`язане з проходженням військової служби (а.с. 20-21).
10 грудня 2015 року позивачу первинно було встановлено ІІ групу інвалідності, захворюванням пов`язане із виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК від 10 грудня 2015 року серії АВ №0596614 (а.с. 19).
У січні 2016 року позивач звернувся до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про виплату одноразової грошової допомоги (а.с. 26).
Листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 29 лютого 2016 року № 248/3/6/1057 відмовлено позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги. Так, Департамент фінансів Міністерства оборони України зазначив, що підстави для надання пропозиції Міністру оборони України щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відсутні (28).
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до ст. 1 цього Закону соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до ч. 3 зазначеної статті військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Згідно з п. 9 ст. 16-9 порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).
Пунктом 3 зазначеного Порядку встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Згідно з п.п. 1, 2 п. 6 Порядку одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі:
200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.
Пунктом 13 зазначеного порядку встановлено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність бездіяльності Міністерства оборони України щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги .
Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що ІІ група інвалідності первинно була встановлена позивачу 10 грудня 2015 року, а тому останній має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення ІІ групи інвалідності
Відповідно до с. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Враховуючи те, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про зобов`язання Міністерства оборони України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок настання ІІ групи інвалідності у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.
Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі про те, що інвалідність позивачу встановлено пізніше, ніж через три місяці після звільнення з такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, а тому відсутні підстави для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оскільки виходячи з буквального тлумачення статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Така ж сама правова позиція викладена в постановах Верховного суду України у справі № 21-135а15 від 21 квітня 2015 року та від 18 листопада 2014 року у справі № 21-446а14.
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.
Відповідно до частини 9 статті 183-2 КАС України постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.
Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 06 січня 2017 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 03 липня 2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Аліменко В.О.