Справа № 766/458/17
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 766/458/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Хайдарова І.О.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 29 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, посилаючись на те, що 09 грудня 2016 року нею подано до відповідача заяву про виплату утриманої з 23.04.2015 року суми індексації пенсії, а також відновлення індексації пенсії наростаючим підсумком, на що відповідач листом від 06.01.2017 року № 507/С-1 відмовив позивачу у зв'язку із відсутністю законодавчих підстав. Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними та у зв'язку з цим просила суд визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні по відмові їй у виплаті утриманої з 23.04.2015 року суми індексації пенсії, а також відновлення індексації пенсії наростаючим підсумком неправомірними, зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу утриману за період з 23.04.2015 року частину пенсії у вигляді індексації та відновити індексацію пенсії наростаючим підсумком відповідно до підпункту 1-1 пункту 1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджено постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078, стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 640 грн.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, подана на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 29 березня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні по відмові ОСОБА_2 у виплаті утриманої з 23.04.2015 року суми індексації пенсії, а також відновлення індексації пенсії наростаючим підсумком неправомірними. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні нарахувати та виплатити ОСОБА_2 утриману за період з 23.04.2015 року частину пенсії у вигляді індексації та відновити індексацію пенсії наростаючим підсумком відповідно до підпункту 1-1 пункту 1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджено постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078. Стягнуто з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням Херсонське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області звернулось до суду з апеляційною скаргою на зазначену постанову. Апелянт просить скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року замінено первинного відповідача у справі № 766/458/17 на правонаступника, а саме: замінено управління Пенсійного фонду України у м. Херсоні на Херсонське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області.

Відповідно до вимог пп.1, 2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних доказів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач з 14.06.2011 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Херсоні та отримує пенсію державного службовця, обчислену відповідно до Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 85% від суми заробітної плати.

На виконання постанови Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.12.2015 року по справі № 667/8578/15-а позивачу перераховано пенсію з урахуванням інших виплат починаючи з 23.04.2015 року та з урахуванням ст.37 Закону України «Про державну службу» (норма, яка діяла на час призначення пенсії позивачу).

При цьому одночасно УПФУ в м. Херсоні було утримано суми індексації пенсії з квітня 2015 року з підстав того, що, на думку відповідача, у зв'язку з перерахуванням розміру пенсії на підставі постанови Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.12.2015 року по справі № 667/8578/15-а, розмір пенсії фактично збільшився, а тому індексацію проводити потрібно відповідно до п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Не погоджуючись з висновком відповідача, ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним адміністративним позовом.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку щодо задоволення адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення».

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» під терміном індексація грошових доходів населення слід розуміти встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до вимог ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі, якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до вимог п.1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078, підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (норма, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року.

Згідно до вимог п.5 Порядку у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

З аналізу пункту 5 Порядку слідує, що індексація грошових доходів, отриманих громадянами не провадиться лише у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, розмір пенсії позивача було перераховано на підставі судового рішення, яким відновлено порушене право позивача на отримання пенсії у розмірі встановленому законодавством.

Враховуючи те, що позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі судового рішення, яким відновлено порушене право ОСОБА_2 на отримання пенсії у розмірі встановленому законодавством, підстав для застосування відповідачем положень пункту 5 Порядку не має, оскільки такий перерахунок не є підвищенням розміру пенсії, а є лише відновленням порушеного права.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відрахування відповідачем з пенсії позивача сум індексації, перерахованої згідно з рішенням суду, здійсненні з порушенням встановленого законодавством порядку, оскільки будь-якого судового рішення про відрахування з пенсії позивачки сум індексації не має.

Відповідно до вимог п.4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення № 1078 передбачено, що у межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат).

Отже, підстав для зміни відповідачем базового місяця на квітень 2015 року з наступним припиненням індексації пенсії позивачці відсутні, оскільки місяць перерахунку розміру пенсії позивачці на виконання судового рішення по справі № 667/8578/15-а не є базовим місяцем, в якому відбулося підвищення розміру пенсії, оскільки індексація пенсії залежить не від розміру пенсії, а від розміру прожиткового мінімуму.

Відтак, виходячи зі змісту наведених правових норм, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що перерахований на виконання рішення суду розмір пенсії не є таким, що підвищився внаслідок дії загальних чинників. Нарахований за рішенням суду розмір пенсії позивача є таким, що підлягав виплаті при призначенні пенсії, але внаслідок протиправних дій відповідача не був нарахований та виплачений в належному розмірі.

Крім того, згідно рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014 року, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Також, у пункті 3.4 Рішення Конституційного Суду України від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 вказано, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

У відповідності до вимог ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Колегія суддів вважає, що відповідач не надав належних доказів щодо правомірності своїх дій.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про визнання протиправними дій по відмові позивачеві у виплаті утриманої за період з 23 квітня 2015 року суми індексації, а також відновлення індексації пенсії наростаючим підсумком неправомірними, зобов'язати відповідача - нарахувати та виплатити позивачці незаконно утриману за період з 23 квітня 2016 року частину пенсії у вигляді індексації та відновити індексацію пенсії наростаючим підсумком відповідно до підпункту 1-1 пункту 1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, який затверджено постановою КМУ від 17.03.2003 року № 1078, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 29 березня 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: А.В. Крусян