Справа № 202/7333/16-а(2-а/0202/14/2017)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 червня 2017 рокусправа № 202/7333/16-а(2-а/202/14/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Чабаненко С.В. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 березня 2017 року у справі №202/7333/16-а(2-а/202/14/2017) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 23 листопада 2016 року звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй у перерахунку раніше призначеної пенсії державного службовця у звязку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2016 року №1013, на підставі довідки Управління Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 09.09.2016 року №11-87 та зобовязати здійснити з дня звернення, перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії державного службовця виходячи з 84 відсотків суми заробітної плати з урахуванням підвищення з 01.12.2015 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» згідно заявленої довідки Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 09.09.2016 року №11-87.

Постановою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 березня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу та зобовязав відповідача здійснити позивачу з 01.10.2016 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця відповідно до довідки Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області №11-87 від 09.09.2016 року. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову. Заявник апеляційної скарги посилається на те, що заяву про перерахунок пенсії позивачем було подано 21.09.2016 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889, яким виключено статтю 37-1. Відповідачем прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії обґрунтовано та на підставі діючого на момент звернення зазначеного Закону, а отже є правомірним.

Позивач письмових запереченнях на апеляційну скаргу до суду не направляла.

У судовому засіданні сторони представник відповідача ОСОБА_2 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Від позивача на адресу суду повернувся конверт за закінченням терміну зберігання, що за положеннями частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України вважається належним повідомленням сторони.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі досліджених письмових доказів, що з 16.11.2006 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у Лівобережному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Дніпрі та отримує пенсію державного службовця на підставі Закону України «Про державну службу». 21 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, долучивши до заяви довідку Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області від 09.09.2016 року №11-87 (а.с. 8,10). Відповідно до витягу №22 від 21.09.2016 року протоколу засідання комісії з питань призначення та перерахунку пенсії Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям через відсутність на те законодавчих підстав. Про що листом №К-34 від 22.09.2016 року повідомлено позивача (а.с. 13-14).

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач має право на перерахунок пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а отже дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії згідно Закону України «Про державну службу» у зв'язку з підвищенням посадових окладів постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013, є протиправними.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16 грудня 1993 року (в редакції, що була чинна на час призначення позивачу пенсії) передбачалось, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, зазначена правова норма передбачала таку підставу (умову) для перерахунку раніше призначених пенсій як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Проте, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014 року, який набрав чинності 01 січня 2015 року, статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Починаючи з 01 січня 2015 року змінилося правове регулювання перерахунку пенсій колишніх державних службовців. Така підстава (умова) для перерахунку раніше призначених пенсій, як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, відсутня, а визначення умов перерахунку раніше призначених пенсій делеговано Кабінету Міністрів України.

Згідно пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Отже, вказана норма права передбачала проведення перерахунку пенсій, призначених державним службовцям, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Однак, Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» внесено зміни, які застосовуються з 01 грудня 2015 року та якими, зокрема, виключено пункт 4.

01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року.

Згідно Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державну службу» втратив чинність Закон України «Про державну службу» №3723-XII від 16 грудня 1993 року (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10 грудня 2015 року.

Відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В свою чергу, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Таким чином, у період часу, з якого суд першої інстанції зобовязав відповідача здійснити перерахунок пенсії - з 01.10.2016 року, такої підстави (умови) перерахунку раніше призначених пенсії як підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям законодавством визначено не було.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що на час звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії державного службовця у відповідача були відсутні законодавчі підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 через збільшення заробітної плати працюючим державним службовцям, у зв'язку з чим відмова Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі є обґрунтованою та правомірною.

Доводи позивача, з якими фактично погодився суд першої інстанції, щодо необхідності при вирішенні питання про наявність у особи права на перерахунок раніш призначеної пенсії, застосовувати положення Закону, які діяли на момент призначення пенсії, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки «право на призначення пенсії» та «право на перерахунок пенсії» не є тотожними за юридичним змістом і підстави для їх виникнення є різними. Оскільки такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям, на момент звернення позивача до відповідача, не існувало, то останній обґрунтовано вказав на відсутність у позивача права на перерахунок пенсії.

Стосовно висновку суду першої інстанції з посиланням на положення Конституції України, зокрема, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, які особа вже набула, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як встановлено вище, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» на час призначення позивачеві пенсії за вислугу років пенсія державним службовцям призначається у відповідному відсотковому розмірі від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За правилами статті 37-1 Закону України «Про державну службу» перерахунок раніше призначених пенсій здійснювався у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

З прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» 28.12.2014 року №76-VIII встановлена статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» умова перерахунку призначених пенсій державним службовцям виключена.

При цьому, вказані положення Закону № 76-VIII неконституційними не визнано, вказана норма є чинною, а відтак обов'язковою до виконання, в тому числі, відповідачем.

Також апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що у Рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з'ясуванні обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, які призвели до ухвалення помилкового рішення, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена постанова - скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову за наведених вище підстав.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі - задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09 березня 2017 року у справі №202/7333/16-а(2-а/202/14/2017) - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: Т.С. Прокопчук