Справа № 803/129/17
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5734/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 06.04.2017 року у справі за позовом Приватного підприємства «ОСОБА_3 Плюс» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ПП «ОСОБА_3 Плюс» 06.02.2017 року звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області у заяві про зменшення позовних вимог просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.10.2016 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 в повному обсязі, а за № НОМЕР_3 за основним платежем в частині 1 706 389,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в частині стягнення 426597,25 грн., разом за даним платежем на 2132986,25 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 06.04.2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області: від 18 жовтня 2016 року № НОМЕР_3 в частині визначення грошового зобовязання у розмірі 2 132 986,25 грн., від 18 жовтня 2016 року № НОМЕР_2 в частині зменшення суми відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 41919,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Головне управління ДФС у Волинській області подало апеляційну скаргу. В якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у період з 21.07.2016 року по 29.07.2016 року посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області проведено позапланову виїзну перевірку ПП «ОСОБА_3 Плюс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 08.07.2015 року по 31.12.2015 року.

За результатами перевірки складено акт від 05.08.2016 року № 326/14-03/39883419, яким встановлено такі порушення: - п. 181.1, п. 183.2, п. 183.6, п. 183.10 ст. 183, п. 185.1 «а», п. 187.1 «б» ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України (далі ПК України), в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за 2015 рік на загальну суму 1 835 177,00 грн., в тому числі у листопаді-грудні 2015 року у сумі 1 835 177,00 грн.; - пп. 134.1.1 п.134 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, п. 5, 7, 8, 21 Положення (Стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом МФУ від 29.11.1999 року № 290, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 3 «Звіт про фінансові результати», затвердженого наказом МФУ від 31.03.1999 року № 87 (чинних на момент вчиненого порушення за 2015 рік), в результаті чого зменшено відємний обєкт оподаткування по податку на прибуток на суму 1 574 332,00 грн. за 2015 рік.

09.09.2016 року позивач подав до ГУ ДФС у Волинській області письмові заперечення (вх. 3932/10) на акт перевірки від 05.08.2016 року № 326/14-03/39883419. З метою детального дослідження первинних документів платника, аналізу встановлених порушень та враховуючи протокол засідання постійної комісії з розгляду спірних питань ГУ ДФС у Волинській області було прийнято рішення про проведення позапланової виїзної перевірки ПП «ОСОБА_3 Плюс» з питань, що становили предмет заперечення.

У період з 22.09.2016 року по 28.09.2016 року посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області проведено позапланову виїзну перевірку ПП «ОСОБА_3 Плюс» з питань, що становлять предмет заперечення від 09.09.2016 року (вх. № 3932/10 від 09.09.2016 року) на акт від 05.08.2016 року № 326/14-03/39883419 позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 08.07.2015 року по 31.12.2015 року, за результатами якої складено акт від 05.10.2016 року № 464/03-20-14-03/39883419.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог: - п. 181.1, п. 183.2, п. 183.6, п. 183.10 ст. 183, п. 185.1 «а», п. 187.1 «б» ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за 2015 рік на загальну суму 1 870 985,00 грн., в тому числі у листопаді-грудні 2015 року у сумі 1 870 985,00 грн.; - пп. 14.1.13, пп. 14.1.36, пп. 14.1.202, пп. 14.1.231, п. 14.1 ст. 14, пп. 134.1.1 п.134 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, п. 5, 7, 8, 21 Положення (Стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом МФУ від 29.11.1999 року № 290, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 3 «Звіт про фінансові результати», затвердженого наказом МФУ від 31.03.1999 року № 87, в результаті чого завищено відємний фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності на суму 1 748 308,00 грн. та занижено сплату податку на прибуток у сумі 912,00 грн. за 2015 рік.

Листом від 12.10.2016 року № 5252/10/03-20-14-03-13 «Про розгляд заперечення» ГУ ДФС у Волинській області повідомило позивача про те, що враховуючи підтверджуючі первинні документи, отримані листом від ТСЦ м. Житомир (1841) за вх. № 4414/10 від 10.10.2016 року, висновки акту перевірки 05.10.2016 року № 464/03-20-14-03/39883419 викладено та слід читати в такій редакції: Перевіркою встановлено порушення ПП «ОСОБА_3 Плюс»: - п. 181.1, п. 183.2, п. 183.6, п. 183.10 ст. 183, п. 185.1 «а», п. 187.1 «б» ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, в результаті чого зменшено відємне значення різниці між сумою податкових зобовязань та податкового кредиту на суму 295 049,00 грн. та занижено податок на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за 2015 рік на загальну суму 1 872 257,00 грн., в тому числі у листопаді-грудні 2015 року у сумі 1 872 257,00 грн.; - пп. 14.1.13, пп. 14.1.36, пп. 14.1.202, пп. 14.1.231, п. 14.1 ст. 14, пп. 134.1.1 п.134 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, п. 5, 7, 8, 21 Положення (Стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом МФУ від 29.11.1999 року № 290, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 3 «Звіт про фінансові результати», затвердженого наказом МФУ від 31.03.1999 року № 87, в результаті чого завищено відємний фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності на суму 1 748 308,00 грн. та занижено сплату податку на прибуток у сумі 2056,00 грн. за 2015 рік.

18.10.2016 року на підставі акту перевірки від 05.10.2016 року № 464/03-20-14-03/39883419 з врахуванням листа «Про розгляд заперечення» від 12.10.2016 року № 5252/10/03-20-14-03-13 ГУ ДФС у Волинській області прийнято такі повідомлення-рішення: - № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання по податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем у розмірі 2056,00 грн., - № НОМЕР_3, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у загальному розмірі 2 709 132,50 грн., в тому числі за основним платежем на 2 167 306,00 грн. та за штрафними (фінансовими санкціями) на 541 826,50 грн.; - № НОМЕР_2, яким позивачу зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1 748 308,00 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, ПП «ОСОБА_3 Плюс» було подано скаргу (вх. 16.11.2016 року № 27389/6) до Державної фіскальної служби України. Рішенням Державна фіскальна служба України від 30.12.2016 року № 28613/6/99-99-11-01-02-25 залишила без змін податкові повідомлення-рішення від 18.10.2016 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_3, № НОМЕР_2, а скаргу без задоволення.

Згідно з актом перевірки № 464/03-20-14-03/39883419 з урахуванням заперечення за № 5252/10/03-20-14-03-13 від 12.10.2016 року, контролюючим органом було встановлено порушення скаржником вимог п. 181.1, п. 183.2, п. 183.6, п. 183.10 ст. 183, п. 185.1 «а» ст. 185, п. 187.1 «б» ст. 187, п. 188.1. ст. 188, пп. 14.1.13, пп. 14.1.36, пп.14.1.202, пп.14.1.231, п. 14.1 ст. 14, пп. 134.1.1 п. 134. ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, в результаті чого зменшено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту на суму 295 049,00 грн. та занижено ПДВ на загальну суму 1 872 257,00 грн. та завищено від'ємний фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності на суму 1 748 308,00 грн. та занижено сплату податку на прибуток у сумі 2056,00 грн.

Проведеною перевіркою встановлено заниження задекларованих ПП «ОСОБА_3 Плюс» показників у рядку «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку (р.-1 декларації з податку на прибуток) на суму 1 753 372 грн. по автотранспортних засобах, які за даними бухгалтерського обліку підприємства (рахунок 281 «Товари») станом на 31.12.2015 року рахувались у залишку в кількості 14 одиниць на суму 1 584 568,00 грн., тоді як згідно отриманої інформації від Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області баз даних аналітичного пошуку транспортних засобів (далі - ТЗ) по «НАІС ДДАІ» МВС України, окремі автотранспортні засоби із вищезазначеного залишку по 281 рахунку було реалізовано, що підтверджується довідками-рахунками та укладеними договорами купівлі-продажу, на підставі яких пройшла зміна власника ТЗ, його державна реєстрації та видано свідоцтво про реєстрацію ТЗ, чим порушено пп. 14.1.13, пп. 14.1.36, пп.14.1.202, пп. 14.1.231, п. 14.1 ст. 14 пп.134.1.1 п. 134. ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, п. 5, 7, 8, 21 Положення (Стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» (затверджено наказом МФУ від 29.11.1999 року №290 зареєстровано в МЮУ 14.11.1999 року за №860/4153), Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 3 «Звіт про фінансові результати (затверджено наказом МФУ від 31.03.1999 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21.06.1999 року за №397/3690, чинними на момент вчиненого порушення за 2015 рік, як дохід, що передбачає збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобов'язань, які призводять до зростання власного капіталу за звітний період та інші доходи, що виникають у процесі звичайної діяльності; дохід (виручка) від реалізації (товарів, інших активів) визнається в разі наявності умов: - покупцеві передані ризики й вигоди, пов'язані з правом власності на продукцію (товар, інший актив), підприємство не здійснює надалі управління та контроль за реалізованою продукцією (товарами, іншими активами), є впевненість, що в результаті операції відбудеться збільшення економічних вигод підприємства, тощо.

Згідно поданого ПП «ОСОБА_3 Плюс» до ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області Фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва та Звіту про фінансові результати, платником задекларовано за 2015 рік: доходів 27 805 900,00 грн., в т.ч. інших доходів на суму 0 грн., витрат 29 554 200,00 грн. в т.ч. собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) 28 234 400, 00грн. та інші операційні витрати 1 319 800,00 грн.

Відповідач вважає, що перевіркою встановлено заниження задекларованих суб'єктом господарювання у Фінансовому звіті суб'єкта малого підприємництва доходів у вигляді реалізованих автотранспортних засобів, які перебували за даними обліку 281 рахунку «Товари» станом на 31.12.2015 року у залишку на суму 1 753 372,00 грн., що враховуються при визначенні фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності за період з 08.07.2015 року по 31.12.2015 року та які слід було відобразити у податковій звітності - поданій декларації з податку на прибуток підприємства як фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, чим завищено від'ємний фінансовий результат до оподаткування на суму 1 748 308,00 грн. та занижено оподатковуваний оборот по податку на прибуток в сумі 5064,00 грн. (29 559 264 29 554 200=5064).

В ході проведення перевірки було встановлено, що ПП «ОСОБА_3 Плюс» невчасно подано реєстраційну заяву до органу державної податкової служби для реєстрації як платника податку на додану вартість та не відображено перевищення обсягів реалізації товарів у декларації з ПДВ.

Так, за період з 15.10.2015 року по 20.10.2015 року ПП «ОСОБА_3 Плюс» було досягнуто загального обсягу оподатковуваних операцій понад 1 000 000,00 грн., а саме 3 166 600,00 грн.

Відповідно пункту 181.1 статті 181 ПК України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Обов'язок щодо нарахування та сплату податкових зобов'язань з податку на додану вартість у такої особи виникає з дня, наступного за граничним днем, який встановлений для подання Заяви, тобто з 11 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто загального обсягу оподатковуваних операцій з постачання товарів/послуг понад 1000000 грн. При цьому, якщо останній день строку подання Заяви припадає на вихідний, святковий або неробочий, то такий обов'язок виникає з другого за вихідним або неробочим робочого дня (пункту 183.6 статті 183 Розділу V Кодексу), тобто з 11.11.2015 року.

Особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку на додану вартість, повинна подати до органу ДФС за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву платника податку на додану вартість за формою №1-ПДВ. Така Заява подається до органу ДФС не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто загального обсягу оподатковуваних операцій понад 1000000 грн.(пункти 183.1 та 183.2 статті 183 Розділу V Кодексу).

При цьому, якщо останній день строку подання Заяви припадає на вихідний, святковий або неробочий день, останнім днем строку вважається наступний за вихідним, святковим або неробочим робочий день (пункт 183.6 статті 183 Розділу V Кодексу).

ПП «ОСОБА_3 Плюс» відповідно поданої заяви від 18.08.2015 року за №637/10 до Луцької ОДПІ 18.08.20l5 року прийнято рішення з 01.10.2015 року про реєстрацію платником ПДВ та з 01.10.2015 року було зареєстровано платником ПДВ згідно абз. 1 п. 182.1 ст. 182 розділу 5 ПК України - добровільна реєстрація, присвоєно іпн - 88. Проте згідно рішення від 02.10.2015 року за № 180, направлене листом за №15568/10/03-18-11-03 анульовано реєстрацію платника ПДВ, дата анулювання 05.10.2015 року, причиною анулювання стало внесення 11.09.2015 року до ЄДР запису №3009033 про внесення інформації про відсутність юридичної особи за вказаною адресою.

Платником ПП «ОСОБА_3 Плюс» подавалася заява щодо обовязкової реєстрації платником ПДВ 02.11.2015 року за №774/10 до Луцької ОДПІ, яку листом від 03.11.2015 року за №22035 підприємством відкликано. Повторно подано заяву реєстрації платником ПДВ 03.11.2015 року за вх. №776/10. В ході розгляду вищезазначеної заяви та доданих документів до неї, встановлено порушення Положення «Про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку», затвердженого наказом МФУ від 24.05.1995р. за №88, про що листом за №19698/10/03-18-11-07 від 06.11.2015 року Луцькою ОДПІ повідомлено платника та запропоновано подати нову заяву. Нову заяву щодо реєстрації платником ПДВ на підставі п. 181.1 ст. 181 і ПК України підприємством було подано лише 19.11.2015 року. Відповідно поданої заяви з 24.11.2015 року ПП «ОСОБА_3 Плюс» було зареєстровано платником ПДВ та присвоєно іпн - 88.

Податковий орган вказує, що позивачем несвоєчасно подано заяву щодо обов'язкової реєстрації платником ПДВ (заява подається до органу ДФС не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто загального обсягу оподатковуваних операцій понад 1 000 000 грн.(пункти 183.1 та 183.2 статті 183 Розділу V Кодексу).

Враховуючи вищевикладене, перевіркою встановлено заниження задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 1 Декларацій «операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 відсотків в сумі ПДВ 1 815 360 грн. за період, з 11.11.2015 року по 23.11.2015 року включно (вартість реалізованих автомобілів становить 9 076 800 грн.) та обсяг постачання (ПДВ) з продажу транспортних засобів нижче їх собівартості, як безоплатної передачі покупцям частини вартості товару (обсяг 168803х20%=33760 грн.) чим порушено п. 181.1, п. 183.2, п. 183.6, п. 183.10 ст. 183, п. 185.1 «а» ст. 185, п. 187.1 «б» ст.187 п. 188.1. ст.188 ПК України.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Луцької ОДПІ від 02.10.2015 року № 180 було анульовано реєстрацію позивача платником ПДВ з 01.10.2015 року на підставі рішення від 18.08.2015 року.

ПП «ОСОБА_3 Плюс» було оскаржено рішення від 02.10.2015 року № 180 в судовому порядку. Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 30.01.2017 року у справі № 803/1742/16, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.01.2017 року у справі № 876/432/17, рішення про анулювання реєстрації платником ПДВ скасовано.

У відповідності до положення частини 1 статті 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Беручи до уваги встановлені при розгляді справи обставини, суд вважає, що позовні вимоги ПП «ОСОБА_3 Плюс» щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 18.10.2016 року № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток ПДВ на 2056,00 грн. за основним платежем та № НОМЕР_2 про завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на 1 748 308,00 грн. підлягають до часткового задоволення, зважаючи на наступне.

За даними Регіональних сервісних центрів МВС України перевіркою ГУ ДФС у Волинській області встановлено факт реалізації підприємством 14 автомобілів на суму 1753372 грн., які станом на 31.12.2015 року рахувались у залишку і продаж яких не було відображено у податковій звітності підприємства. Згідно поданого ПП «ОСОБА_3 Плюс» до ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області Фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва та Звіту про фінансові результати, платником задекларовано за 2015 рік: доходів 27 805 900,00 грн., в т.ч. інших доходів на суму 0 грн., витрат 29 554 200,00 грн. в т.ч. собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) 28 234 400,00 грн. та інші операційні витрати 1 319 800,00 грн.

З урахуванням факту реалізації 14 автомобілів перевіркою встановлено заниження задекларованих суб'єктом господарювання у Фінансовому звіті суб'єкта малого підприємництва доходів у вигляді реалізованих автотранспортних засобів, які перебували за даними обліку 281 рахунку «Товари» станом на 31.12.2015 року у залишку на суму 1753372 грн., що враховуються при визначенні фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності та які слід було відобразити у податковій звітності - поданій декларації з податку на прибуток підприємства як фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, чим завищено від'ємний фінансовий результат до оподаткування на суму 1 748 308,00 грн. та занижено оподатковуваний оборот по податку на прибуток в сумі 5064,00 грн.

Суд не погоджується з такими висновками податкового органу з огляду на таке.

Відповідно до контракту від 17.09.2015 року № 02/15, укладеного позивачем із фірмою «SCANDIO IMPEX LIMITED PARTNERSHIP», на підставі вантажно-митних декларацій у період з вересня по листопад 2015 року позивачем було імпортовано на митну територію України автомобілі на суму 1769392,79 грн.

Відповідно до пункту 134.1 статті 134 ПК України обєктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до пунктів 5, 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року № 290, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо).

Пунктами 5, 6, 7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року № 318, передбачено, що витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов'язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

З наведеного вбачається, що при визначенні доходу, який підлягає оподаткуванню, необхідно враховувати витрати, понесені на придбання активів.

Однак, податковим органом при визнанні доходом сум від реалізації 14 автомобілів, вартість яких у залишку становила згідно даних акту перевірки 1753372,00 грн., не було враховано витрати на їх придбання. З пояснень представників відповідача, які проводили перевірку, було встановлено, що підприємством до перевірки було надано вантажно-митні декларації, на підставі яких було імпортовано транспортні засоби і в яких було відображено вартість останніх, проте суму витрат на придбання автомобілів не було взято до уваги, оскільки придбаний товар не оплачено і у позивача рахується кредиторська заборгованість перед постачальником за товар.

Дане твердження податкового органу не заслуговує на увагу, оскільки ні Податковим кодексом України, ні вищевказаними Положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку не встановлено можливості віднесення до витрат вартості активів при визначенні доходу від їх реалізації лише за умови фактичної оплати таких активів. А тому при обрахунку суми оподатковуваного доходу від продажу 14 автомобілів відповідач згідно вимог вищевказаних положень (стандартів) бухгалтерського обліку був зобовязаний врахувати вартість на їх придбання.

Водночас, як встановлено при розгляді справи позивачем при формуванні витрат за 2015 рік було зайво віднесено суми податку на додану вартість, сплачені при імпорті автомобілів при їх розмитненні у розмірі 1706389,00 грн. ОСОБА_2 порушення відбулося внаслідок того, що на час здійснення імпортних операцій свідоцтво платника ПДВ від 18.08.2015 року, видане ПП «ОСОБА_3 Плюс», було скасоване рішенням про анулювання реєстрації платником ПДВ від 02.10.2015 року № 180, і підприємство не мало можливості подавати декларацію з податку на додану вартість. Однак, оскільки постановою Волинського окружного адміністративного суду від 09.12.2016 року у справі № 803/1742/16, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 30.01.2017 року у справі № 876/432/17, рішення про анулювання реєстрації платником ПДВ скасовано, суд вважає, що 1706389,00 грн. ПДВ, сплачених при імпорті автомобілів при їх розмитненні, мають бути віднесені до податкового кредиту підприємства, а не до валових витрат. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем завищено валові витрати за 2015 рік на 1706389 грн.

Із податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2015 рік вбачається, що сума відємного значення становить 1748308,00 грн. Зважаючи на те, що судом встановлено завищення підприємством витрат за вказаний період на 1706389,00 грн., то сума відємного значення підлягає відповідно повинна бути зменшена на 1706389,00 грн. і становить 41919,00 грн.

З урахуванням того, що в ході розгляду справи підтверджено помилковість висновків податкового органу щодо необхідності віднесення до оподатковуваного доходу сум, отриманих від реалізації товарів без урахування витрат на їх придбання, а також завищення підприємством суми витрат у 2015 році у звязку з зайво віднесеними до витрат 1706389,00 грн. сум ПДВ, які підлягали віднесенню до податкового кредиту, податкове повідомлення-рішення від 18.10.2016 року № НОМЕР_2 підлягає скасуванню в частині зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на 41919,00 грн. У задоволенні решти вимог щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 18.10.2016 року № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на 2056,00 грн. за основним платежем та № НОМЕР_2 про завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на 1 706 389,00 грн. слід відмовити.

Позовні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_3 в частині нарахування податку на додану вартість за основним платежем в сумі 1 706 389 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 426 597,25 грн., всього 2 132 986,25 грн. підлягають до повного задоволення, враховуючи наступне.

За результатами перевірки відповідачем було встановлено, що ПП «ОСОБА_3 Плюс» за період з 11.11.2015 року по 23.11.2015 року включно було реалізовано автомобілів на 9 076 800,00 грн. Податковий орган вважає, що за результатами такої реалізації до сплати підлягає 1815360,00 грн. податку на додану вартість.

Як зазначалося вище рішенням Луцької ОДПІ про анулювання реєстрації платником ПДВ від 02.10.2015 року № 180 було скасовано свідоцтво платника ПДВ від 18.08.2015 року, видане ПП «ОСОБА_3 Плюс». Однак, рішення про анулювання реєстрації платником ПДВ скасовано.

Як вбачається з вантажно-митних декларацій у період з жовтня по листопад 2015 року позивачем було імпортовано на митну територію України транспортні засоби, при розмитненні яких було сплачено податок на додану вартість у розмірі 1706388 грн.

Відповідно до підпункту «ґ» пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Як встановлено при розгляді справи позивач після здійснення імпорту автомобілів був позбавлений можливості задекларувати суми ПДВ, сплачені на митниці, як податковий кредит, оскільки свідоцтво про реєстрацію його платником ПДВ було скасовано.

Наведене дає підстави для висновку про те, що протиправне анулювання свідоцтва позивача про реєстрацію його платником ПДВ від 18.08.2015 року згідно рішення про анулювання реєстрації платником ПДВ від 02.10.2015 року № 180, яке в подальшому було скасовано у судовому порядку, призвело до позбавлення позивача права на користування податковим кредитом, що виник у звязку зі сплатою ПДВ при імпорті автомобілів.

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскільки перевіркою встановлено факт несплати грошового зобовязання з ПДВ з реалізації транспортних засобів у розмірі 1 815 360,00 грн. та зважаючи на те, що відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України позивач мав право зменшити дану суму зобовязання на суму податкового кредиту, права на декларування якого він був протиправно позбавлений, а також встановлені вище обставини щодо завищення підприємством витрат у 2015 році на суму ПДВ, сплаченого при імпорті, у розмірі 1 706 389,00 грн., суд вважає, що відповідачем протиправно донараховано підприємству ПДВ у розмірі 1 706 389,00 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 426 597,25 грн. Відтак, податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 підлягає скасуванню в частині визначення грошового зобовязання у розмірі 2 132 986,25 грн.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 06.04.2017 року у справі № 803/129/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлено 29.06.2017 року