Справа № 766/17462/16-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 766/17462/16-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Ігнатенко О.Й.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 28 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м. Херсоні ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача представництва Президента України в Автономній Республіці Крим, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом до управління праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м. Херсоні ради (далі управління праці та соціального захисту населення), в якому просила:

- визнати протиправними дії щодо припинення з 06 лютого 2015 року виплати щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг;

- зобовязати поновити виплату вказаної допомоги з 06 лютого 2015 року.

В обґрунтування позову посилається на те, що не має житла, а тому вона та її донька мають право на отримання щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, як це передбачено п.2 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (далі Порядок).

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 28 лютого 2017 року, яка прийнята в порядку скороченого провадження, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Зясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена частково, з наступних підстав.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до копії паспорту громадянина України, ОСОБА_1 з 04 грудня 2010 року зареєстрована на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим у с. Ромашкіно Сакського району (а.с.8).

Позивач має неповнолітню дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КГ № 012949 від 17 березня 2006 року (а.с.9).

Відповідно до довідки, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення від 29 січня 2015 року № НОМЕР_1 «Про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції», ОСОБА_1 та її доньку було взято на відповідний облік з 29 січня 2015 року (а.с.4).

Керуючись п.2 Порядку, Управління праці та соціального захисту населення призначило позивачу грошову адресну допомогу як переміщеній особі для покриття витрат на проживання за період з 06 лютого 2015 року по 01 серпня 2016 року.

Відповідно до даних, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Управлінню праці та соціального захисту населення стало відомо, що у власності позивача з 30 квітня 2014 року перебуває ? частина квартири за адресою Херсонська обл., Скадовський р-н, м. Скадовськ, вул. Гуманенка В.АДРЕСА_1 (а.с.13).

У звязку з отриманими даними, відповідачем припинено виплату вказаної допомоги та повідомлено ОСОБА_1 про переплату коштів в сумі 23 240,34 грн. за період з 06 лютого 2015 року по 28 липня 2016 року і про необхідність їх повернення, що підтверджується відповідним повідомленням від 09 листопада 2016 року № 4559/10 (а.с.12).

Не погоджуючись з такими діями субєкта владних повноважень щодо припинення виплати грошової допомоги для покриття витрат на проживання, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, за результатами розгляду даної справи в порядку скороченого провадження, відмовив у задоволенні позовних вимог.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, але розглянувши справу в порядку статті 183-2 КАС України, суд не взяв до уваги що даний спір не може бути розглянутий у скороченому провадженні, оскільки стосується прав, свобод, інтересів та обовязків третіх осіб.

Дійшовши такого висновку, колегія суддів виходила з ч. 2 ст. 183-2 КАС України, яка передбачає, що суд може розглядати в порядку скороченого провадження адміністративні справи щодо вимог, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті, якщо такі вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб.

Так, відповідно до п.3 Порядку грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сімю та виплачується одному з її членів.

За таких умов, слід погодитися з доводами апелянта щодо порушення судом при вирішенні даного спору, норм процесуального права.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції по суті, ОСОБА_1 посилається на те, що ? частини квартири, яка знаходиться у її власності, неможливо фактично використовувати за призначенням через неподільність її житлової зони.

Так, апелянт вказує на те, що суд не звернув уваги на постійні суперечки, що виникають у її сімї між матірю та батьком, що підтверджується наступними документами:

- рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 23 липня 2014 року про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення матері позивача (а.с.16).

- листом відділу державної виконавчої служби Скадовського районного управління юстиції про усунення перешкоди у користуванні житловим приміщенням (а.с.17);

- виконавчим листом Скадовського районного суду Херсонської області від 09 вересня 2014 року про усунення перешкод з боку ОСОБА_3 у користуванні житловим приміщенням (а.с.18);

- актом державного виконавця про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням (а.с.19).

Проаналізувавши вказані доводи апелянта та норми чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.2 Порядку, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно з п.6 Порядку, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Пункт 11 Порядку передбачає, що уповноважений представник сімї, якому призначено грошову допомогу, зобовязаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Отже, законодавцем передбачена обставина за умови якої вказана грошова допомога не призначається наявність у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Як встановлено матеріалами справи у власності представника сімї (ОСОБА_1М.), якому призначено грошову допомогу є житлове приміщення ? частини квартири.

Відповідно до ч.1 ст.379 Цивільного кодексу України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Тобто, ознакою житла є призначення для проживання в ньому людини, що засвідчує приналежність житла до житлового фонду України. Це означає, що житло має відповідати всім будівельним, архітектурним, санітарним, пожежним та іншим нормам, завдяки яким можливе безпечне проживання в ньому людини. Це визначається безпосередньо в процесі введення житлового будинку в експлуатацію.

Придатність житла для проживання в ньому людини регламентується житловим законодавством України. Відповідно до Закону України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду» від 22 грудня 2006 року непридатні для проживання будинки, це жилі будівлі, які відповідно до законодавства визнані аварійними або ветхими.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що докази, на які посилається апелянт, не свідчать про те, що квартира непридатна для проживання.

Посилання апелянта на неможливість фактичного використання квартири через неподільність її житлової зони, не свідчить про непридатність такого житла для проживання в ньому людини.

Так, із матеріалів справи вбачається, що загальна площа квартири складає 61,4 кв.м., в цьому приміщенні є дві житлові кімнати, кухня, туалет, ванна, коридор, лоджія.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає можливим змінити постанову суду першої інстанції, в частині обґрунтування судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 201 КАС України, суд апеляційної інстанції змінює постанову суду першої інстанції, якщо визнає, що суд правильно по суті вирішив справу, але із помилковим застосуванням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 28 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Корабельної районної у м. Херсоні ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії змінити, в частині обґрунтування судового рішення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова