Справа № 185/2288/17
Суддя: Зінченко А. С.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/2288/17
Провадження № 2-а/185/222/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., розглянувши в письмовому провадженні в м. Павлограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

16 березня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просить визнати протиправними дії Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо нарахування та виплати їй пенсії у розмірі меншому ніж встановлений законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, зобовязати Павлоградське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити перерахунок та доплатити їй пенсію починаючи з 1 січня 2016 року до встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Позовна заява мотивована тим, що позивач перебуває на обліку в управлінні з 18.03.2013 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». 20 лютого 2017 року позивач звернулась до відповідача з письмовою заявою про перерахунок пенсії до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідачем було відмовлено позивачу у перерахунку пенсії, оскільки відповідно до проведеної перевірки розмір пенсії обчислений відповідно до норм закону.

Позивач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву, у якій просила розглянути справу за відсутності представника, просила відмовити у задоволенні позову, підтримала заперечення проти позову. В запереченнях на позов відповідачем зазначено, що позивач перебуває на обліку в управлінні з 18.03.2013 року та отримує пенсію за віком по списку № 2 відповідно до ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", розраховану відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». За документами пенсійної справи загальний страховий стаж позивача складає 26 років 11 місяців 20 днів. Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1,35 становить 0,36338. Пенсія обчислена відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, виходячи із заробітної плати за період роботи з 06.10.2003 року по 28.02.2013 року. Індивідуальний коефіцієнт заробітку після проведення оптимізації - 0,78494. В запереченні наведено розрахунок пенсії пропорційно виходячи зі страхового стажу позивача, з його перерахунком у зв'язку з підвищенням прожиткового мінімуму. Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у жінок 30 років страхового стажу, встановлюється на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно з частиною 2 статті 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною 1 цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком. Оскільки ОСОБА_1 має 26 років страхового стажу, тому розмір пенсії обчислений пропорційно наявному страховому стажу.

Згідно з ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи, що від сторін у справі надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, та оглянувши матеріали пенсійної справи позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи і матеріалами пенсійної справи позивача, дослідженої судом, підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Павлоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 18.03.2013 року, отримує пенсію за віком по списку № 2 відповідно до ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", розраховану відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пенсію позивачу було обчислено з урахуванням страхового стажу 26 років 11 місяців 20 днів.

Згідно вимог частин 1, 2, 3 статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_2 України гарантується.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (частина 3 статті 46 ОСОБА_2 України).

Згідно частини 1 статті 1, абзацу третього частини 1 статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-XIV прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоровя набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сімям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог ОСОБА_2 України та законів України.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 8 ОСОБА_2 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_2 України гарантується.

Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених ОСОБА_2 України (частина 1 статті 64 ОСОБА_2 України).

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 ОСОБА_2 України є частиною національного законодавства України.

При вирішенні справи по суті суд враховує рішення Європейського суду з прав людини, прийняті у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), у справі «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine) (заява № 5231/04, від 7 жовтня 2010 року) та у справі «Петриченко проти України» (Заява № 2586/07).

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності необхідного страхового стажу не може бути меншим, ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений законом.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

У разі якщо сукупність виплат, разом з пенсійними виплатами із системи пенсійного забезпечення та іншими доходами не досягають розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для непрацездатних громадян, такі громадяни мають право на отримання державної соціальної допомоги в порядку, розмірах та за рахунок коштів, визначених законом.

Таким чином, пенсія позивача не може становити менше, ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Розмір пенсії позивача станом на 01.05.2016 року становив 1013,86 грн., станом на 01.12.2016 року становить 1118,84 грн.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1247 гривень.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень.

Таким чином, відповідачем нараховується та виплачується пенсія позивачу, розмір якої, всупереч вимогам частини 3 статті 46 ОСОБА_2 України, є меншим, ніж прожитковий мінімум, встановлений законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень, правомірності своїх дій у спірних відносинах належним чином не довів.

Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою цієї статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

16 березня 2017 року (відповідно до вхідного штампу суду) позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати дії відповідача протиправними щодо нарахування та виплати пенсії за віком, зобов'язати перерахувати її відповідно до розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, та виплатити пенсію з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.01.2016.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером та перебуває на обліку в управлінні з 18.03.2013 року та отримує пенсію за віком.

Розмір пенсії, яку отримує позивач станом на 01.05.2016 року становив 1013,86 грн., станом на 01.12.2016 року становить 1118,84 грн., що є для неї основним джерелом існування та є нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого відповідними Законами України про Державний бюджет на 2016 та 2017 роки.

Пенсійні виплати є періодичними, тому суд зазначає, що позивач про порушення свого права, якщо вона вважала його порушеним, повинна була дізнатися при отриманні чергової пенсії у розмірі, меншому ніж прожитковий мінімум, встановлений законом, тобто січень-лютий 2016 року.

Відповідно до заяви про перерахунок пенсії позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії лише 20.02 2017 року.

При вирішенні питання щодо поважності/неповажності пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом, суд виходить з того, що поважними визнаються лише такі причини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, тобто, які б обєктивно та істотно перешкоджали його зверненню до суду та не залежали від його волевиявлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, виходячи з приписів указаної норми, початок перебігу строку звернення до адміністративного суду повязується, з одного боку, з обєктивним моментом, тобто порушенням субєктивного права, а з другого боку, із субєктивним моментом, коли особа, яка звертається до суду, дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувшись до суду 16.03.2017 року з вимогами про перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року, не просила поновити строк звернення до суду та не навела поважних причин пропуску строку звернення до суду, тому, на підставі вищевикладеного, частина позовних вимог за період з 01.01.2016 року по 15.09.2016 року підлягає залишенню без розгляду.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 6 -11, 71, 161, 163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за період з 01 січня 2016 року по 15 вересня 2016 року включно - залишити без розгляду.

Позов ОСОБА_1 до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії у розмірі меншому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 16 вересня 2016 року.

Зобовязати Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити перерахунок та доплатити ОСОБА_1 пенсію починаючи з 16 вересня 2016 року до встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Стягнути з Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя А.С. Зінченко