Справа № 812/863/17
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 червня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/863/17

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Петросян К.Є.,

при секретареві Дюкаревій М.І.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом комунального підприємства «Луганська обласна «Фармація Північ» до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

20.06.2017 до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов комунального підприємства Луганська обласна Фармація Північ (далі КП ЛО Фармація Північ або позивач) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (далі УДВС ГТУЮ у Луганській області або відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Рішенням господарського суду Луганської області від 07.02.2017 у справі №913/1402/16, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 03.04.2017, задоволено позов публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до КП «ЛО «Фармація Північ» про стягнення заборгованості в сумі 18911475,21 грн. 12.04.2017 господарським судом Луганської області видано наказ про примусове виконання зазначеного рішення.

17.05.2017 постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (далі ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області) №53957878 відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області по справі №913/1402/16 від 12.04.2017.

18.05.2017 заступником начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області винесено постанову №53957878 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 58,04 грн.

Постановою заступника начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області від 18.05.2017 №53957878 виконавче провадження №53957878 обєднано з іншим виконавчим провадженням №53957479 у зведене виконавче провадження №53964284.

Постановами заступника начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області від 18.05.2017 та 22.05.2017 ВП №53957878 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника в межах суми боргу з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у межах зведеного виконавчого провадження.

08.06.2017 заступником начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області винесено постанови ВП №53957878 про оголошення в розшук та накладення арештів на майно боржника.

07.06.2017 ПАТ «Мегабанк» та КП «ЛО «Фармація Північ» уклали мирову угоду на стадії виконання рішення господарського суду Луганської області від 07.02.2017 у справі 3913/1402/16 про розстрочення виконання зазначеного рішення згідно встановленого сторонами графіку, яка була затверджена ухвалою господарського суду Луганської області від 12.06.2017.

15.06.2017 заступником начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №53957878 та виділення в окреме провадження постанови про стягнення виконавчого збору від 15.06.2017 №53957878 та постанови про стягнення витрат виконавчого провадження від 18.05.2017 №53957878.

15.06.2017 заступником начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області винесено постанову про виведення виконавчого провадження №53957878 з примусового виконання наказу №913/1402/16 із зведеного виконавчого провадження №53964284.

Того ж дня заступником начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області винесено постанову №53957878 про стягнення з КП «ЛО «Фармація Північ» виконавчого збору у розмірі 1911817,52 грн.

16.06.2017 постановою заступника начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області відкрито виконавче провадження №54149798 з примусового виконання постанови ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області №53957878 від 15.06.2017 про стягнення виконавчого збору у розмірі 1911817,52 грн.

Позивач вважає постанови від 15.06.2017 №53957878 про стягнення виконавчого збору та від 16.06.2017 ВП №54149798 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання зазначеної постанови протиправними, виходячи з наступного.

Підставою для закриття виконавчого провадження №53957878 було затвердження ухвалою господарського суду Луганської області від 12.06.2017 у справі №913/1402/16 мирової угоди, укладеної сторонами в процесі виконання рішення господарського суду Луганської області від 07.02.2017 у справі №913/1402/16. На час її укладання та затвердження судом на користь стягувача не було перераховано жодних грошових коштів, а погашення заборгованості за цим рішенням має бути розпочато з 04.07.2017, тобто вже після 15.06.2017 дати постанови про закінчення виконавчого провадження.

При цьому, з моменту відкриття виконавчого провадження №53957878 з виконання наказу про примусове виконання зазначеного рішення господарського суду Луганської області та до його закінчення будь-які грошові кошти на користь стягувача боржником добровільно не перераховувались та в примусовому порядку державним виконавцем не стягувались, фактичного стягнення на користь стягувача будь-яких сум в рамках виконавчого провадження №53957878 не відбулося.

Згідно відомостей про ВП №53957878, внесених до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, стан виконавчого провадження закрито, стан виконавчого документа повернений без виконання.

Отже, на думку позивача, оскільки фактичного стягнення на користь стягувача не було, державний виконавець при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження мав діяти відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» з визначенням розміру виконавчого збору, що підлягає стягненню в розмірі, що складає 10% від фактично стягнутої суми.

Вважає, що, оскільки виконавче провадження було закрито не на підставі фактичного стягнення виконавчого документу, а у звязку із укладенням сторонами виконавчого провадження мирової угоди, яка була затверджена судом, до закінчення виконавчого провадження фактичного стягнення та перерахування будь-яких сум на користь стягувача у процесі виконавчого провадження не відбулося, а тому база для розрахунку суми виконавчого збору та підстави для його стягнення з боржника у тому розмірі, який визначений в оскаржуваній постанові від 15.06.2017, відсутні. В свою чергу, постанова заступника ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області від 16.06.2017 ВП №54149798 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору винесена на виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 15.06.2017 ВП №53957878 винесена без правових підстав.

На підставі викладеного просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про стягнення виконавчого збору від 15.06.2017 ВП №53957878;

- визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про відкриття виконавчого провадження від 16.06.2017 ВП №54149798.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні предявленому позову, просила його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала заперечення проти адміністративного позову (а.с. 100-102), у яких зазначила наступне.

16.05.2017 на адресу ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області надійшов наказ господарського суду від 12.04.2017 №913/1402/16 про стягнення з КП «ЛО «Фармація Північ» на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованості з прострочених процентів в сумі 18911475,21 грн. та витрат за сплачений судовий збір - 206700,00 грн.

17.05.2017 державним виконавцем, керуючись вимогами ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

17.05.2017 державним виконавцем на підставі ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.

18.05.2017 державним виконавцем згідно вимог ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Постановами державного виконавця від 18.05.2017 та 22.05.2017 було накладено арешт на кошти боржника та від 08.06.2017 арешт на майно боржника та оголошено розшук майна боржника.

13.06.2017 на адресу відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Луганській області надійшла заява стягувача від 13.06.2017 №321 про закінчення виконавчого провадження.

15.06.2017 державним виконавцем, керуючись ст. ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

Того ж дня, 15.06.2017 державним виконавцем винесено постанову про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження.

15.06.2017 державним виконавцем, керуючись вимогами п.2 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та зазначено про виведення в окремі виконавчі провадження постанови про стягнення витрат виконавчого провадження від 18.05.2017 №53957878 та постанови про стягнення виконавчого збору від 15.06.2017 №53957878.

15.06.2017 відповідно до ст. ст. 3, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

16.06.2017 державним виконавцем, керуючись ст.30 Закону України винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження.

Зазначила, що виконавчий документ відповідає вимогам ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відноситься до виконавчих документів, що підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою. Постанова про відкриття виконавчого провадження виносилася за заявою стягувача відповідного зразка згідно ст.26 Закону та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012. Виконавчий документ містить всі реквізити згідно закону.

На підставі викладеного, просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 КАСУ, суд дійшов такого.

За змістом ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Пунктом 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п.1 ч.2 ст.17 КАС України).

Умови та порядок примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) визначаються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404 (далі Закон №1404).

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається, зокрема на органи державної виконавчої служби.

В силу ч.2 ст.74 Закону №1404 рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, відповідач у справі є субєктом владних повноважень, на якого чинним законодавством покладено обовязок по примусовому виконанню рішень, а спір за участю даного органу є публічно-правовим, оскільки виникає за участю субєкта владних повноважень, що реалізує у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції та відповідає визначенню адміністративної справи. Тому, в розумінні вимог ст. ст. 17, 19, 181 КАС України зазначена справа підсудна ОСОБА_1 окружному адміністративному суду.

Відповідно до ст.1 Закону №1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону № 1404 сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення (ч.2 ст.15 Закону №1404).

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону № 1404 виконавець зобовязаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону № 1404 сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Луганської області від 07.02.2017 у справі №913/1402/16 задоволено позов публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до КП «ЛО «Фармація Північ» про стягнення заборгованості в сумі 18911475,21 грн. та витрат зі сплати судового збору у сумі 206700,00 грн. (а.с.11-15).

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 03.04.2017 рішення господарського суду Луганської області від 07.02.2017 у справі №913/1402/16 - залишено без змін (а.с.16-19).

12.04.2017 господарським судом Луганської області видано наказ про примусове виконання рішення суду від 07.02.2017 у справі №913/1402/16 (а.с.22).

17.05.2017 постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області №53957878 відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області №913/1402/16, виданого 12.04.2017 про стягнення з УП «ЛО «Фармація Північ» на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованості в сумі 18911475,21 грн. та витрат за сплачений судовий збір у сумі 206700,00 грн. (а.с.23, 157).

18.05.2017 заступником начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області винесено постанову ВП №53957878 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 58,04 грн. (а.с.25, 153).

Постановою заступника начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області від 18.05.2017 №53957878 виконавче провадження №53957878 обєднано з іншим виконавчим провадженням №53957479 у зведене виконавче провадження №53964284 (а.с.24, 154-155).

Постановами заступника начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області від 18.05.2017 та 22.05.2017 ВП №53957878 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника в межах суми боргу з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у межах зведеного виконавчого провадження (а.с.26-33, 140-151).

08.06.2017 заступником начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області винесено постанови ВП №53957878 про оголошення в розшук та накладення арештів на майно боржника (а.с.31-33, 132-137).

07.06.2017 ПАТ «Мегабанк» та КП «ЛО «Фармація Північ» уклали мирову угоду на стадії виконання рішення господарського суду Луганської області від 07.02.2017 у справі 3913/1402/16. Зазначеною мировою угодою розстрочено виконання рішення господарського суду шляхом сплати КП «ЛО «Фармація Північ» на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованості в сумі 18911475,21 грн. та витрат за сплачений судовий збір у сумі 206700,00 грн. згідно встановленого сторонами графіку (а.с.34-35).

Ухвалою господарського суду Луганської області від 12.06.2017 затверджено мирову угоду від 07.06.2017 між ПАТ «Мегабанк» та КП «ЛО «Фармація-Північ», укладену в процесі виконання рішення господарського суду Луганської області від 07.02.2017 у справі №913/1402/16 (а.с.36-39, 123-130).

15.06.2017 заступником начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області керуючись п.2 ч.1 ст.39 та ст.40 Закону №1404 прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №53957878 на підставі заяви боржника та ухвали господарського суду Луганської області про затвердження мирової угоди (а.с.40, 114-115, 121-122).

П.4 даної постанови визначено виділити в окремі провадження постанову про стягнення виконавчого збору від 15.06.2017 №53957878 та постанову про стягнення витрат виконавчого провадження від 18.05.2017 №53957878.

15.06.2017 заступником начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області винесено постанову про виведення виконавчого провадження №53957878 з примусового виконання наказу №913/1402/16, виданого 12.04.2017 господарським судом Луганської області про стягнення з КП «ЛО «Фармація Північ» на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованості в сумі 18911475,21 грн. та витрат судового збору в сумі 206700,00 грн. із зведеного виконавчого провадження №53964284 (а.с.42 117).

15.06.2017 заступником начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області винесено постанову №53957878 про стягнення з КП «ЛО «Фармація Північ» виконавчого збору у розмірі 1911817,52 грн. відповідно до ст. ст. 3, 27, 40 Закону №1404. Зазначена постанова направлена на адресу КП «ЛО «Фармація Північ» листом від 15.06.2017 №02.1-34/2814 (а.с.41, 110-111).

16.06.2017 постановою заступника начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області відкрито виконавче провадження №54149798 з примусового виконання постанови ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області №53957878 від 15.06.2017 про стягнення виконавчого збору у розмірі 1911817,52 грн. згідно ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону №1404. Постанова надіслана листом від 16.06.2017 №02.1-34/2853 на адресу позивача (а.с.43, 108-109).

Як вже зазначалося раніше, відповідно до ст. 3 Закону № 1404 постанова державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору є рішеннями, які підлягають примусовому виконанню.

Отже, відповідач мав всі законні підстави відкрити нове виконавче провадження щодо примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору.

Позивачем оскаржується правомірність винесення державним виконавцем постанови №53957878 від 15.06.2017 про стягнення з КП «ЛО «Фармація Північ» виконавчого збору у розмірі 1911817,52 грн., та відповідно постанови від 16.06.2017 ВП №54149798 про відкриття примусового виконання з підстав відсутності фактичного стягнення на користь стягувача грошових коштів та як наслідок відсутності бази для розрахунку суми виконавчого збору на підставі ч.2 ст.27 Закону №1404, з приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі: затвердження (визнання) судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення.

Приписами ч. 2, 3 ст. 39 Закону № 1404 передбачено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Згідно ч.3 ст. 40 Закону № 1404 у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною девятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, з системного аналізу зазначених норм Закону №1404 вбачається, що відповідач має право виносити постанову про стягнення виконавчого збору, однак її виконання повинно бути здійснено у порядку, встановленому цим Законом.

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок виконання постанови про стягнення виконавчого збору в даному випадку є ст.27 Закону №1404.

Так, відповідно до ч.1 ст.27 Закону №1404 виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10% суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом (ч.2 ст.27 Закону №1404).

Таким чином, зазначена норма визначає розмір виконавчого збору, що стягується і напряму залежить від розміру фактично стягнутого, повернутого або переданого майна на користь стягувача при примусовому виконанні виконавчого документа у виконавчому провадженні.

Судом встановлено, що підставою для закриття виконавчого провадження №53957878 було затвердження ухвалою господарського суду Луганської області від 12.06.2017 по справі №913/1402/16 мирової угоди, укладеної сторонами в процесі виконання рішення господарського суду Луганської області від 07.02.2017. Відповідно до ухвали господарського суду від 12.06.2017 по справі №913/1402/16 про затвердження мирової угоди, сторони узгодили розстрочення сплати усієї суми, призначеної до стягнення згідно рішення господарського суду Луганської області від 07.02.2017 у справі №913/1402/16.

Таким чином, на час укладання та затвердження судом мирової угоди згідно ухвали від 12.06.2017, на виконання рішення господарського суду Луганської області від 07.02.2017 по справі №913/1402/16 не було перераховано жодних грошових коштів на користь стягувача ПАТ «Мегабанк», а погашення заборгованості за цим рішенням має бути розпочато з 04.07.2017, тобто вже після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 15.06.2017.

При цьому, з моменту відкриття виконавчого провадження №53957878 з виконання наказу про примусове виконання рішення господарського суду Луганської області та до його закінчення будь-які грошові кошти на користь стягувача боржником добровільно не перераховувались та в примусовому порядку державним виконавцем не стягувались. Отже, фактичного стягнення на користь стягувача коштів в рамках виконавчого провадження №53957878 здійснено не було, що також не заперечувалось сторонами у судовому засіданні.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження відповідач мав діяти відповідно та у межах ч.2 ст.27 Закону №1404 щодо визначення розміру виконавчого збору, що підлягає стягненню у розмірі 10% від фактично стягнутої суми.

З огляду на те, що виконавче провадження №53957878 було закрито не на підставі фактичного виконання виконавчого документу наказу господарського суду Луганської області та фактичного стягнення державним виконавцем суми, визначеної цим наказом на користь стягувача, а внаслідок затвердження мирової угоди, то зазначена обставина не може бути розцінена як стягнення та/або повернення в межах виконання заходів примусового стягнення.

До закінчення виконавчого провадження фактичного стягнення та перерахування будь-яких сум на користь стягувача в процесі виконавчого провадження за виконавчим документом на виконання рішення суду не відбулося, тому суд вважає, що розрахунок суми виконавчого збору та підстави для його стягнення з боржника повинні бути здійснені відповідно до ч.2 ст.27 Закону №1404.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність у державного виконавця підстав для винесення постанови про стягнення виконавчого збору у сумі 1911817,52 грн. від 15.06.2017, тому позовні вимоги про визнання протиправною оскаржуваної постанови підлягають задоволенню.

В свою чергу, через відсутність правових підстав для винесення постанови від 15.06.2017 про стягнення виконавчого збору, суд вважає також постанову від 16.06.2017 про відкриття виконавчого провадження №54149798, винесену на виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 15.06.2017 ВП №53957878, такою, що винесена з порушенням вимог діючого законодавства.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає позовні вимоги КП «ЛО «Формація Північ» обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Одночасно суд зауважує, що позивачем заявлено вимоги про визнання протиправними та скасування постанов заступника начальника відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Луганській області.

Разом з тим, відповідно до п.11 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 №3 відповідачем у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби. Такими органами державної виконавчої служби є, зокрема, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень.

Отже, належним відповідачем у даній справі є саме орган державної виконавчої служби - УДВС ГТУЮ у Луганській області, а не посадова особа, яка винесла відповідні постанови.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень.

Ухвалою суду від 20.06.2017 про відкриття провадження у справі КП «ЛО «Фармація Північ» відстрочено сплату судового збору за подання адміністративного позову та клопотання про забезпечення вказаного позову до ухвалення судового рішення по справі.

З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з УДВС ГТУЮ у Луганській області підлягають стягненню судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України у судовому засіданні 29 червня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складання постанови в повному обсязі відкладено, про що згідно вимог частини 4 статті 167 КАС України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 94, 158-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги комунального підприємства «Луганська обласна «Фармація Північ» до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправними та скасування постанов, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про стягнення виконавчого збору від 15.06.2017 ВП №53957878.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про відкриття виконавчого провадження від 16.06.2017 ВП №54149798.

Стягнути з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень у сумі 3680,00 грн. (три тисячі шістсот вісімдесят гривень 00 коп.) до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено та підписано 04 липня 2017 року.

Суддя ОСОБА_4