Справа № 308/3454/17
Суддя: Бедьо В. І.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/3454/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

судді - Бедьо В.І.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Державної служби України з безпеки на транспорті ( Управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з даним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним.

02.02. 2017 року відносно ОСОБА_4 було винесено постанову № 0001147 про накладення адміністративного стягнення за порушення особою вимог 133-2 КУПАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Вказану постанову позивач вважає такою, що прийнята незаконно, необґрунтовано, без врахування дійсних обставин справи.

Позивач зазначає у позові, що підставою винесення вказаної постанови стало те, що позивач 30.01.2017 року о 12.10 год. у м. Мукачеві на транспортному засобі - автомобілі марки «Фольксваген Пассат», р.н. КЕ957ІЕ, який зареєстрований в Словацькій республіці, здійснював внутрішні перевезення пасажирів на території України без відповідного дозволу, чим допустив порушення вимог ст. 57 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

Натомість ОСОБА_4 вказує, що маючи у володінні транспортний засіб - автомобіль марки «Фольксваген Пассат», р.н. КЕ957ІЕ, УІУ-код WVWZZZ3AZRЕ197827, який зареєстрований у Словацькій республіці, використовує такий виключно для особистого користування а також не є суб'єктом підприємницької діяльності, не надає жодних послуг з перевезення пасажирів і не є водієм таксі.

Належний йому автомобіль не був обладнаний таксометром, на ньому були відсутні такі обов'язкові розпізнавальні знаки таксі як сигнальний ліхтар із зеленим та червоним світлом що розташовується на лобовому склі, а також композиції з квадратів, що розташовуються у шаховому порядку на дверцятах автомобіля.

Крім цього зазначає, що 30.01.2017 року, на час звернення до нього працівників поліції ОСОБА_4 не здійснював жодних перевезень пасажирів, як це вказано в оскаржуваній постанові, а посилання на вказані обставини заступника начальника Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області є нічим іншим як припущенням, адже жодних доказів того, що в момент перевірки працівниками Управління Укртрансбезпеки в його автомобілі знаходились пасажири або що такий раніше перевозив пасажирів немає. Та оскільки на даху його автомобіля знаходився ліхтар, схожий на такий як у автомобілів таксі, ними був складений відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 133-2 КУпАП.

На підставі вказаного протоколу заступником начальника Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області 02.02.2017 року була винесена оскаржувана постанова, розгляд справи проводився без участі позивача, що позбавило такого права на захист.

Того ж дня позивач сплатив штраф, оскільки сума штрафу була незначною і на оскарження такої до суду потрібен був час.

Однак про ту обставину, що добровільна сплата штрафу в сумі 340 грн. за оскаржуваною постановою потягне за собою в майбутньому накладення на нього адміністративного стягнення в порядку митного законодавства в сумі більш ніж 500000 грн. позивачу не було відомо до 28.03.2017 року, тобто до отримання постанови митного органу.

Вказаною обставиною позивач обґрунтовує поважність причини пропуску строку на оскарження постанови, тому просить вважати, що строк оскарження має рахуватися з 28.03.2017 року.

На підставі викладеного ОСОБА_4 просить суд поновити йому процесуальний строк для оскарження постанови заступника начальника Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області №0001147 від 02.02.2017 року по справі про адміністративне правопорушення як такий, що був пропущений з поважних причин, визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області №0001147 від 02.02.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 133-2 КУпАП та закрити провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, надавши оцінки поданим сторонами письмовим доказам, встановив наступні обставини.

02.02. 2017 року відносно ОСОБА_4 було винесено постанову № 004174 про накладення адміністративного стягнення за порушення особою вимог 133-2 КУПАП України у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

У відповідності до зазначеної постанови 30.01.2017 року о 12 год 10 хв. ОСОБА_4 на транспортному засобі марки «Фольксваген Пассат», р.н. КЕ957ІЕ здійснював внутрішні автомобільні перевезення вантажів на території України транспортним засобом, який зареєстрований в іншій державі, без відповідного дозволу, чим порушив вимоги ст. 133-2 КУПАП України.

З вказаною постановою позивач не згідний, вважає їх незаконною, що й стало підставою для її оскарження.

Основними завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення згідно ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи; вирішення її в точній відповідності із законом.

Провадження у справах про адміністративне правопорушення базується на визначених принципах, серед яких є презумпція невинності, право на захист, зясування обєктивності істини у справі та інші.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено в установленому законом порядку. З цього випливає, що тягар доведення провини покладається Управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області, який виніс постанову про притягнення позивача ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення становить систему правовідносин, які складаються на основі процесуальної діяльності органів, уповноважених розглядати індивідуальні адміністративні справи з приводу притягнення до адміністративної відповідальності осіб, у діях яких є ознаки адміністративного правопорушення.

Відтак, суд зобовязаний перевірити, чи відповідали дії начальника Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області при складанні оскаржуваної постанови вимогам закону.

Статтею 251 КУпАП зазначено, що доказом в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка

притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобі, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів.

У відповідності до наказу № 254 від 24.04.2013 року Міністерством Інфраструктури України затверджено Інструкцію з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною інспекцією. Ця Інструкція встановлює порядок оформлення матеріалів та розгляду справ про адміністративні правопорушення, повязані з порушенням законодавства про автомобільний транспорт, уповноваженими на те посадовими особами Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів (далі - уповноважені посадові особи) (Інструкція)

У відповідності п. 1.2 Інструкції Уповноважені посадові особи складають протоколи про адміністративні правопорушення у випадках порушень законодавства з питань безпеки на наземному транспорті, передбачених частинамипершою, другою, четвертою, пятою і сьомою статті 133-1, статтями 133-2, 136, 141, 142 та статтею 164 - у частині, що стосується правопорушень у галузі господарської діяльності, повязаної з перевезенням пасажирів і вантажів, Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс).

П. 2.1 зазначеної Інструкції визначено, що протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, або, в разі відмови цієї особи від отримання протоколу, надсилається рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення протягом трьох днів з дня його складення.

З доданих до матеріалів адміністративної справи постанови вбачається, що ОСОБА_4 був ознайомлений зі змістом протоколу № 0006350, однак від дачі підпису та пояснень відмовився.

2.6 Інструкції регламентовано, що особі, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати письмові пояснення по суті вчиненого правопорушення, які викладаються в протоколі і засвідчуються її підписом. Пояснення можуть додаватися до протоколу окремо, про що робиться відповідний запис у цьому протоколі.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Згідно п.2.7. Інструкції протокол підписується уповноваженою посадовою особою та особою, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а також свідками та потерпілими (за їх наявності).

У разі відмови особи, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, від його підписання або його отримання, уповноважена посадова особа робить про це відповідний запис, який засвідчує своїм підписом та підписами свідків (за їх наявності).

Пунктами 2.4., 2.5 Інструкції унормовано, що у протоколі зазначаються:

дата і місце його складення;

посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол;

відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності;

місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення;

частина відповідної статті та стаття Кодексу, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за таке правопорушення;

прізвища, місце проживання свідків і потерпілих, якщо вони є;

пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності;

інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Уповноважена посадова особа зобовязана розяснити особі, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, її права, передбачені статтею 268 Кодексу, та зміст статті 63 Конституції України, про що робиться відмітка у протоколі.

Вивчивши зміст протоколу судом встановлено, що такий складено у відповідності до Інструкції.

Згідно п.п.2.8, 2.9 Інструкції до протоколу, за наявності, долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Складений протокол та, за наявності, долучені матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, протягом трьох робочих днів формуються уповноваженою посадовою особою у справу про адміністративне правопорушення.

Стороною відповідача до матеріалів справи на підтвердження вини ОСОБА_4 додано виключно фотографії на яких зображений позивач у власному транспорті і фактично єдиною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення № 0006350 передбачене ст. 133-2 КУпА працівників поліції відносно позивача слугувала та обставина, що на належному йому транспортному засобі знаходився ліхтар, схожий на такий як у автомобілів таксі.

Разом з тим стороною відповідача на надано жодних доказів того, що ОСОБА_4 є суб'єктом підприємницької діяльності, надає послуги з перевезення пасажирів чи є водієм таксі, оскілки жодної фото - чи кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, на яких відповідно був би зафіксований факт перевезення позивачем пасажирів відповідач не подав.

П. 2.11. Інструкції визначено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, четвертою, пятою і сьомою статті 133-1 та статтею 133-2 Кодексу, розглядаються керівником Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті чи його заступником або керівником територіального органу Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті чи його заступником відповідно до статті 229 Кодексу

Представник позивача вказує на те, що розгляд справи про притягнення його адміністративної відповідальності проводився без його участі, що відповідно позбавило такого права на захист.

П. 3.2 Інстукції законодавцем передбачено, що справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливий лише у випадках, коли є підтвердження про належне повідомлення цієї особи про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Позивач вказує на те, що його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду адміністративного протоколу, таке твердження не було спростоване наданими стороною відповідача письмовими доказами.

П. 3.4 Інструкції регламентовано, що постанова про накладення адміністративного стягнення та постанова про закриття справи про адміністративне правопорушення (далі - постанова) оформляється відповідно до вимог, встановлених статтею 283 Кодексу та повинна містити:

повне найменування органу (посадової особи), який (яка) виніс(несла) постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, щодо якої розглядається справа, зокрема: прізвище, імя та по батькові, місце проживання, дата та місце народження, місце роботи, посада, серія і номер паспорта (іншого документа, що посвідчує особу), дата видачі та найменування органу, який його видав, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті);

опис обставин, установлених при розгляді справи;

посилання на частину відповідної статті та статтю Кодексу, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за таке правопорушення;

прийняте у справі рішення, а також інформацію про право оскарження постанови в порядку та у строк, визначені статтями 288, 289 Кодексу;

дату набрання постановою законної сили;

строк предявлення постанови до виконання.

Постанова підписується посадовою особою, уповноваженою розглядати справи про адміністративні правопорушення, та скріплюється гербовою печаткою відповідного органу.

Згідно п. 3.6 Інструкції копія постанови протягом трьох днів вручається або надсилається рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення особі, щодо якої її винесено.

Сторона позивача вказує на те, що оскаржувану постанову ОСОБА_4 отримав 02.02.2017 року та сплатив штраф, оскільки не мав можливості своєчасно оскаржити таку до суду, при цьому не був обізнаний з тою обставиною, що добровільна сплата штрафу в сумі 340 грн. за оскаржуваною постановою потягне за собою в майбутньому накладення на нього адміністративного стягнення в порядку митного законодавства в сумі більш ніж 500000 грн. Про зазначений факт позивачу стало відомо тільки 28.03.2017 року, тобто з отриманням постанови митного органу.

Вказаною обставиною позивач обґрунтовує поважність причини пропуску строку на оскарження постанови, тому просить вважати, що строк оскарження має рахуватися з 28.03.2017 року.

На підставі викладеного суд вважає за можливе поновити ОСОБА_4 процесуальний строк для оскарження постанови заступника начальника Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області №0001147 від 02.02.2017 року по справі про адміністративне правопорушення як такий, що був пропущений з поважних причин.

Відповідно дост. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленогоКАСабо іншими законами.

Згідно дост. 289 КУпАПскаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин він може бути поновлений за заявою особи, щодо якої винесено постанову.

Проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови, судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не притягався до адміністративної відповідальності за порушення ст. 57 ЗУ «Про автомобільний транспорт» у відповідності до ст. 133-2 КУПАП України.

Положеннями вказаної норми закону визначено, що перевезення пасажирів і вантажів між пунктами, розташованими на території України, транспортними засобами, що належать

іноземним перевізникам, забороняється, якщо на це не було отримано

дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті. Перевезення пасажирів та вантажів з третьої країни та/або в третю країну через територію України нерезидентами забороняється без відповідного дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Підсумовуючи зазначене суд встановив, що мова йде про перевезення пасажирів і вантажів між пунктами, розташованими на території України, транспортними засобами, що належать іноземним перевізникам, якщо на це не було отримано дозволу центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту.

Однак з матеріалів справи судом не виявлено, що ОСОБА_4 здійсненював перевезення пасажирів на тарнсопрті, що не зареєстрований на території України.

У відповідності до ст. 133-2 КУПАП України законодавцем передбачена адміністративна відповідальність за здійснення внутрішніх автомобільних перевезень пасажирів і вантажів на території України транспортними засобами, зареєстрованими в інших державах, або міжнародних двосторонніх чи транзитних перевезень пасажирів і вантажів без відповідного дозволу, а також порушення особливих умов і правил, зазначених у ліцензії на здійснення міжнародних автомобільних перевезень пасажирів і вантажів.

Підсумовуючи вищезазначене суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки стороною позивача доведено, що постанова № 0001147 від 02.02. 2017 року, якою на ОСОБА_4 накладено адімінстративне стягнення, винесена без всебічного та повного зясування обставин даної справи. тому підлягає скасуванню.

Керуючись, ст. 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Поновити строк на оскарження постанови заступника начальника Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області № 0001147 від 02.02. 2017 рокуу справі про адміністративне правопорушення за ст. 133-2 КУПАП України відносно ОСОБА_4

Постанову № 0001147 від 02.02. 2017 року у справі про адміністративне правопорушення за ст. 133-2 КУПАП України відносно ОСОБА_4 - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 133-2 КУПАП України відносно ОСОБА_4 на підставі п.1 ст.247 КУпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом 10-и днів з дня отримання її копії.

Суддя Ужгородського В.І. Бедьо

міськрайонного суду