Справа № 2а-19925/10/0570
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

03 липня 2017 р. Справа № 2а-19925/10/0570

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., суддів Кірієнка В.О., Галатіної О.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Державної судової адміністрації України про встановлення способу і порядку виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року в адміністративній справі № 2а-19925/10/0570 за позовом ОСОБА_1

до 1) Державної судової адміністрації України, 2) Міністерства фінансів України, 3) Державного казначейства України, 4) Луганського окружного адміністративного суду

про визнання незаконною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2010 року позов ОСОБА_1 до Луганського окружного адміністративного суду, Міністерства фінансів України, Державної судової адміністрації України, Державного казначейства України задоволений повністю та визнано неправомірною бездіяльність Луганського окружного адміністративного суду щодо не проведення позивачу перерахунку заробітної плати з 01 березня 2010 року з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 в редакції станом на 31 грудня 2005 року, та неподання до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу із зазначенням розміру заробітної плати виходячи із 9 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, а з 01 березня 2010 року надбавки за вислугу років у розмірі 15 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку, визнано неправомірною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати позивача з 01 березня 2010 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 9 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, а з 01 березня 2010 року надбавки за вислугу років у розмірі 15 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку, визнано неправомірною бездіяльність Міністерства фінансів України щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати з 01 березня 2010 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 9 мінімальних заробітних плат станом на момент проведення виплат, а з 01 березня 2010 року надбавки за вислугу років у розмірі 15 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку, зобов'язано Луганський окружний адміністративний суд провести позивачу перерахунок з 01 березня 2010 року надбавки за вислугу років у розмірі 15 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку, а з 01 березня 2010 року перерахунок заробітної плати, визначивши її розмір з урахуванням посадового окладу у розмірі 9 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, зобов'язано після перерахунку здійснити виплату недоплачених сум з утриманням обов'язкових податків та зборів з одночасним поданням до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу, зобов'язано Міністерство фінансів України профінансувати вказані виплати, зобов'язано Державну судову адміністрацію України виділити Луганському окружному адміністративному суду з єдиного рахунку Державного бюджету України № 4024, відкритого у Державному казначействі України МФО 820172, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, кошти для проведення виплати недоплаченої з 01 березня 2010 року надбавки за вислугу років у розмірі 15 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку, а з 01 березня 2010 року заробітної плати, обчисленої з урахуванням посадового окладу, виходячи з 9 мінімальних заробітних плат, встановлених законом на момент проведених виплат з 01 березня 2010 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2010 року апеляційну скаргу Міністерства фінансів України, Державної судової адміністрації України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2010 року у справі № 2а-19925/10/0570 залишено без задоволення, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2010 року у справі № 2а-19925/10/0570 за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Луганського окружного адміністративного суду про визнання незаконною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії залишено без змін.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року в адміністративній справі № 2а-19925/10/0570 касаційну скаргу Міністерства фінансів України задоволено частково, постанова Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2010 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Луганського окружного адміністративного суду про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання здійснити перерахунок розміру заробітної плати та надбавки за вислугу років скасована, ухвалено нову постанову. Позов ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Луганського окружного адміністративного суду про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання здійснити перерахунок розміру заробітної плати та надбавки за вислугу років задоволено частково та зобов'язано Державну судову адміністрацію України здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років у відповідності з положеннями частини четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів» ( в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) з 01 березня 2010 року по 31 грудня 2011 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Із матеріалів справи вбачається, що 21 вересня 2015 року позивач звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа в адміністративні справі № 2а-19925/10/0570. 20 жовтня 2015 року суд разом із супровідним листом направив на адресу позивача виконавчий лист від 20 жовтня 2015 року в адміністративні справі № 2а-19925/10/0570.

20 червня 2017 року представник першого відповідача по справі до суду надав письмову заяву про встановлення способу і порядку виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року в адміністративній справі № 2а-19925/10/0570 за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Луганського окружного адміністративного суду про визнання незаконною бездіяльності; зобов'язання вчинити певні дії шляхом стягнення коштів на користь ОСОБА_1 з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» у визначеній Луганським окружним адміністративним судом сумі, в порядку встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 «Про затвердження порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників».

В обґрунтування заявленої вимоги щодо встановлення способу і порядку виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року в адміністративній справі № 2а-19925/10/0570 перший відповідач посилається на те, порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з державних органів регулюється Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 «Про затвердження порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників». У зв'язку з цим виконання рішень судів здійснюється за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу. Крім того зазначає, що виконання судового рішення у даній справі має здійснюватись за рахунок бюджетних асигнувань, передбачених в державному бюджеті у встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 «Про затвердження порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників» порядку, що унеможливлює виконання судового рішення способом встановленим постановою Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року. Листом Луганського окружного адміністративного суду від 22 травня 2017 року № 04-04/63/2017 було надано розрахунок належної до виплати ОСОБА_1 суми надбавки за вислугу років у сумі 1815 грн. 21 коп. Виконання даного рішення потребує списання коштів з державного органу на користь судді, а тому таке списання повинно здійснюватись за зазначеною вище програмою. В обґрунтування заявленої заяви першим відповідачем було надано до суду розрахунок належної до виплати ОСОБА_1 надбавки за вислугу років. Отже, перший відповідач просить встановити спосіб і порядок виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року шляхом стягнення частини коштів у сумі 1815 грн. 21 коп. на користь ОСОБА_1 з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» у порядку встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників».

Заявник (перший відповідач), позивач, другий та третій відповідач у судове засідання 3 липня 2017 року не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, жодних заяв, клопотань, заперечень до суду не надали. Четвертий відповідач у судове засідання 3 липня 2017 року не з'явився, проте до суду надав заяву про розгляд справи без участі його представника.

Відповідно до частини 1 статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 263 КАС України суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Вивчивши доводи представника першого відповідача,суд зазначає наступне.

Поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 263 КАС містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105 та 162 КАС, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 263 КАС передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд зазначає, що єдиним прийнятним, допустимим, необхідним способом виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року у справі № 2а-19925/10/0570 є стягнення частини коштів у сумі 1815 грн. 21 коп. на користь ОСОБА_1 з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» у порядку встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників». Заява про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, не спрямована на зміну судового рішення по суті в межах позовних вимог, а орієнтована на зміну способу виконання судового рішення, необхідну для захисту порушеного права позивача, та запобігання порушення бюджетного законодавства. Таким чином, зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобов'язального характеру, унеможливлюють їх виконання, також зазначені норми передбачають списання коштів безпосередньо на рахунок стягувачів. Така обставина є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Оскільки, постанова Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року до теперішнього часу в повному обсязі не виконана, встановлені судом обставини дають підстави для висновку про необхідність задоволення заяви для можливості виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

З огляду на зазначене, заява Державної судової адміністрації України про встановлення способу та порядку виконання постанова Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року в адміністративній справі № 2а-19925/10/0570 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 23, 160, 165, 185, 186, 254, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державної судової адміністрації України про встановлення способу і порядку виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року в адміністративній справі № 2а-19925/10/0570 задовольнити.

2. Встановити спосіб і порядок виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року, у справі № 2а-19925/10/0570 шляхом стягнення частини коштів у сумі 1815 (одна тисяча вісімсот п'ятнадцять гривень ) 21 коп. на користь ОСОБА_1 з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» у порядку встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників».

3. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Донецький окружний адміністративний суд апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

4. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала постановлена у нарадчій кімнаті 3 липня 2017 року.

Головуючий суддя Смагар С.В.

Судді Кірієнко В.О.

Галатіна О.О.