Справа № 824/20/17-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/20/17-а

11 год. 00 хв.

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Ковальчук Т.С.,

представника позивача Ахтемійчук О.В.,

представника відповідача не з'явився,

представника третьої особи Снігур С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Чернівецької об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - АТ "Укрсиббанк" про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просив суд винести рішення, яким стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 податковий борг з податку на доходи з фізичних осіб в сумі 68694,91 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що станом на 07.12.2016 р. за відповідачем обліковується податкова заборгованість на суму 68694,91 грн, в тому числі: податок на доходи з фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, з них за основним платежем - 54819,93 грн, за штрафними санкціями-13704,98 грн та податок на доходи з фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування за штрафними санкціями - 170 гривень. Вказана заборгованість є узгодженою, проте в добровільному порядку відповідачем не сплаченою.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, жодних пояснень щодо суті спору не надав та явку свого представника в судове засідання не забезпечив. Згідно ч. 2 ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

На підставі зазначеного, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу за відсутності відповідача.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ПАТ "УкрСиббанк" в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що ОСОБА_3 09.09.2014 р. нарахований дохід у вигляді анулювання (прощення) боргу за кредитом в сумі 25 261,31 дол. США, що складає 323 903,12 грн. Зазначене прощення здійснювалось з повідомленням боржника про таке анулювання боргу та відображено у податковому розрахунку за формою І-ДФ.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

29.05.2008 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно якого ним отримано кошти в сумі 32632 дол. США, що еквівалентно 158265,20 гривень. (а.с.67-75).

Згідно повідомлення про анулювання (прощення) боргу, вих. № 31.423.09/46 від 09.09.2014 року, ПАТ "УкрСиббанк", як кредитор, з метою виконання вимог пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України повідомив ОСОБА_3 про прийняття рішення про анулювання боргу ОСОБА_3, що станом на 09.09.2014 року становить 25261,31 дол.США, що складає 323903,12 грн по курсу НБУ. Крім того, вказане повідомлення було доведене до ОСОБА_3 під особистий підпис, а також повідомлено про обов'язок задекларувати у відповідний орган ДПІ отриманий дохід як додаткове благо та самостійно сплатити податок з такого доходу. (а.с.66).

Вказана сума доходу відображена ПАТ "УкрСиббанк" у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків, і сум, утриманого з них податку (форма 1-ДФ).

09 жовтня 2015 р. Чернівецька об`єднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернівецькій області провела документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності ОСОБА_3 за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. за результатами якої складено Акт від 09.10.2015 р. №765/24-12-17-07/НОМЕР_1 та встановлено порушення п. 179.1 ст. 179 ПК України - неподання податкової декларації за період, що перевірявся (декларація про майновий стан і доходи за 2014 р.), абз.д) пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України - не включення до загального річного оподаткованого доходу дохід, отриманий платником податків як додаткове благо у вигляді анулювання (прощення) заборгованості та не застосовано ставку податку відповідно до п. 167.1 ст. 167 ПК України на суму 54819,93 гривень. (а.с. 14-17).

На підставі вказаної перевірки було прийнято податкове повідомлення - рішення №"Р" № від 27.10.2015 р. в сумі 68524,91 грн. (54819,93 грн. за основним платежем та 13704,98 грн. за штрафними санкціями) та податкове повідомлення - рішення "Р" № від 27.10.2015 р. в сумі 170 гривень. (а.с. 13).

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_3 станом на 05.12.2016 р. підлягає сплаті податковий борг в сумі 68694,91 грн, які добровільно сплачені не були. (а.с. 6).

В матеріалах справи надано пояснення АТ "Укрсиббанк", в яких зазначається, що анульований борг ОСОБА_3 складається з суми основного боргу за кредитом (тіло кредиту) у розмірі - 21517,22 дол.США, процентів за користування кредитом у розмірі - 3744,09 грн, всього - 25261,31 дол.США, що складає - 323903,12 грн по курсу НБУ станом на 09.09.2014 року. (а.с. 64).

До вказаних правовідносин суд застосовує положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Згідно положень ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зобов'язаний перевірити дотримання вказаних критеріїв суб'єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, станом на 09.09.2014 року) для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування доходів фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктами 164.1.2 та 164.1.3. Податкового кодексу України встановлено, що загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця. Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

У відповідності до абз. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощення) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Відтак, обов'язок для сплати фізичною особою податку на доходи фізичних осіб від отриманого додаткового блага, згідно абзацу "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, виникає за наступних обов'язкових умов: повідомлення кредитором щодо прощення кредитної заборгованості та отримання позичальником додаткового блага у формі суми анульованого боргу; включення кредитором суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено).

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 було прощено (анульовано) борг за кредитним договором, кладеним між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 29.05.2008 р. № 0, який складається з суми основного боргу за кредитом (тіло кредиту) у розмірі - 21517,22 дол.США, процентів за користування кредитом у розмірі - 3744,09 грн, всього - 25261,31 дол.США, що складає - 323903,12 грн по курсу НБУ станом на 09.09.2014 року.

Крім того, згідно повідомлення про анулювання (прощення) боргу, вих. № 31.423.09/46 від 09.09.2014 р. ОСОБА_3 повідомлено про обов'язок задекларувати у відповідний орган ДПІ отриманий дохід як додаткове благо та самостійно сплатити податок з такого доходу.

Таким чином, суд робить висновок про обізнаність відповідача щодо обов'язку задекларувати у відповідний орган ДПІ отриманий дохід внаслідок анулювання (прощення) боргу та сплатити з нього податок у передбаченому розмірі.

Разом з тим, відповідно до пп. 14.1.47 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно пп. 14.1.54 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем митних органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Відповідно до пп. 14.1.56 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.

А відтак слід дійти висновку про те, що на відміну від прощеного за кредитним договором боргу, скасована банком пеня та штрафи не є доходом, отриманим як додаткове благо.

Згідно абз. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо, крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 165.1.49 п. 165.1 статті 165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються інші доходи, які згідно з цим Кодексом не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

При цьому, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов'язання (пп. 164.2.14 п. 164.2 статті 164 Податкового кодексу України).

З урахуванням наведеного, відсотки, які було нараховано боржнику внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов'язання, не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Згідно з ч. 2, ч. 3 статті 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 605 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Відносини, що виникли між банком та його клієнтом з питань надання кредиту є цивільно-правовими відносинами, які регулюються актами цивільного законодавства України. Нарахування відсотків є лише засобом забезпечення виконання основного зобов'язання позивача перед банком. Прощені відсотки за користування кредитом не є його доходом і додатковим благом, сума кредиту надається безпосередньо позичальнику, а неустойка ним не отримується, та при цьому, банківська установа вправі на свій розсуд визначати доцільність її стягнення.

А тому, суд вважає, що податковим органом неправомірно визначено суму оподаткування, зазначивши основний борг за кредитним договором - 25261,31 дол.США, який крім основної суми кредиту 21517,22 дол.США включає загальну прострочену основну суму кредиту, загальну суму прострочених процентів за користування кредитом та загальну суму строкових (не прострочених) процентів за користування кредитом. На підставі зазначених вище норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що сума, згідно якої позивач повинен був оподаткувати дохід склала 21517,22 дол.США, яка складає основну суму кредиту.

Наведена позиція узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, зокрема, в ухвалі від 04 жовтня 2016 року по справі № 809/4380/15.

Відповідно до норм п. 167.1 статті 167 ПК України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Таким чином, сума боргу (основної суми кредиту) складає 278002,48 грн (21517,22*12,92 ставка НБУ станом на 09.09.2014 р.), з яких 12180 грн підлягає оподаткуванню за ставкою податку 15% (12180 грн*15% = 1827 грн), а 265822,48 грн - підлягає оподаткуванню за ставкою податку 17% (265822,48 грн*17% = 45189,82 грн). Отже, загальний розмір податку із вказаної суми становить 47016,82 грн (1827 грн + 45189,82 грн).

Відповідно до п.120.1 ст.120 ПК України неподання платником податків податкової декларації (розрахунку), тягне за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Згідно п. 123.1 ст. 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання на підставі пп. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, до платника податків накладається штраф в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання.

Відтак, 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання - 47016,82 грн становить 11754,20 гривень.

При цьому, загальна сума зобов'язання, яку має сплатити відповідач за винесеним позивачем податковим повідомленням-рішенням повинна складати 58941,02 грн (47016,82 грн основного зобов'язання та 11754,20 грн штрафу).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що доводи позивача про те, що в порушення пп. 164.2.17 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України відповідач повинен був задекларувати дохід у вигляді додаткового блага та, відповідно, сплатити податок з такої суми, є обґрунтованими лише частково.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення податкового боргу з відповідача згідно податкового повідомлення - рішення "Р" № від 27.10.2015 року.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем доведено правомірність нарахованих сум податкового боргу в податковому повідомленні-рішенні "Р" № від 27.10.2015 р. в розмірі 58771,02 грн. (47016,82 грн. за основним платежем та 11754,20 грн. за штрафними санкціями), в іншій частині суми визначення податкового боргу позивачем не доведено законність підстав нарахування податку на доходи з фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного деларування.

Щодо прийняття відповідачем податкового повідомлення - рішення 27.10.2015 р. № суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 та п.179.1 ст. 179 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 120.1 статті 120 Податкового кодексу України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Таким чином, суд дійшов до висновку, оскільки позивачем не подано річну декларацію із включенням суми отриманого доходу від прощення (анулювання) заборгованості за кредитним договором № 0 від 29 травня 2008 р., відповідач правомірно виніс податкове повідомлення - рішення № від 27.10.2015 року.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, місцезнаходження: 58000, АДРЕСА_1) до місцевого бюджету м. Чернівці податковий борг в сумі 58941,02 грн, а саме: згідно податкового повідомлення - рішення "Р" № від 27.10.2015 р. в сумі 58771,02 грн. (47016,82 грн. за основним платежем та 11754,20 грн. за штрафними санкціями) та згідно податкового повідомлення - рішення "Р" № від 27.10.2015 р. в сумі 170 гривень.

3. У задоволені решти позовних вимог відмовити.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т.М. Брезіна

Постанова у повному обсязі складена 26.04.2017 р. (у зв'язку із перебуванням 25.04.2017 р. судді у відрядженні )