Справа № 826/4867/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в залишенні позовної заяви без розгляду

15 червня 2017 року м. Київ № 826/4867/16

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., при секретарі судового засідання Зубенко М.О., розглянувши в судовому засіданні матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в м. Києві за участю третіх осіб - батальйону ППС ОП «Січ» МВС України в м. Києві про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в м. Києві за участю третіх осіб - батальйону ППС ОП «Січ» МВС України в м. Києві про поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні 15.06.2017 року представник Головного управління МВС України в м. Києві зазначив, що позивачем не дотримано строку на звернення до адміністративного суду, оскільки позивач після того як самовільно залишив зону проведення АТО і був звільнений відповідно до наказу з 31.08.2015 року був повідомлений про це по телефону.

Позивач в судовому засіданні повідомив, що будь-яких документальних відомостей (видача трудової книжки, ознайомлення з наказом) щодо звільнення із займаної посади позивач не отримував, а відтак ним не пропущено строк на звернення до суду з даним позовом.

Вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строку на звернення до суду, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ст. 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Як стверджує позивач, копію оскаржуваного наказу та трудову книжку відповідач йому не видавав та засобами поштового зв'язку не надсилав. Вказані доводи підтверджено і представником відповідача в письмових запереченнях, з яких вбачається, що про факт звільнення позивач був обізнаний в телефонному режимі, однак на підтвердження наведеного не надано суду жодних документальних доказів як-то телефонограма, акт про повідомлення.

Водночас, в матеріалах справи міститься адвокатський запит від 12.03.2016 року на ім'я начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві щодо надання інформації, зокрема, щодо підстав звільнення ОСОБА_1 зі служби в міліції (поліції) та отримання позивачем трудової книжки.

Як повідомив позивач та не спростовано відповідачем, відповідь на вказаний адвокатський запит не надана, доказів вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки матеріали справи не містять.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини" правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини у справі.

У справі Delcourt v.Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст. 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Наведене в сукупності свідчить про поважність пропуску строку на звернення позивача до суду.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем пропущено строк на звернення до суду за захистом його порушених прав з поважних причин, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача є необґрунтованим, а підстави для залишення позовної заяви без розгляду відсутні.

Керуючись ст.ст.99, 100, 155, 160 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника Головного управління МВС України в м. Києві про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку на звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.В. Аблов