Справа № 343/509/17
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року Справа № 876/6846/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Ільчишин Н.В., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську департаменту патрульної поліції на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10 травня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську Департаменту патрульної поліції в якому просив скасувати постановуАР № 781623 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 01.02.2017 року.

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10 травня 2017 року позов задоволено, скасовано постанову АР № 781623 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 01.02.2017 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську департаменту патрульної поліції оскаржило його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що позивач у своїй позовній заяві про скасування постанови серії АР № 781623 від 01.02.2017 року по справі про адміністративне правопорушення вказує про те, що 01.02.2017 року, рухаючись на ТЗ по вул. Незалежності м. Івано-Франківська зі швидкістю 50-60 км/год, він виїхав на перехрестя вулиць Хриплинська і Незалежності на мигаючий зелений сигнал світлофора. Проте на записі з відео реєстратора, який закріплений на лобовому склі службового транспортного засобу інспекторів патрульної поліції, чітко видно, що водії ТЗ проїхав вказане регульоване перехрестя саме на жовтий сигнал світлофора, який забороняє рух (01:30 хв. Додаток 3).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.7.3 ПДР сигнали світлофора мають такі значення, зокрема: зелений дозволяє рух: зелений миготливий дозволяє рух. але інформує про те. що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух, жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Вказані норми ПДР безальтернативно забороняють рух транспортних засобів за наявності відповідного сигналу світлофора.

Ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у випадку проїзду на заборонний сигнал світлофора.

Таким чином, проїзд на жовтий та червоний сигнал світлофора створює об'єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинятися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62, якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Наявність у позивача можливості зупинити ТЗ також підтверджується тією обставиною, що в даному випадку світлофор також мав додатковий сигнал зелений миготливий, який хоча і дозволяв рух, але інформував про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. Про що не заперечував позивач у своїй позовній заяві, коли стверджував, що рухаючись на ТЗ по вул. Незалежності м. Івано-Франківська зі швидкістю 50-60 км/год, він виїхав на перехрестя вулиць Хриплинська і Незалежності на мигаючий зелений сигнал світлофора.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення на місці інспектором було враховано і той факт, що вказане порушення ПДР було допущене позивачем в денний час на регульованому пішохідному переході в районі інтенсивного руху транспортних засобів.

Інспектор зафіксував ТЗ позивача, водій якого здійснив проїзд регульованого перехрестя на жовтий сигнал світлофора, який забороняє рух та після розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці виніс постанову серії АР № 781623 від 01.02.2017 року на підставі фактично отриманих даних. Інспектором не порушено вимоги ст.ст. 245. 280 КУпАП при притягненні позивача до адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі наведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 1 лютого 2017 року інспектором роти № 4 УПП у м.Івано-Франківську лейтенант поліції Петренко Ю.І. винесено постанову серії АР № 781623 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Nissan Pathfinder н.з. НОМЕР_1 01.02.2017 року о 15.00 год. в м. Івано-Франківську керуючи автомобілем проїхав регульоване перехрестя вул. Незалежності - вул. Хриплинська, на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що згідно п.8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху жовтий сигнал забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до п. 8.11 Правил дорожнього руху водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження: оскаржувати постанову у справі.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.16.8. Правил дорожнього руху водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Окрім цього, колегія суддів зазначає, що відео з відеореєстратора на яке посилається апелянт, як на доказ порушення позивачем правил дорожнього руху не є належним та допустим доказом в розумінні ст. 70 КАС України, оскільки з ракурсу з якого здійснювалась фіксація не можливо встановити на який саме сигнал світлофора рухався позивач.

Вірним є висновок суду першої інстанції, що постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення, а постанова Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10 травня 2017 року по справі № 343/509/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Н.В. Ільчишин

Т.І. Шинкар

Повний текст виготовлений 05.07.2017 року