Справа № 808/1275/17
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року (12 год. 42 хв.)Справа № 808/1275/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О., при секретарі судового засідання Фесик А.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСОР»

до Запорізької митниці ДФС

про визнання рішень протиправними та скасування рішення UA 112080/2017/000038/2 від 11.05.2017 та картки відмови в прийнятті митної декларації UA 112080/2017/00156 від 11.05.2017,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСОР» (далі позивач або ТОВ «ВОСОР») до Запорізької митниці ДФС (далі відповідач, митниця), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати: Рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2017/000038/2 від 11.05.2017; Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2017/00156 від 11.05.2017.

У позові (а.с.4-13) позивач зазначив, що 01.03.2017 між ТОВ «ВОСОР» та VEGILAND COIR PRODUCTS (Pvt) Ltd (ОСОБА_3) укладено контракт №1 про поставку кокосового субстрату за ціною 0,295 дол. США за 1 кг. На виконання своїх зобовязань по Контракту позивач здійснив оплату товару у розмірі 15104,00 USD за 51,2 метричних тонн, що відповідає вимогам п.10 Контракту та підтверджується платіжними дорученнями №19 від 17.03.2017 та №22 від 12.04.2017. Митна вартість товару визначена декларантом відповідно до ст.58 Митного кодексу України у митній декларації №UA112080/2017/009429 від 10.05.2017 в розмірі відповідно до ціни контракту (метод визначення митної вартості №1), а саме: кокосовий субстрат за ціною 0,295 дол. США за 1 кг. виходячи з ціни, встановленої сторонами у Контракті на умовах поставки CIF Одеса, Україна та визначеної у інвойсі, виставленому продавцем. Для підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем надані до м/п «Запоріжжя-центральний» Запорізької митниці ДФС всі документи, які підтверджують митну вартість товарів, за переліком, передбаченим ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Однак, головний державний інспектор м/п «Запоріжжя-центральний» Запорізької митниці ДФС ОСОБА_4 дійшов висновку, що документи, надані до митного оформлення товару «містять наступні розбіжності»: «в наданому до митного оформлення прайс-листі відсутня ціна заявленого товару, а отже він не стосується даної поставки». В звязку з вищенаведеним, відповідач запросив додаткові документи для визначення митної вартості, зроблений електронним повідомленням №282087 від 10.05.2017 та витребував: виписку з бухгалтерської документації; каталоги виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини та інші документи для підтвердження митної вартості за бажанням декларанта. Твердження Відповідача, що «в наданому до митного оформлення прас-листі відсутня ціна заявленого товару, а отже він не стосується даної поставки» не відповідає дійсності, оскільки в прайс-листі від 01.03.2017 ціна товару вказана на умовах FOB, тобто без врахування витрат на транспорт та страховку. Калькуляція собівартості товару від 01.03.2017 доповнює прайс-лист і дає в повному обсязі розрахувати ціну на умовах FOB та CIF, ці документи були надані до митного органу, що підтверджується додатками до адміністративного позову. Таким чином, відповідач не обґрунтував, чому наданий до митниці прайс-лист «не дає змогу» співставити з цінами вказаними в інвойсі на умовах CIF, та не зазначив, чому не прийняв до уваги при митному оформленні калькуляцію собівартості товару, яка була надана митному органу. Відповідач не обґрунтував, яким чином, вищезазначені «розбіжності» вплинули на показник митної вартості, а отже вони не можуть бути підставою витребування додаткових документів.

Таким чином, позивач вважає, що вказані посадовою особою митного органу «розбіжності» не існують, а отже вимоги щодо надання додаткових документів є необґрунтованими та незаконними. Виходячи з вищенаведеного, у позивача не було підстав надавати додаткові документи митному органу. На підставі вищезазначених дій відповідача, прийнятті рішення про відмову у прийняті митної декларації, а саме: картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2017/00156 від 11.05.2017 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2017/000038/2 від 11.05.2017. Внаслідок прийняття вищезазначених спірних рішень відповідачем застосований резервний метод з розрахунку 0,73 дол. США за 1 кг товару, тобто митна вартість була збільшена більше чим на 200% (0,295 доларів США за 1 кг за ціною контракту). Позивач звертає увагу суду на те, що консультацій між митним органом та декларантом всупереч ч.4 ст.57 Митного кодексу України не проведено. Враховуючи факт видання Запорізькою митницею спірних рішень та необхідність отримання відповідного товару у виробництво, 11.05.2017 позивач був вимушений здійснити митне оформлення вантажу за митною вартістю, визначеною митницею, шляхом подання МД №UA112080/2017/009556, яка була прийнята та оформлена у встановленому порядку. Внаслідок вищезазначених дій митного органу, винесення спірного рішення позивач вимушено здійснив надмірну сплату до бюджету митних та інших платежів, контроль за якими покладається на митні органи України. Так, загальна сума надмірної сплати до бюджету складає 131805,42 грн., яка складається з: мита на товари, що ввозяться на територію України 11768,34 грн. та податку на додану вартість з товарів ввезених на територію України у сумі 120037,08 грн. Відповідні кошти сплачені до бюджету у безготівковому порядку прямим банківським переводом.

У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позову наполягав з підстав, викладених в адміністративному позові.

Відповідачем подано до суду письмові заперечення (а.с.59-64), в яких зазначено, що 10.05.2017 декларантом ТОВ «ВОСОР» до митного оформлення надіслано електронну митну декларацію на товар - «1.Кокосовий субстрат (кокосове волокно) 51,2 метричні тони. Кокосовий субстрат складається з 100% кокосового волокна. Фракція 3/4 дюйма; вологість нижче 18%; pH 5.6-6.8; електропроводність 0,800 mS/cm; пресований, висушений під сонцем. Застосовується замість землі, торфу або живильних ґрунтів. Може використовуватися в суміші з іншими ґрунтами для поліпшення їх структури. Виробник: "Vegiland Coir Products (Pvt) Ltd". Торгова марка: "VC". Країна виробництва:LK. Спресованный у 10240 балів, по 5 кг +/- 200г на 40 палетах. Розмір бала 29х29х12 - 15см. На товарі присутнє маркування: вага, виробник, марка». Митній декларації було присвоєно №UA112080/2017/009429. Митну вартість товарів визначено декларантом за основним методом визначення митної вартості товарів - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за МД №UA112080/2017/2017/009429 від 10.05.2017 за результатами оцінки ризику сформовано перелік митних формальностей, серед яких: 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів». Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митниця дійшла висновку, що документи, подані до митного оформлення, містять наступні розбіжності: в наданому до митного оформлення прайс-листі відсутня ціна заявленого товару, а отже він не стосується даної поставки. У звязку із зазначеним, 11.05.2017 митницею направлено декларанту електронне повідомлення, в якому йому розяснено про недоліки у поданих до митного оформлення документах та повідомлено про необхідність у звязку із цим подати наступні додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

11.05.2017 декларант повідомив митницю про те, що додаткові документи надаватись не будуть. В 33 графі Рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2017/000038/2, серед іншого, зазначено, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не може бути застосований через те, що заявлені неповні відомості про митну вартість товару відповідно до вимог п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України. Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГААТ). Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 Митного кодексу України використана наявна в митниці інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним та другорядними методами з розрахунку 0,73 дол. США за 1 кг товару (МД №112050000/2015/017027 від 30.09.2015). Запорізькою митницею у оформленні МД №UA112080/2017/2017/009429 від 10.05.2017 було відмовлено, про що складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2017/00156 від 11.05.2017. Товар випущено у вільний обіг за МД №UA112080/2017/009556 від 11.05.2017 без надання гарантійних зобовязань. Таким чином, декларант, випустивши товари у вільний обіг без гарантійних зобовязань, погодився із рішенням митниці про коригування митної вартості товарів. З урахуванням вищевикладеного, відповідач вважає свої дії правомірними, а пред'явлений позов безпідставним.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову, просив у задоволенні відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, суд вважає позов позивача таким, зо підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

За умовами Контракту №1 від 01.03.2017, укладеного позивачем (покупець) з VEGILAND COIR PRODUCTS (Pvt) Ltd (ОСОБА_3), ТОВ «ВОСОР» придбано кокосовий субстрат (5кг блоки на палеті та 25кг блоки на палеті) за ціною 0,295 дол. США за 1 кг. (а.с.22-25).

Згідно з п.7 («Умови постачання») Контракту №1 від 01.03.2017 продаж в Україну здійснюється на умовах CIF порт Одеса (Україна). Період завантаження складає 20 днів після отримання постачальником попередньої оплати від покупця.

Перелік товаросупровідних документів визначений VEGILAND COIR PRODUCTS (Pvt) Ltd та ТОВ «ВОСОР» у п.11 Контракту №1 від 01.03.2017.

Для проведення митного оформлення поставленого за вищевказаним Контрактом №1 від 01.03.2017 товару ТОВ «ВОСОР» (декларантом ОСОБА_1І.) 10.05.2017 по електронній системі «MD Office™. MDDeclaration» до митного поста «Запоріжжя-центральний» Запорізької митниці ДФС подано митну декларацію по формі МД-2 №UA112080/2017/009429 (а.с.14).

При митному оформленні товар задекларований позивачем як: «1.Кокосовий субстрат (кокосове волокно) 51,2 метричні тони. Кокосовий субстрат складається з 100% кокосового волокна. Фракція 3/4 дюйма; вологість нижче 18%; pH 5.6-6.8; електропроводність 0,800 mS/cm; пресований, висушений під сонцем. Застосовується замість землі, торфу або живильних ґрунтів. Може використовуватися в суміші з іншими ґрунтами для поліпшення їх структури. Виробник: "Vegiland Coir Products (Pvt) Ltd". Торгова марка: "VC". Країна виробництва: LK. пресований у 10240 балів, по 5 кг +/- 200 г на 40 палетах. Розмір бала 29х29х12 - 15см. На товарі присутнє маркування: вага, виробник, марка» (графа 31 МД №UA112080/2017/009429 від 10.05.2017).

У графі 45 МД №UA112080/2017/009429 заявлена митна вартість товару у розмірі 400397,09 грн. (тобто за ціною 0,295 дол. США за 1 кг.).

Згідно графи 43 МД №UA112080/2017/009429 декларантом зазначено метод визначення митної вартості за ціною угоди (перший метод), передбачений ст.58 Митного кодексу України.

При поданні МД №UA112080/2017/009429 від 10.05.2017 декларантом надано Запорізькій митниці ДФС, зокрема: контракт №1 від 01.03.2017; рахунок (інвойс) №VС/СІ/01/VOSOR01-02/UKR/17 від 25.03.2017; міжнародна автомобільна накладна СМR №210 від 05.05.2017; міжнародна автомобільна накладна СМR №152 від 05.05.2017; пакувальний лист б/н від 28.03.2017; прас-лист виробника товару б/н від 01.03.2017; калькуляція собівартості б/н від 01.03.2017; страховий поліс №ІN0017ЕР060887 від 03.04.2017; коносамент №YMLUM496033856 від 26.03.2017; сертифікат про походження товару №СО/СІS/2017/00080 від 03.04.2017; фітосанітарний сертифікат №QС/1А0865297 від 24.03.2017; платіжні доручення №19 від 17.03.2017, №22 від 12.04.2017.

Відповідачем декларанту по електронній системі «MD Office™. MDDeclaration» направлено повідомлення, що документи, які надані до митного оформлення не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості товару та містять розбіжності: в наданому до митного оформлення прайс-листі відсутня ціна заявленого товару, а отже він не стосується даної поставки (а.с.66).

Відповідно до ст.53 Митного кодексу України декларанту надіслано вимогу надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; повідомлено декларанта про те, що відповідно до ч.6 ст.53 Митного кодексу України він за власним бажанням може подати інші додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару (а.с.66).

На письмову вимогу відповідача 11.05.2017 позивач повідомив, що інші документи протягом строків, передбачених ч.3 ст.53 Митного кодексу України, надаватися не будуть (а.с.66).

Відповідачем 11.05.2017 (о/об 11:03:58 год.) направлено електронне повідомлення декларанту: «… Відповідно до ч.4 ст.57 Митного кодексу України, надаємо консультацію щодо митної вартості товару. 1) в наданому до митного оформлення прайс листі відсутня ціна заявленого товару, а отже він не стосується даної поставки. Враховуючи вищезазначене, відповідно до ч.3 ст.53 МКУ посадовою особою 11.05.2017 надіслано електронне повідомлення декларанту та затребувано додаткові документи, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 3) інші документи для підтвердження митної вартості за бажанням декларанта. 11.05.2017 декларантом надіслано електронне повідомлення, в якому він відмовився від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість згідно ч.3 ст.53 МКУ, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 3) інші документи для підтвердження митної вартості за бажанням декларанта. У органа доходів і зборів наявна інформація щодо митної вартості аналогічного (подібного) товару на рівні 0,73 дол. США/кг. що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та до прийняття рішення про коригування митної вартості товарів заявленої декларантом. Митна вартість може бути визнана за умови надання наступних документів: виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; інші документи для підтвердження митної вартості за бажанням декларанта. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), не може бути застосований через те, що заявлені неповні відомості про митну вартість товару відповідно до вимог п.2 ч.6 ст.54 МКУ. (…) Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 МКУ використана наявна в митниці Міндоходів інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним та другорядними методами з розрахунку 0,73 дол. США за 1 кг товару (МД №112050000/2015/017027 від 30.09.2015). …» (а.с.20-21).

Відтак, суд не погоджується з позивачем про відсутність процедури консультацій з митним органом при митному оформленні товару за МД №UA112080/2017/009429 від 10.05.2017.

Судом досліджено Рішення про коригування митної вартості товарів, прийняте Запорізькою митницею ДФС за №UA112080/2017/000038/2 від 11.05.2017 (митний пост «Запоріжжя-центральний») та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2017/00156 від 11.05.2017 (а.с.16-19).

У Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA112080/2017/000038/2 від 11.05.2017 (зокрема, графі 33) зазначено наступне: «… Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 Митного кодексу України використана наявна у митниці ДФС інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним та другорядними методами з розрахунку 0,73 дол. США за 1 кг товару (МД №112050000/2015/017027 від 30.09.2015) …» (а.с.16-17).

За приписами п.2.1 Розділу ІІ «Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів», затверджених 24.05.2012 наказом Міністерства фінансів України №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195) Графа 33 "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" У графі зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обовязковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Разом з цим, відповідачем не надано до суду допустимих доказів на підтвердження викладених у Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA112080/2017/000038/2 від 11.05.2017 доводів переходу від одного другорядного методу визначення ціни імпортованого товару до іншого.

Оформлення товару (задекларованого 10.05.2017 за МД №UA112080/2017/009429) здійснено ТОВ «ВОСОР» з урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2017/000038/2 від 11.05.2017 і випущено відповідачем у вільний обіг вже за МД №UA112080/2017/009556 від 11.05.2017 (а.с.17-18).

У графі 47 МД №UA112080/2017/009556 від 11.05.2017 декларантом ТОВ «ВОСОР» зазначено 2 платежі: «020 вид» 19776,28 грн.; «028 вид» 201718,09 грн.

Як, зокрема, зазначено у «Класифікаторі видів надходжень бюджету, що контролюються митними органами», затвердженого 20.09.2012 наказом Міністерства фінансів України №1011, код «020» відповідає виду надходження «Мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання»; код «028» відповідає виду надходження «Податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб'єктами господарювання».

Згідно вимог п.1 Розділу ІІ «Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого 30.05.2012 наказом Міністерства фінансів України №651 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за №1372/21684): «Графа 47 "Нарахування платежів" … При оформленні МД у разі прийняття рішення про коригування митної вартості товарів у випадку, передбаченому статтею 55 Митного кодексу України, відображення сум митних платежів здійснюється окремими рядками, а саме: митні платежі, нараховані згідно з митною вартістю, визначеною Декларантом, що підлягають сплаті до державного бюджету; митні платежі, нараховані згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; різниця між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною Декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, сплата якої забезпечується шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу України. …».

Відповідно графи 47 МД №UA112080/2017/009556 від 11.05.2017 декларантом ТОВ «ВОСОР» не зазначено різниці між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, сплата якої забезпечується шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу України.

Звідси, випуск товару здійснено відповідачем за 6 (резервним) методом визначення митної вартості товарів без надання гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу України.

За змістом умов постачання CІF правил Інкотермс від 16.09.2010, за якими «Cost, Insurance and Freight» («Вартість, страхування і фрахт») означає, що продавець постачає товар на борт судна або надає поставлений таким чином товар; продавець зобовязаний або поставити товар на борт судна, або забезпечити надання поставленого таким чином товару у місці призначення; ризик втрати або пошкодження товару переходить, коли товар знаходиться на борту судна; продавець зобовязаний укладати договір і сплачувати всі витрати та фрахт, необхідні для доставляння товару до поіменованого порту призначення; продавець також укладає договір страхування, який покриває ризик втрати або пошкодження товару під час перевезення.

Судом досліджено міжнародні товарно-транспортну накладні СМR №210 від 05.05.2017, СМR №152 від 05.05.2017 у графі 16 якої міститься відбиток штемпелю перевізника: ТОВ «ПРІМОРЄ ТРАНС» (а.с.28-29).

Представник позивача вважає, що вказані витрати не впливають на митну вартість імпортованого 10.05.2017 за МД №UA112080/2017/009429 товару.

Досліджуючи Платіжні доручення в іноземній валюті або банківських металах №19 від 17.03.2017, №22 від 12.04.2017 вказано, що оплата здійснюється за Контрактом №1 від 01.03.2015, а не за рахунком (інвойсом) №VС/СІ/01/VOSOR01-02/UKR/17 від 25.03.2017 (а.с.31-32).

Досліджуючи твердження відповідача про те, що «в наданому до митного оформлення прайс-листі відсутня ціна заявленого товару, а отже він не стосується даної поставки», судом зясовано, що в прайс-листі від 01.03.2017 вказана ціна товару без врахування витрат на транспорт та страховку, за умов постачання FOB (а.с.34).

Калькуляція собівартості товару від 01.03.2017 доповнює прайс-лист і дає в повному обсязі розрахунок ціни на умовах CIF, з урахуванням доставки імпортованого товару до порту Одеса, Україна (а.с.35).

Представник позивача зазначив у позові, що прейскурант (прайс-лист) це довідник цін на товари та/або послуги, який адресований невизначеному колу покупців. Витрати на страхування, на митні процедури тощо, згідно загальноприйнятої світової практики не входять до ціни на товар у прайс-листі, тому що, як зазначено вище, він адресований невизначеному колу покупців, які добровільно на свій розсуд визначають на яких умовах вони будуть купувати товар.

Суд погоджується з думкою позивача про не обґрунтованість висунутих Запорізькою митницею зауважень. Обєктивних, достовірних причин не прийняття відповідачем при митному оформлені товару Калькуляції собівартості товару рівно як і причин, з яких наданий до митниці прайс-лист «не стосується даної поставки», представником Запорізької митниці у судовому засіданні не наведено.

Вирішуючи спір по суті суд, з урахуванням зазначеного вище виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Як зазначено у ч.2 ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У ч.1 ст.57 Митного кодексу України зазначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.8 ст.55 Митного кодексу України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Згідно з ч.9 ст.55 Митного кодексу України у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

В обґрунтування правової позиції по справі Запорізькою митницею ДФС надано до суду витяг із Спеціалізованих програмно-інформаційних комплексів Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України з діапазоном пошуку з 01.07.2015 по 01.10.2015, в якому міститься інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним та другорядними методами з розрахунку 0,73 дол. США за 1 кг товару (МД №112050000/2015/017027 від 30.09.2015) (а.с.76-79).

Представником відповідача не надано до суду МД №112050000/2015/017027 від 30.09.2015, використану як джерело при винесенні Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів №UA112080/2017/000038/2 від 11.05.2017.

В той же час представником позивача надано копію митної декларації країни відправника товару (а.с.68-69).

Судом досліджено копії МД №112050000/2016/013114 від 21.07.2016, МД №112050000/2016/013114 від 21.07.2016 за якими ТОВ «ВОСОР» здійснено митне оформлення за 1 методом товару: «1.Кокосовий субстрат (кокосове волокно) 72 тони на піддонах…», за ціною 0,342 USD за н/кг (а.с.81-83).

Вказані митні декларації спростовують твердження Запорізької митниці ДФС про відсутність іншого джерела ціни, окрім МД №112050000/2015/017027 від 30.09.2015.

Відтак, ціна товару, на яку спирається Запорізька митниця ДФС при прийнятті Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів №UA112080/2017/000038/2 від 11.05.2017 не є достовірною; відповідачем не доведено що ціна товару: «1.Кокосовий субстрат (кокосове волокно) …» на світовому ринку залишалась незмінною з 30.09.2015 (дати оформлення МД №112050000/2015/017027, яка використана відповідачем як джерело цінової інформації) до 10.05.2017 (дати заявлення до митного оформлення МД №UA112080/2017/009429).

Відповідно до приписів розділу 5 «Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», затверджених 13.07.2012 наказом Державної митної служба України №362, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовуються такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від Держмитслужби України, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити митних органів та/або Держмитслужби України; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між Держмитслужби України та асоціаціями, спілками та іншими об'єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація, отримана в мережі Інтернет (офіційні сайти виробників товарів, прайс-листи Інтернет-магазинів тощо).

Відповідачем, який заперечував проти позову, не надано до суду доказів вивчення всіх можливих джерел інформації, передбачених Розділом 5 «Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» при прийнятті Рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2017/000038/2 від 11.05.2017, визначенні ціни імпортованого ТОВ «ВОСОР» товару.

Як зазначено у п.3 Розділу VІ «Порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС під час проведення досліджень (аналізів, експертиз)», затвердженого 02.12.2016 наказом Міністерства фінансів України №1058 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.12.2016 за №1693/29823), за результатами експертизи з метою визначення вартості товару, транспортного засобу, огляд яких проводився експертом за місцем їх зберігання, експерт готує письмовий висновок від свого імені за формою, наведеною в додатку 3 до цього Порядку.

Відповідач не надав до суду доказів реалізації своїх повноважень, передбачених «Порядком взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС під час проведення досліджень (аналізів, експертиз)» для встановлення митної вартості товару заявленого позивачем до митного оформлення, при наявності обґрунтованих (на його думку) сумнівів у його вартості.

Звідси, Запорізькою митницею ДФС не доведено причини надання переваг одним джерелам цінової інформації перед іншими.

Як зазначено у ч.1 ст.55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч.2 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні (ч.2 ст.58 Митного кодексу України).

Згідно з ч.3 ст.58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідачем не доведено, що використані декларантом (ТОВ «ВОСОР») відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні, відповідно до приписів ч.2 ст.58 Митного кодексу України.

Звідси, Запорізькою митницею ДФС не доведено правомірність переходу до другорядних методів визначення митної вартості товарів, як то передбачено п.2 ч.1 ст.57 Митного кодексу України.

З урахуванням обставин справи та досліджених доказів суд приходить до висновку, що Запорізькою митницею ДФС не доведено наявність правових підстав для прийняття Рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2017/000038/2 від 11.05.2017.

Доказів притягнення декларанта чи перевізника товару до відповідальності за ст.483 Митного кодексу України за надання неправдивих відомостей для визначення митної вартості товару Запорізькою митницею ДФС до суду не надано.

Отже, Запорізька митниця ДФС не довела, що подані позивачем для визначення митної вартості товару документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права висловлена і колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах: від 31.03.2015 у справі №21-127а15; від 12.04.2016 у справі №813/7851/13-а; від 30.06.2016 у справі №814/283/14.

Надаючи правову оцінку прийняттю Запорізькою митницею ДФС Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, яка є предметом спору у цій справі суд виходить з наступного.

Згідно з ч.12 ст.264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Як зазначено у п.7.1 Розділу VІІ «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого 30.05.2012 наказом Міністерства фінансів України №631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за №1360/21672, у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку. Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.

У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні розяснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову (п.7.2 Розділу VІІ «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа»).

У поданій до суду Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2017/00156 від 11.05.2017 зазначені причини відмови аналогічні викладеним у Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA112080/2017/000038/2 від 11.05.2017.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем не доведено наявність обґрунтованого сумніву щодо правильності задекларованої позивачем митної вартості товару після отримання від позивача додаткових документів.

Отримавши від декларанта документи, які, на думку суду, підтверджують правильність задекларованої митної вартості товару за основним методом, відповідач з порушенням норм права здійснив застосування другорядних методів.

На думку суду, позивачем доведено обґрунтованість визначення митної вартості товару за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції)) та безпідставність застосування відповідачем резервного методу.

З урахуванням приписів ч.3 ст.2 КАС України, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що Рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2017/000038/2 від 11.05.2017 та, відповідно, Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2017/00156 від 11.05.2017, прийняті Запорізькою митницею ДФС не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже, є не правомірними і підлягають скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою (ч.1 ст.98 КАС України).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.87 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки субєктом владних повноважень у справі була Запорізька митниця ДФС, то саме з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені судові витрати позивачу, документально підтверджені у сумі 1600 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов позивача задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС №UA112080/2017/000038/2 від 11.05.2017 про коригування митної вартості товарів, винесене відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСОР».

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2017/00156 від 11.05.2017, видану Запорізькою митницею ДФС відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСОР».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСОР» судовий збір у розмірі 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі 22.06.2017.

Суддя Л.О. Нестеренко