Справа № 809/715/16
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/4881/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Качмара В.Я., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

прокурора Шимін Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року по справі за позовом першого заступника керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську до Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2016 року перший заступник керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську звернувся в суд з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод», в якому просив стягнути з відповідача на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, визначених на пільгових умовах в розмірі 403549,13 грн з розрахункових рахунків в банках, які обслуговують дане підприємство, та за рахунок готівки, що належить відповідачу.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач в порушення статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України допустив заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах працівникам відповідача за списком № 2 в розмірі 130442,50 грн за період з 01 серпня 2015 року до 01 грудня 2015 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю. Стягнено з Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 403549,13 грн за період з 01 серпня 2015 року по 01 грудня 2015 року.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що несплата приватним акціонерним товариством Івано-Франківський локомотиворемонтний завод понесених позивачем витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, за період з 01 серпня 2015 року до 01 грудня 2015 року в розмірі 403549,13 гривень, вчинена всупереч частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року за №21-1.

Не погодившись з прийнятою постановою, Приватне акціонерне товариство «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що відсутні докази надсилання відповідачу вимоги чи листа на підставі якого він зобовязаний був нести оплату по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. При призначенні пільгових пенсій деяким пенсіонерам суд не вірно застосував норми законодавства. Також, відсутнє підтвердження чи дійсно понесені витрати, які позивач вимагає відшкодувати, а пенсіонери, яким виплачено пенсію та яких позивач вказує, як працівників відповідача, не є такими працівниками, пільговий стаж такими пенсіонерами здобуто і на інших підприємствах.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод», як платник страхових внесків, зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14. ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_12, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41 працювали у відповідача та здобули спеціальний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, а громадяни ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60М, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70 на підприємстві відповідача здобули спеціальний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Витрати на виплату та доставку пільгових пенсій згаданим пенсіонерам за період з 01 серпня 2015 року до 01 грудня 2015 року здійснено територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання вказаних осіб у загальному розмірі 403549,13 грн, з яких 273106,63 грн за списком № 1 та 130442,50 грн за списком № 2.

Станом на 10 березня 2017 року відповідачем не здійснено відшкодування сум понесених позивачем витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 01 серпня 2015 року до 01 грудня 2015 року за списком №1 в розмірі 273106,63 грн та за списком № 2 в розмірі 130442,50 грн.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, яка розроблена відповідно до Законів України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Так, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також регулювання порядку формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначається положеннями Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 1 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема, передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій.

На момент набрання чинності Законом Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування порядок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій був врегульовано Законом України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування від 26 червня 1997 року №400/97-ВР, який визначав порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до пункту 1 статті 1 якого, платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до частини 1 статті 3, абзацу 2 пункту 1 статті 4 Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, платники збору сплачують до Пенсійного фонду України у порядку, визначеному законодавством України; на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору у таких розмірах: 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Абзацом четвертим пункту 1 статті 2 даного Закону встановлено, що для платників цього збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення до досягнення працівниками пенсійного віку.

Відповідно до ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожен повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці за кожен повний рік такої роботи жінкам; б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Процедура відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначена Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 (далі - Інструкція).

За нормами п. 6.1 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.5 Інструкції встановлено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Згідно із п. 6.7 вказаної Інструкції Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Згідно п. 6.8 Інструкції, передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Враховуючи вказане, підприємства та організації, на яких працівники вийшли на пенсію призначену відповідно до ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення на пільгових умовах, з коштів призначених на оплату праці, зобовязані згідно з ч. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та п. 6.1. Інструкції № 21-1, відшкодувати органу Пенсійного Фонду плату, що покриває сто процентів витрат на оплату і доставку пільгових пенсій.

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділом доходів органу Пенсійного фонду щорічно в повідомленнях про Розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до ст. 13 Закону (форма Розрахунку затверджена постановою Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1) складених відповідно до п. 6.4. вищезазначеної Інструкції, надсилаються платникам до 20 січня поточного року, а протягом 10 днів повідомлення з новопризначених пенсій та повинні бути ними оплачені щомісячно до 25 числа.

З матеріалів справи слідує, що 14 серпня 2015 року, 18 вересня 2015 року, 20 жовтня 2015 року та 16 листопада 2015 року позивач на адресу відповідача надіслав розрахунки фактичних витрат на виплату до доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в частині пенсій призначених відповідно до пунктів а, б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення за №№ 1125/04, 1250/04, 1435/04, 1518/04 відповідно, в тому числі й ті, що надійшли на адресу позивача від територіальних органів Пенсійного фонду України за місцем проживання окремих пенсіонерів(а.с.11-19,21-26, 28-36, 38-41, 43-51, 53-58, 60-68, 70-74). Згідно вказаних розрахунків загальна сума витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, що підлягає відшкодуванню відповідачем за період з 01 серпня 2015 року до 01 грудня 2015 року становить 403549,13 грн, з яких 273106,63 грн за списком № 1 та 130442,50 грн за списком № 2 (а.с.9).

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач, не погоджуючись із вказаними розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надіслані йому Управлінням Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську, звернувся з відповідними позовами до суду та постановами Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року у справі 809/1021/16, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2017 року; від 22 вересня 2016 року у справі 809/1022/16, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року; від 28 вересня 2016 року у справі 809/1023/16, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2017 року; від 27 вересня 2016 року у справі 809/1024/16, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року, які набрали законної сили, приватному акціонерному товариству Івано-Франківський локомотиворемонтний завод відмовлено в задоволенні поданих ним позовів до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання протиправними розрахунків № 1125/04 від 14.08.2015, № 1250/04 від 18 вересня 2015 року, № 1435/04 від 20 жовтня 2015 року, № 1518/04 від 16 листопада 2015 року(а.с.143-150, 151-160, 161-169, 170-177).

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Приватним акціонерним товариством «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» рахується заборгованість по виплаті та доставці пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 01 серпня 2015 року по 01 грудня 2015 року становить 403549,13 грн.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківський локомотиворемонтний завод» залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року у справі № 809/715/16 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_71
судді ОСОБА_72
ОСОБА_73