Справа № 200/3659/16-а(2а/100/209/16)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
20 червня 2017 рокусправа № 200/3659/16-а(2а/100/209/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.
суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.
за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,
представника відповідача: Вологжаніна О.Д.,
позивача: Ткаченко Ю.М.,
представника позивача: Просяник Н.П.,
представника третьої особи: Сгібнєва О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Адміністрація державної прикордонної служби України про визнання дій неправомірними та стягнення суми ,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Адміністрація державної прикордонної служби України, в якому просив:
- визнати протиправною відмову Дніпропетровського обласного військового комісаріату, викладену у листі Дніпропетровського обласного війського комісаріату від 16.10.2015 року №7/3309/7, щодо залишення документів ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги та надати висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги та додані до нього документи до Департаменту фінансів Міністерства оборони України;
- визнати наявність компетенції (повноважень) у Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок настання ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності та зобов`язати Міністерство оборони України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок настання ІІІ групи інвалідності у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 150- кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності 29 квітня 2015 року;
Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2016 року адміністративний позов було задоволено. Визнано протиправними дії Дніпропетровського обласного військового комісаріату щодо відмови у наданні до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", яка викладена в листі Дніпропетровського обласного військового комісаріату від 16.10.2015 року № 7/3309/7 щодо повернення документів ОСОБА_1 без реалізації. Зобов`язано Дніпропетровський обласний військовий комісаріат розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату йому відповідно до ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразової грошової допомоги в зв`язку з настанням інвалідності внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби разом з доданими до неї документами та відповідно до "Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, подати до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок щодо виплати ОСОБА_1 зазначеної одноразової грошової допомоги внаслідок ІІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов"язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності - 29.04.2015 року. Визнано наявність компетенції у Міністерства оборони України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок ІІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов"язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності. Зобов"язано Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок ІІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов"язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності - 29.04.2015 року, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок ІІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов"язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, тобто 29.04.2015 року, в порядку, передбаченому "Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов"язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975.
Міністерство оборони України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 під час проходження військової служби, приймаючи участь у бойових діях, виконуючи інтернаціональний обов`язок в Демократичній республіці Афганістан в складі в/ч пп-2099 з 23.05.1980 року по 29.05.1980 року, отримав вогнепальні осколкові поранення голови, лівої нижньої кінцівки, контузію головного мозку. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63 Афганістан входить в перелік держав, де в період з квітня 1978 р. по грудень 1989 р. велись бойові дії на їх території.
На підставі Наказу МО СРСР від 27.09.1980 року №254 позивача було звільнено в запас з 21.02.1981 року і він є учасником бойових дій, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_1 , виданим Красногвардійським районним військовим комісаріатом Дніпропетровської області 16.10.1978 року.
З 29.04.2015 року позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності в наслідок поранення, контузії, захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, інвалідність встановлена на строк до 01.05.2017 року, з датою чергового переогляду 29.04.2017 року. Вказане підтверджується зазначеним Актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 92Д від 15.02.2014 року, Висновком спеціаліста судово-медичного експерта №92Д від 15.02.2014 року, Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10ААГ № 035060 від 06.05.2015 року, довідкою № 843 від 11.06.2015 року, посвідченням інваліда війни 3 групи, Витягом з Протоколу № 1183 від 31.03.2015 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.
З метою вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІІ групи інвалідності ОСОБА_1 в жовтні 2015 року звернувся до Дніпропетровського обласного військового комісаріату з заявою та надав всі належні документи для подальшого направлення до Департаменту фінансів Міністерства оборони України для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності від поранення, контузії і захворювання, пов`язаних із участю в бойових діях і перебуванні на території інших держав.
Разом з цим, Дніпропетровський обласний військовий комісаріат надіслав військовому комісару Бабушкінського районного військового комісаріату листа від 16.10.2015 року № 7/3309/7, з якого вбачається, що після розгляду документів ОСОБА_1 встановлено, що підстав для подання пропозиції Міністерству оборони України щодо призначення одноразової грошової допомоги немає, документи позивача були повернуті без реалізації як такі, що надіслані не за належністю. Підставою відмови зазначено в листі те, що ОСОБА_1 проходив службу у Прикордонних військах Комітету державної безпеки СРСР (в/ч НОМЕР_2 ), а згідно п.17 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975, особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби. Тобто таким чином, зроблений висновок про те, що особам, які звільнились з Прикордонних військ, виплата грошової допомоги не здійснюється Міністерством оборони України.
Після отримання даної відповіді ОСОБА_1 звернувся до Адміністрації державної прикордонної служби України з відповідною заявою та належними документами про призначення йому вищевказаної одноразової грошової допомоги.
Листом від 10.11.2015 року №11/т-5996 Адміністрація державної прикордонної служби України повідомила позивача, що на даний час жодним нормативно-правовим актом України не встановлено, що Державна прикордонна служба України є правонаступником Прикордонних військ КДБ СРСР; відсутні також і нормативні приписи, які зобов`язують, або надають повноваження Адміністрації Держприкордонслужби України виплачувати одноразову грошову допомогу військовослужбовцям колишніх Прикордонних військ КДБ СРСР. При цьому зазначалося, що на військовому обліку в органах Держприкордонслужби ОСОБА_1 не перебуває.
Не погодившись з вказаними висновками, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позивачем позовні вимоги відповідають приписам чинного законодавства, що свідчить про необхідність їх задоволення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно із ст.41 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Згідно з п.4 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей ( у редакції, яка діяла станом на час призначення Позивачу інвалідності), у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Приписами ч.ч. 2, 6, 9 ст.16-3 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей визначено, що у випадках, передбачених підпунктами 4 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травм або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
Згідно п. 6 Порядку одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі, зокрема, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи.
Відповідно до п. 11 Порядку, військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:
заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;
довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Приписами п. 12, 13 Порядку передбачено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Отже, приписами чинного законодавства визначено право військовослужбовця на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби, яке маже бути реалізовано шляхом звернення до уповноваженого органу з відповідною заявою та наданням встановленого пакету документів.
Як вбачається з витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №1183 від 31.03.2015 року, яке також надавалось Відповідачу, було встановлено, що поранення, контузія та захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
Тобто, з зазначеного вбачається, що поранення (контузія) захворювання, які стали причиною інвалідності безпосередньо пов`язані з виконанням саме обов`язку ведення військової служби та мали місце під час їх виконання в 1980 році.
Між тим, після надходження від ОСОБА_1 заяви на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності та необхідного переліку документів, щодо яких не було зауважень, Дніпропетровським обласним військовим комісаром висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги розпорядникові бюджетних коштів не надавався, заява позивача у встановленому законом порядку не розглядалася з посиланням на те, що вона подана не за належністю.
Отже, в даному випадку було порушено право Позивача на отримання одноразової грошової допомоги.
Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що виплата одноразової допомоги має здійснюватись саме Міністерством оборони України, а не Адміністрацією державної прикордонної служби України з огляду на наступне.
Відповідно до положень пункту 1 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року, для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються, зокрема, дійсна військова служба у Радянській армії та Військово-Морському флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
Зі змісту зазначених норм вбачається, що законодавцем передбачено прирівняння соціального захисту військовослужбовців Радянської армії до військовослужбовців Збройних Сил України.
Зважаючи на викладене, обов`язок щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги покладено саме на Міністерство оборони України та також підтверджується тим, що позивач перебуває на військовому обліку у відповідному комісаріаті Міністерства оборони України і причинний зв`язок отриманих ним поранень під час виконання обов`язків військової служби і період перебування в Афганістані встановлено протоколом Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України № 1183 від 31.03.2015 року.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості задоволення позовних вимог.
З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2016 року була прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.
Керуючись, ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2016 року залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.
Головуючий: Ю.М. Дадим
Суддя: І.Ю. Богданенко
Суддя: С.А. Уханенко