Справа № 815/6322/16
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/6322/16

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Свида Л. І.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Танасогло Т.М.,

суддів Федусика А.Г.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за апеляційними скаргами Державного реєстратора Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_2, Юридичного департаменту Одеської міської ради на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_2, Юридичного департаменту Одеської міської ради, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання незаконними дій, скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

До суду звернувся ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Державного реєстратора Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_2, Юридичного департаменту Одеської міської ради, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання незаконними дій державного реєстратора Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_2 щодо відмови в реєстрації права власності на будинок літ «А», 1963 року побудови, визнання незаконними дій Юридичного департаменту Одеської міської ради щодо відмови у видачі довідки про підтвердження адреси обєкту нерухомого майна, розташованого в м. Одесі, 6 ст. Люстдорфської дороги, 14 Лінія, будинок 6, скасування рішення державного реєстратора Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_2 від 20.09.2016 року про відмову в реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна, позначений на технічному паспорті літ. «А», побудованого у 1963 році, зобовязання Державного реєстратора Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_2 прийняти рішення про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на будинок під літ. «А», що знаходиться за адресою: м. Одеса, 6 ст. Люстдорфської дороги, 14 Лінія, будинок 6, зобовязання Юридичного департаменту Одеської міської ради видати довідку про підтвердження адреси обєкта нерухомого майна, розташованого в м. Одесі, 6 ст. Люстдорфської дороги, 14 Лінія, будинок 6.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 23 липня 2015 року вказаний позов задоволено. Визнано незаконними дії Державного реєстратора Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_2 щодо відмови ОСОБА_6 в реєстрації права власності на будинок літ «А», 1963 року побудови, що знаходиться за адресою: м. Одеса, 6 ст. Люстдорфської дороги, 14 Лінія, будинок 6. Визнано незаконними дії Юридичного департаменту Одеської міської ради щодо відмови ОСОБА_6 у видачі довідки про підтвердження адреси обєкту нерухомого майна будинку під літ «А», розташованого в м. Одесі, 6 ст. Люстдорфської дороги, 14 Лінія, будинок 6. Скасувано рішення державного реєстратора Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_2 від 20.09.2016 року про відмову в реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна, позначений на технічному паспорті літ. «А», побудований у 1963 році, що знаходиться за адресою: м. Одеса, 6 ст. Люстдорфської дороги, 14 Лінія, будинок 6. Зобовязано державного реєстратора Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_2 прийняти рішення про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на будинок під літ. «А», що знаходиться за адресою: м. Одеса, 6 ст. Люстдорфської дороги, 14 Лінія, будинок 6. Зобовязано Юридичний департамент Одеської міської ради видати ОСОБА_6 довідку про підтвердження адреси обєкта нерухомого майна будинку під літ «А», розташованого в м. Одесі, 6 ст. Люстдорфської дороги, 14 Лінія, будинок 6.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачі подали апеляційні скарги на вказане рішення суду, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, просять скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявлених позивачем вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, судова колегія вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

5 вересня 2016 року представником позивача ОСОБА_7 надана до ДП «Центр обслуговування громадян» заява про реєстрацію за позивачем права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: м. Одеса, 6 ст. Люстдорфської дороги, 14 Лінія, будинок 6.

Рішенням державного реєстратора Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_2 від 20.09.2016 року № 31468832 позивачу відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, посилаючись на те, площа земельної ділянки, зазначеної в договорі про її передачу від 1958 року складає 510 кв.м., а за даними технічного паспорту площа земельної ділянки складає 521 кв.м., для державної реєстрації права власності в разі не ведення погосподарської книги необхідно надати технічний паспорт та документ, який підтверджує присвоєння обєкту нерухомості адреси, для державної реєстрації будинку під літерою «З», який побудований в 2004 році необхідно надати документ, що підтверджує введення його в експлуатацію.

Також, судом першої інстанції встановлено, що позивач 24 жовтня 2016 року звернувся до юридичного департаменту Одеської міської ради із замовленням про отримання послуг з ведення Адресного реєстру міста ОСОБА_1, тобто, довідки про підтвердження адреси нерухомого майна будинку, побудованого до 5 серпня 1992 року, розташованого за адресою: 6 ст. Люстдорфської дороги, 14 Лінія, будинок 6.

Юридичним департаментом Одеської міської ради відмовлено у видачі такої довідки з тих підстав, що в наданому технічному паспорті на житловий будинок, розташований в м. Одесі, 6 ст. Люстдорфської дороги, 14 Лінія, будинок 6 міститься крім житлового будинку, побудованого до 5 серпня 1992 року, самочинно збудований обєкт в 2004 році під літерою «З» щодо якого відсутні документи про набуття права власності на нього позивачем.

Не погоджуючись із такими рішеннями відповідачів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції послався на неправомірність відмови державного реєстратора в державній реєстрації за ОСОБА_3 права власності на будинок під літ. «А», що знаходиться за адресою: м. Одеса, 6 ст. Люстдорфської дороги, 14 Лінія, будинок 6, та протиправність дій Юридичного департаменту Одеської міської ради щодо відмови у видачі довідки про підтвердження адреси обєкту наведеного нерухомого майна.

Колегія суддів частково погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на викладене.

Згідно вимог ст.ст. 4, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV (в редакції Закону України № 834-VIII від 26.11.2015 року, що діє з 01.01.2016 року) у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Державній реєстрації прав підлягають: право власності; речові права, похідні від права власності; право власності на обєкт незавершеного будівництва; заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Частиною 1 статті 18 вказаного Закону визначено послідовність державної реєстрації прав, яка проводиться в такому порядку: формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

В свою чергу, згідно ч. 2 цієї ж статті перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Так, за правилами п.п. 6, 7 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 (чинного та в редакції на момент прийняття оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав), державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до субєкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Уповноважена особа субєкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та роздруковує заяву у двох примірниках, на якій заявник (за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній) та особа, яка сформувала таку заяву, проставляють підписи. Один примірник заяви надається заявникові, а другий долучається до документів, поданих для державної реєстрації прав.

Після проставляння підписів на заяві уповноважена особа субєкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник реєструє заяву в базі даних заяв.

Згідно п. 9 цього ж Порядку разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав.

Зокрема, відповідно до п.п. 42, 43 для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на обєкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси.

Документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обовязково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані: 1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований обєкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; 2) виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.

За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації (п. 18 зазначеного Порядку).

Виключний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень визначений ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, за правилами вказаної статті у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

З аналізу наведених норм вбачається, що державна реєстрація прав, зокрема, на нерухоме майно проводиться за заявою заінтересованих осіб з чітким дотриманням реєстратором вимог Закону щодо перевірки заявлених прав, встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав.

Відмовляючи позивачу у проведенні державної реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: м. Одеса, 6 ст. Люстдорфської дороги, 14 Лінія, будинок 6, державний реєстратор послався на те, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно.

При цьому, доходячи такого висновку, державний реєстратор вказав на те, що площа земельної ділянки, зазначеної в договорі про її передачу від 1958 року складає 510 кв.м., а за даними технічного паспорту площа земельної ділянки складає 521 кв.м., для державної реєстрації права власності в разі не ведення погосподарської книги необхідно надати технічний паспорт та документ, який підтверджує присвоєння обєкту нерухомості адреси, для державної реєстрації будинку під літерою «З», який побудований в 2004 році необхідно надати документ, що підтверджує введення його в експлуатацію.

Тобто, фактично підставою для відмови у державній реєстрації прав на нерухоме майно стало не подання в повному обсязі документів для державної реєстрації, що визначені законодавством.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що за правилами ст.ст. 23, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV подання особою документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством, не є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації, а є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію.

Так, статтею 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках: 1) подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством; 2) неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному у пункті 3 частини третьої статті 10 цього Закону, інформації про зареєстровані до 1 січня 2013 року речові права на відповідне нерухоме майно, якщо наявність такої інформації є необхідною для державної реєстрації прав.

Державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та невідкладно повідомляє про це заявника.

Якщо заявник протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав виконав вимоги державного реєстратора, зазначені у відповідному рішенні, розгляд заяви відновлюється на підставі рішення державного реєстратора про відновлення розгляду заяви.

Перебіг строку державної реєстрації прав продовжується з моменту усунення обставин, що стали підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду, з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Рішення повинно містити вичерпний перелік підстав для зупинення розгляду заяви.

Державний реєстратор не має права вимагати від заявника надання інших документів, крім тих, відсутність яких стала підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви, якщо інше не випливає з документів, що надані додатково.

У разі невиконання заявником зазначених у рішенні вимог у строк, встановлений у частині третій цієї статті, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Позивачем надане до суду рішення відповідача про зупинення розгляду заяви про реєстрацію за ним права власності на будинок, за адресою: м. Одеса, 6 ст. Люстдорфської дороги, 14 Лінія, будинок 6, в якому зазначено про необхідність надання виписки з погосподарської книги, однак державному реєстратору був наданий лист, який підтверджує не ведення погосподарського облік на території міста ОСОБА_1.

При цьому, інших документів, відсутність яких стала підставою для відмови позивачу у проведенні державної реєстрації права власності, державний реєстратор не вимагав.

Зазначені обставини жодним чином не заперечуються апелянтами.

За викладених обставин, враховуючи не зупинення відповідачем розгляду заяви позивача про реєстрацію права власності для надання документів, які, на думку державного реєстратора, були необхідні для проведення державної реєстрації, колегія суддів вважає, що рішення державного реєстратора про відмову у проведенні державної реєстрації, у звязку з відсутністю необхідних документів для проведення такої реєстрації, є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання незаконними дій державного реєстратора Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_2 щодо відмови в реєстрації права власності на будинок літ «А», 1963 року побудови, оскільки вчинення дій суб'єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції. Здійснення дії являє собою процес реалізації наданих законом функцій суб'єкту владних повноважень. Самі по собі дії не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків для особи. Правові наслідки несе акт індивідуальної дії - рішення про відмову у проведення державної реєстрації. Саме воно має вплив на права та інтереси особи відносно якої воно прийнято. За таких обставин, колегія суддів вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню саме в частині визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації.

Також, колегія суддів погоджується з доводами відповідача-1 про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог про зобовязання Державного реєстратора Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_2 прийняти рішення про реєстрацію за позивачем права власності на будинок під літ. «А», що знаходиться за адресою: м. Одеса, 6 ст. Люстдорфської дороги, 14 Лінія, будинок 6, оскільки адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не повинен втручатись у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог прав осіб, що звертаються до субєктів владних повноважень, без порушень принципу розподілу влади. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно відноситься до виключних повноважень відповідних державних реєстраторів.

Крім того, як вже зазначалось колегією суддів, фактично підставою для відмови у державній реєстрації прав на нерухоме майно стало не подання в повному обсязі документів для державної реєстрації, що визначені законодавством. Тобто, державним реєстратором не отримано в повному обсязі необхідні документи для державної реєстрації та не надано їм відповідної оцінки, що виключає можливість зобовязання останнього здійснити державну реєстрації.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідач підлягає зобовязанню потворно розглянути заяву позивача про держану реєстрацію прав на нерухоме майно щодо спірного обєкта.

Що вимог позивача про визнання протиправними дії Юридичного департаменту Одеської міської ради щодо відмови у видачі довідки про підтвердження адреси обєкту нерухомого майна, розташованого в м. Одесі, 6 ст. Люстдорфської дороги, 14 Лінія, будинок 6 та зобовязання відповідача-2 видати таку довідку, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до «Положення про Адресний реєстр міста ОСОБА_1», затвердженого рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради №809 від 28.07.2009 року (із змінами та доповненнями) адресний реєстр міста ОСОБА_1 це електронна база даних, яка містить відомості про адреси обєктів нерухомого майна, розташованих на території міста ОСОБА_1. Довідка з Адресного реєстру міста ОСОБА_1 це документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси, який може видаватися у вигляді довідки про підтвердження адреси обєкта нерухомого майна.

Для надання такої довідки Держателю Адресного реєстру, тобто, юридичному департаменту Одеської міської ради, надається замовлення встановленого зразку та, зокрема, документ, що підтверджує наявність у заявника речового права на обєкт нерухомого майна.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 24 жовтня 2016 року звернувся до юридичного департаменту Одеської міської ради із замовленням про отримання послуг з ведення Адресного реєстру міста ОСОБА_1, тобто, довідки про підтвердження адреси нерухомого майна будинку, побудованого до 5 серпня 1992 року, розташованого за адресою: 6 ст. Люстдорфської дороги, 14 Лінія, будинок 6.

Однак, юридичним департаментом Одеської міської ради відмовлено в видачі такої довідки з тих підстав, що в наданому Технічному паспорті на житловий будинок, розташований в м. Одесі, 6 ст. Люстдорфської дороги, 14 Лінія, будинок 6 міститься крім житлового будинку, побудованого до 5 серпня 1992 року, самочинно збудований обєкт в 2004 році під літерою «З», щодо якого відсутні документи про набуття права власності на нього позивачем.

Проте, позивач в замовленні на отримання довідки зазначив будинок, який побудованого до 5 серпня 1992 року, розташований за адресою: 6 ст. Люстдорфської дороги, 14 Лінія, будинок 6, тобто, будинок під літерою «А» щодо якого у відповідача зауважень до поданих документів не має.

Щодо самочинного будівництва під літерою «З» позивач не просить підтвердити адресу цього обєкту нерухомості в замовленні.

Таким чином, вбачається, що відповідачем-2 розглянуто замовлення позивача не по суті його вимог, а тому дії Юридичного департаменту Одеської міської ради щодо відмови у видачі довідки про підтвердження адреси обєкту нерухомого майна, розташованого в м. Одесі, 6 ст. Люстдорфської дороги, 14 Лінія, будинок 6 є протиправними, а відповідач-2 підлягає зобовязанню повторно розглянути подане позивачем замовлення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Враховуючи викладене, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що судове рішення, відповідно до вимог ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про часткове задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.3 ч.1 ст. 198; п.3, п.4 ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги Державного реєстратора Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_2, Юридичного департаменту Одеської міської ради задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_3 до Державного реєстратора Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_2, Юридичного департаменту Одеської міської ради, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання незаконними дій, скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 20.09.2016 року № 31468832.

Зобовязати Державного реєстратора Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_2 повторно розглянути заяву, подану 05.09.2016 року представником ОСОБА_3 ОСОБА_7 до Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: м. Одеса, 6 ст. Люстдорфської дороги, 14 Лінія, будинок 6.

Визнати протиправними дії Юридичного департаменту Одеської міської ради щодо відмови ОСОБА_6 у видачі довідки про підтвердження адреси обєкту нерухомого майна будинку під літ «А», розташованого в м. Одесі, 6 ст. Люстдорфської дороги, 14 Лінія, будинок 6.

Зобовязати Юридичний департамент Одеської міської ради повторно розглянути замовлення, поданого 24.10.2016 року представником ОСОБА_3 ОСОБА_7 на видачу довідки про підтвердження адреси обєкта нерухомого майна будинку під літ «А», розташованого в м. Одесі, 6 ст. Люстдорфської дороги, 14 Лінія, будинок 6.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання чинності безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.В. Яковлєв