Справа № 162/545/17
Суддя: Гладіч Н. І.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №162/545/17
Номер провадження 2-а/162/220/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2017 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_1,
за участю секретаряОСОБА_2,
позивачаОСОБА_3,
представника позивачаОСОБА_4,
відповідачаОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до поліцейського СРПП № 1 Любешівського ВП Камінь-Каширського ВР ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся в Любешівський районний суд з позовом до поліцейського СРПП № 1 Любешівського ВП Камінь-Каширського ВР ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 (далі по тексту відповідач) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Обгрунтовує свої вимоги тим, щo 28 травня 2017 року відповідачем на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Дана обставина підтверджується постановою серії АР № 969272 від 28 травня 2017 року, відповідно до якої він цього дня о 05 год. 30 хв. в смт. Любешів, керуючи транспортним засобом, не предявив для перевірки посвідчення водія, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, як таку, що не відповідає вимогам закону та дійсним обставинам події. Вказав, що він дійсно 28 травня 2017 року біля 05 години 30 хвилин їхав автомобілем марки „AUDI A6, реєстраційний номер BSK 50 JJ, по автодорозі О 030957 із смт. Любешів в напрямку с. Залізниця Любешівського району, при чому позаду нього постійно їхав службовий автомобіль з увімкненими проблисковими маячками синього кольору. На ділянці дороги поблизу повороту на с. Судче Любешівського району, почувши сирену в службовому автомобілі, зупинив свій автомобіль, на вимогу працівників поліції надав їм реєстраційні документи на автомобіль та документи, що підтверджують право керувати ним. Вказав, що в його присутності протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП не складався, постанова не виносилась. Доповнив, що в цей час керував автомобілем із посвідченням водія на право керування цим автомобілем, яке на вимогу передав для перевірки працівникам поліції, які його зупинили. Відповідач по справі не зупиняв його, документів на право водіння транспортним засобом та технічний паспорт не вимагав.

Оскільки зазначеного правопорушення не вчиняв, просить скасувати винесену відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги із зазначених підстав підтримали повністю, ОСОБА_3 дав показання аналогічні тим, що зазначені в позовній заяві, просять скасувати постанову серії АР № 969272 від 28 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, однак відмовився доводити правомірність свого рішення, зокрема, щодо винесення постанови серії АР № 969272 від 28 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, витребувані ухвалою суду від 07.6.2017 року матеріали справи та всі документи і докази, на підставі яких була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 969272 від 27.05.2017 року щодо накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі 425 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 КУпАП, суду не надав.

Заслухавши думку сторін по справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 травня 2017 року відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії АР № 969272, згідно якої, ОСОБА_3 28.05.2017 року о 05 год. 30 хв. в смт. Любешів, керуючи транспортним засобом, не предявив для перевірки посвідчення, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається з позовної заяви, а також наданих пояснень в суді позивача ОСОБА_3, він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові зокрема потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Згідно ч. 4 даної статті субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази в справі. В ч. 6 ст. 71 КАС України зазначено, що якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

В суді зібрані докази, які свідчать про відсутність в діях ОСОБА_6 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідач будь-яких доказів щодо законності своїх дій суду не наддав і відмовився в суді доводити правомірність свого рішення.

Отже, в результаті дослідження доказів в судовому засіданні було встановлено, що позивач не вчиняв даного порушення і постанова у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно нього підлягає скасуванню, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Розподіл судових витрат слід здійснити за правилами статті 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 6, 17, 70-71, 122, 128, 158-163, 167 КАС України, ч. 1 ст. 126 КпАП України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанову поліцейського СРПП № 1 Любешівського ВП Камінь-Каширського ВР ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 серії АР № 969272 від 28 травня 2017 року відносно ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Волинської області судові витрати по справі у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень на користь держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: