Справа № 826/497/16
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/497/16

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

06 липня 2017 року № 826/497/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Аміс-Груп»

до

державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши, що рішенням від 18.08.2015 №90/26-55-11-07-25 було анульовано свідоцтва платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Аміс-Груп», внаслідок чого і було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення. При цьому, оскільки сума у розмірі 267 622,00 грн. включена до податкового кредиту на час відсутності у позивача реєстрації платником податку на додану вартість, то відповідачем правомірно прийнято рішення щодо зменшення на вказану суму податкового кредиту платника.

Розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, державною податковою інспекцією у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проведено ряд камеральних перевірок даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за серпень, вересень та жовтень 2015 року товариства з обмеженою відповідальністю «Аміс-Груп», за результатами яких складено такі акти:

- від 30.11.2015 №2061/26-55-15-01;

- від 01.12.2015 №2106/26-55-15-01;

- від 01.12.2015 №2115/26-55-15-01.

За результатами вказаних перевірок контролюючим органом встановлено, що платником при заповненні податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року не було зроблено «умовний продаж» та не зменшено податковий кредит у р. 24 на суму 267622,00 грн., оскільки 18.08.2015 платнику анульовано реєстрацію платником податку на додану вартість. Вказане є порушенням п. 184.7 ст. 184 Податкового кодексу України.

На підставі викладеного, державною податковою інспекцією у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято такі податкові повідомлення-рішення від 07.12.2015:

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно п.75.1, пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Приписами ст. 76 Податкового кодексу України передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту актів перевірки, на підставі яких прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, товариством з обмеженою відповідальністю «Аміс-Груп» при заповненні податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року не було зроблено «умовний продаж» та не зменшено податковий кредит у р. 24 на суму 267622,00 грн., оскільки 18.08.2015 платнику анульовано реєстрацію платником податку на додану вартість.

За твердженням позивача, рішення контролюючого органу від 18.08.2015 №90/26-55-11-07-25, яким анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість – товариства з обмеженою відповідальністю «Аміс-Груп», є похідним від реєстраційного запису, визнаного протиправним та скасованим постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.04.2016 у справі №826/495/16, а тому не може мати юридичних наслідків у вигляді зменшення розміру від’ємного значення.

В той же час, суд наголошує, що позивач не позбавлений можливості у встановленому законом порядку звернутись до суду із відповідним позовом про визнання протиправним та скасування рішення контролюючого органу від 18.08.2015 №90/26-55-11-07-25 у разі незгоди із останнім.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.