Справа № 548/2061/14-а
Суддя: Миркушіна Н. С.
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/2061/14-а
Провадження №6-а/548/2/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2017 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - суді ОСОБА_1,

при секретарі - Листопад В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол адміністративну справу за заявою ОСОБА_2 , боржник ОСОБА_3 об"єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зміну способу і порядку виконання судового рішення , а саме стягнення твердої грошової суми,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення , а саме стягнення твердої грошової суми, в якій прохає змінити спосіб і порядок виконання рішення суду, а саме: стягнути з

Лубенського обєднаного ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в

Полтавській області твердої грошової суми - 4742 грн. 34 коп. (чотирі

тисячі сімсот сорок дві гривні, тридцять чотири копійки) відповідно

до листа УПФ №1899/ 04-03 від 27.03.2015 року та виконання рішення здійснити шляхом списання коштів з Лубенського обєднаного ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Полтавській області, а в разі відсутності зазначених коштів,

виконання здійснити за рахунок коштів передбачених за бюджетною

програмою для забезпечення виконання рішення судів.

В судове засідання заявник ( стягувач) ОСОБА_2 не з"явився, але подав до суду заяву про розгляд у його відсутність. Заяву підтримав та прохав її задоволити.

В судове засідання представник Лубенського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не з"явився, але подав до суду письмові заперечення в яких вказав, що заяву не визнає та зазначив, що Постановою Хорольського районного суду по справі від 10.12.2014 року по справі № 548/2061/14-а зобовязано управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної та додаткової пенсії відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та 75 % мінімальної пенсії за віком, за період з 05.06.2014 року по 02.08.2014 року включно, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний період, з урахуванням проведених виплат.

Покладені судом зобовязання вчинити дії щодо перерахунку пенсії управлінням в порядку, встановленому судовим рішенням та в межах повноважень, покладених на управління, виконані. ОСОБА_2 згідно розпорядження № 142541 від 29.01.2015 року було здійснено перерахунок пенсії на виконання рішення суду.

Статтею 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з Конституцією України Державний бюджет України і бюджетна система України встановлюються виключно законами (пункт 1 частини 2 статті 92). Такими законами є закони України про Державний бюджет України на кожний рік, Бюджетний кодекс України.

Згідно із вимогами ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України у порядку, визначеному цим Кодексом. Абзацом 2 п.п. 8 п. 9 Прикінцевих положень Бюджетного кодексу України передбачено, що списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) на виконання рішень судів здійснюється з часу встановлення щодо таких видатків бюджетних призначень у законі про Державний бюджет або у змінах до них.

Згідно з пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобовязань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Отже, рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобовязань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.

Законами України «Про Державний бюджет України на 2015-2017 роки фінансування соціальних виплат для виконання рішень судів не було передбачено.

Виплата донарахованої суми буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду, що видав виконавчий лист, із поданням, а сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання судового рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Тобто зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

У своїй заяві ОСОБА_2 просить стягнути нараховану управлінням суму по вже частково виконаному судовому рішенню. Фактично він просить про зміну резолютивної частини рішення суду та виходить за межі його змісту.

Незаконність зміни способу і порядку виконання рішення суду в аналогічній справі підтверджена і постановою Верховного Суду України від 11.11.2014 року.

А тому враховуючи вищезазначене, управління просить, суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну способу і порядку виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в адміністративній заяві та в запереченні проти цієї заяви обставини, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У таких справах адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.3 ст. 2 КАС України).

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії ,що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) ОСОБА_2 А № 416019, виданим 03.07.2002 року, вкладкою до нього № 613227 від 19.07.2007 року.

17 травня 2002 року військово-лікарською комісією УМВС України в

Полтавській області на основі ст.ст.41б; 446; 71в; 23в; 61г; 72г; 43г графи II

Розділу хвороб і фізичних вад (наказ МВС України від 06.02.2001 р №85)

встановила причинний звязок захворювання з виконанням службових

обовязків по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС .

3.07.2007 року Полтавська МСЕК № 1 підтвердила 2 групу інвалідності з втратою працездатності 80 % на безстроковий термін з причинним захворюванням, повязаним з виконанням службових обовязків по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (довідка серія 7-66 ТЕ № 0343283).

11 липня 2007 року заявнику було видано посвідчення інваліда 2-ї групи ОСОБА_2

Б № 567827.

З 2002 року по 2009 рік заявник перебував на військовій пенсії як пенсіонер МВС

та був визнаний інвалідом II групи по захворюванню повязаному з виконанням

робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС при виконанні службових обовязків.

За рішенням суду з серпня 2009 року по 01.11.2011 року заявник отримував

пенсію, як ліквідатор аварії на ЧАЕС згідно статті 54 Закону України «Про

статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З 01.01.2012 року вступила в силу Постанова КМ України № 1210 від 23.11.2011 року у відповідності з якою пенсія нараховується з розрахунку оплати в зоні ЧАЕС в 1986 році.

Згідно Постанови Хорольського районного суду від 10.12.2014 року по справі № 548/2061/14а та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015 року по справі № 548/2061/14а передбачалося здійснення перерахунку пенсій.

Не дивлячись на неодноразові звернення до органів примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Полтавській області до моменту цього звернення до суду не виконано постанову Хорольського районного суду від 10.12.2014 року по справі № 548/2061/14а та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015 року по справі № 548/2061/14а.

Враховуючи, що боржник ОСОБА_4 Пенсійного фонду України не виконало рішення судів , ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області відповідно до ч. 2 ст. 75 та ч. 1 ст. 89 Закону України " Про виконавче провадження " накладено штрафи в сумі - 680 грн. ( ВП 46604370) 13.08.2015 року, - 1360 грн. ( ВП 46604370) 13.08.2015 року, але штрафи було скасовано .

Заявник неодноразово звертався до відповідних органів для виконання судового рішення, а тому йому було рекомендовано звернутися до суду з заявою про про зміну способу і порядку виконання судового рішення .

Листом управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області № 1475/06-03 від 27.02.2015року ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області повідомлено про здійснення перерахунку пенсії згідно рішення суду та надано копію розпорядження № 142541 від 29.01.2015 року. Виплати по рішенню суду не проведені у звязку з відсутністю відповідного фінансового ресурсу бюджету. Розмір суми, що підлягає сплаті на користь стягувача ОСОБА_2, становить 3 556,75 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 36 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», державним виконавцем 11.03.2015року до Хорольського районного суду Полтавської області направлено подання про зміну способу та порядку виконання рішення суду шляхом стягнення нарахованої, але не виплаченої пенсії з управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області, а виконавче провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 38 Закону зупинено.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 надано тлумачення, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно- правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014 року, яка набрала чинності 23.09.2014 року, затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Порядком передбачено, що виконавчі документи за рішеннями суду щодо стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками якими є державні органи, державні підприємства, установи, організації та юридичні особи, примусова реалізація майна яких забороняється відповідно до законодавства, які видані або ухвалені до 01.01.2013 року, підлягають проведенню обліку, інвентаризації заборгованості та подальшій передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування, оскільки вищезазначене рішення суду видано після 01.01.2013 року підстави для внесення даних до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону рішення про стягнення коштів з держави органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконують органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконай судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" визначено, що оскільки Конституція України, як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Верховний Суд України в постанові пленуму „Про застосування Конституці України при здійсненні правосуддя від 01.11.1996 р. зазначив, що оскільки Конституція є має вищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії, Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

На підстав вищевикладеного суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України судовий збір у справі слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.2, ст.6, ст.71, ст. 94, ст.159-163,ч.2 ст.244-2 КАС України, на підставі Конституції України, Закону України «Про гарантії держави щодо виконай судових рішень»-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_2 , боржник ОСОБА_3 об"єднане управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зміну способу і порядку виконання судового рішення , а саме стягнення твердої грошової суми,-задовольнити повністю.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення суду, а саме: стягнути з

Лубенського обєднаного ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в

Полтавській області твердої грошової суми - 4742 грн. 34 коп. (чотирі

тисячі сімсот сорок дві гривні, тридцять чотири копійки) відповідно

до листа УПФ №1899/ 04-03 від 27.03.2015 року.

Виконання рішення здійснити шляхом списання коштів з Лубенського обєднаного ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Полтавській області, а в разі відсутності зазначених коштів, виконання здійснити за рахунок коштів передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення судів.

Судовий збір у справі віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Хорольський районний суд Полтаської області протягом 10 днів.

Головуючий: Н.С. Миркушіна