Справа № 727/5245/17
Суддя: Смотрицький В. Г.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/5245/17
Провадження № 2-а/727/250/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Смотрицький В.Г., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про зобовязання проведення перерахунку пенсії та виплату різниці в пенсії за минулий час, -

Встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про зобовязання проведення перерахунку пенсії та виплату різниці в пенсії за минулий час, посилаючись на те, що він в період часу з 01.03.1996 року по 06.11.2015 року працював в Міністерстві внутрішніх справ, а з 07.11.2015 року по 29.09.2016 року в Національній поліції в Чернівецькій області.

Наказом начальника Головного управління національної поліції в Чернівецькій області № 155 о/с від 29.09.2016 року він був звільнений зі служби в поліції відповідно до п.2 ст.77 Закону України «Про національну поліцію». На момент звільнення вислуга років становила 22 роки 07 місяців 04 дні.

Підставою для винесення наказу про звільнення була хвороба, зокрема військово-лікарська комісія ДУ «ТМО МВС України в Чернівецькій області» за розпорядженням начальника УКЗ ГУНП здійснила медичний огляд та виставила йому наступний діагноз: виразкова хвороба дванадцятипалої кишки, виразка цибулини, ДПК поверхні стінці (0.4-0.5 см.), груба рубцево-виразкова деформація цибулини дванадцятипалої кишки, типовий варіант перебігу, нестійка ремісія. Хронічний некамяний холецистит ремісія. Хронічний панкреатит, латентний перебіг, ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, колапс мі трального клапану. CH 1 ст зі збереженою фракцією викиду лівого шлуночку, функціональний клас 2, ризик 2 (помірний). Симптоматична гіпертензія. Аномалії розвитку нирок неповне подвоєння лівої нирки без порушення функції. Сечокислий діатез, латентний перебіг. Остеохондроз шийного, грудного відділів хребта без порушення функцій. Хронічний вертеброгенний шийний радикуліт, стійка ремісія без порушення функції. Міопія слабкого ступеня обох очей в 1.0 Д правого ока, 0.5 Д лівого ока. Антіопатія сітківки обох очей.

Згідно висновку військово-лікарської комісії в свідоцтві про хворобу № 189 від 16.09.2016 року вище зазначені захворювання повязані з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Крім цього, в п. 13 зазначена постанова військово-лікарської комісії про придатність до військової служби, в якій відмічено, що він не придатний до військової служби в мирний час та обмежено придатний у воєнний час.

Після проходження військово-лікарської комісії через погіршення стану здоровя та за вислугою років 29.09.2016 року на підставі ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» пункт 2 частина 1 (через хворобу) він звільнений у відставку.

З 29.09.2016 року він являється пенсіонером Національної поліції України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції: через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Він звільнений з поліції за станом здоровя на підставі п.2 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» за вислугу років 20 років, а тому має право на отримання 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Крім цього, враховуючи те, що його вислуга років складає 22 роки 07 місяців 04 дні, він має право на отримання трьох процентів відповідних сум грошового забезпечення за кожний рік вислуги понад 20 років (тобто 6 процентів за 2 роки вислуги понад 20 років). Таким чином, розмір його пенсії за років 22 роки 07 місяців 04 дні повинен складати 61%.

З моменту виходу на пенсію і до даного часу Головне управління Пенсійного фонду України здійснює йому нарахування пенсії в розмірі 56%.

15.03.2017 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії з 56% на 61%, однак листом відповідача від 30.03.2017 року № 157/Б-11 йому було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії в звязку з тим, що у свідоцтві про хворобу від 16.09.2016 року за № 189 ВЛК ДУ «ТМО МВС України в Чернівецькій області», виданого на його імя, міститься інформація про його непридатність до військової служби, а інформація про непридатність до служби в поліції відсутня.

Крім того, в нього на утриманні є неповнолітня донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому відповідно до ст.24 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» він має право на отримання надбавки як пенсіонер, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сімї на кожного непрацездатного члена сімї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В період з вересня 2016 року по травень 2017 року йому нараховано та виплачено 48704,56 грн., однак сума нарахованої та виплаченої пенсії повинна становити 52830,42 грн., тому різниця не донарахованих та не виплачених коштів становить 4125,86 грн.

Просив зобовязати відповідача провести перерахунок призначеної йому пенсії та сплачувати пенсію в розмірі 61 процент відповідних сум грошового забезпечення, стягнути з відповідача збитки різницю в пенсії за минулий час в розмірі 4125,86 грн., а також стягнути на його користь понесені судові витрати.

На адресу суду надійшли письмові заперечення, в яких Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області просить в позові відмовити.

Дослідивши письмові докази по справі, вважаю, що позов частково обґрунтований та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що позивач в період часу з 01.03.1996 року по 06.11.2015 року працював в Міністерстві внутрішніх справ, а з 07.11.2015 року по 29.09.2016 року в Національній поліції в Чернівецькій області, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.7).

Наказом начальника Головного управління національної поліції в Чернівецькій області № 155 о/с від 29.09.2016 року (а.с.8) позивач був звільнений зі служби в поліції відповідно до п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію». На момент звільнення вислуга років становила 22 роки 07 місяців 04 дні.

Підставою для винесення наказу про звільнення була хвороба, зокрема військово-лікарська комісія ДУ «ТМО МВС України в Чернівецькій області» за розпорядженням начальника УКЗ ГУНП здійснила медичний огляд та виставила йому наступний діагноз: виразкова хвороба дванадцятипалої кишки, виразка цибулини, ДПК поверхні стінці (0.4-0.5 см.), груба рубцево-виразкова деформація цибулини дванадцятипалої кишки, типовий варіант перебігу, нестійка ремісія. Хронічний некамяний холецистит ремісія. Хронічний панкреатит, латентний перебіг, ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, колапс мі трального клапану. CH 1 ст зі збереженою фракцією викиду лівого шлуночку, функціональний клас 2, ризик 2 (помірний). Симптоматична гіпертензія. Аномалії розвитку нирок неповне подвоєння лівої нирки без порушення функції. Сечокислий діатез, латентний перебіг. Остеохондроз шийного, грудного відділів хребта без порушення функцій. Хронічний вертеброгенний шийний радикуліт, стійка ремісія без порушення функції. Міопія слабкого ступеня обох очей в 1.0 Д правого ока, 0.5 Д лівого ока. Антіопатія сітківки обох очей.

Згідно висновку військово-лікарської комісії в свідоцтві про хворобу № 189 від 16.09.2016 року (а.с.10) вище зазначені захворювання повязані з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Крім цього, в п. 13 зазначена постанова військово-лікарської комісії про придатність до військової служби, вказано, що позивач не придатний до військової служби в мирний час та обмежено придатний у воєнний час.

Після проходження військово-лікарської комісії через погіршення стану здоровя та за вислугою років 29.09.2016 року на підставі ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» пункт 2 частина 1 (через хворобу) позивач звільнений у відставку.

Згідно протоколу від 14.11.2016 року позивачу ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років з 30.09.2016 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, як поліцейському, звільненому зі служби в поліції відповідно до п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VІІІ в розмірі 56%.

Позивач 15.03.2017 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії з 56% на 61%, однак листом відповідача від 30.03.2017 року № 157/Б-11 (а.с.16) йому було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії в звязку з тим, що у свідоцтві про хворобу від 16.09.2016 року за № 189 ВЛК ДУ «ТМО МВС України в Чернівецькій області», виданого на його імя, міститься інформація про його непридатність до військової служби, а інформація про непридатність до служби в поліції відсутня.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної, зокрема, у його рішеннях від 6 липня 1999 року № 8 рп-99 у справі щодо права на пільги, від 20 березня 2002 року № 5рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій та від 11 жовтня 2005 року № 8рп/2005 у справі № 1-21/2005 про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання суддів, працівників правоохоронних органів, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

На підставі ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу), пенсії за вислугу років призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

В свою чергу, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року.

Відповідно до п. 1.117 Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України № 85 від 06 лютого 2001 року, свідоцтво про хворобу складається: у мирний час на осіб рядового й начальницького складу, визнаних не придатними до військової служби зі зняттям з військового обліку, не придатними для військової служби в мирний час, з обмежено придатними у воєнний час, обмежено придатними до військової служби, на курсантів та слухачів навчальних закладів МВС, визнаних не придатними до подальшого навчання за станом здоров'я.

Крім того, вказаним порядком затверджено форму свідоцтва про хворобу (Додаток № 12), який містить графу п. 13 «Постанова військово-лікарської комісії про придатність до військової служби». Зміни до вказаного наказу у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліції» не вносилися.

Таким чином, суд вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області безпідставно не взято до уваги свідоцтво про хворобу № 189 від 16.09.2016 року (а.с.10), видане військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Чернівецькій області», відповідно до якого позивач ОСОБА_1 непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, та при призначенні пенсії позивачу на підставі ст.ст. 12, 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» безпідставно відмовлено у перерахунку пенсії в розмірі 61 % відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення як особі, звільненій зі служби в поліції на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки ОСОБА_1 звільнений на підставі ч.1 п.2 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу), що підтверджується наказом, підставою для звільнення є свідоцтво про хворобу № 189 від 16.09.2016 року, форма вказаного свідоцтва, затверджена Наказом МВС України від 06.02.2001 року № 85, до якого не вносилися зміни, на позивача поширюються норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тому право позивача на пенсійне забезпечення не може бути порушено державою внаслідок невнесення змін до підзаконних нормативних актів.

Аналогічної позиції дотримується Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 17 березня 2016 року, № судового рішення в ЄДРСРУ 56552954.

Відповідно до пункту 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 15 березня 2017 року, а тому відповідач повинен був провести перерахунок пенсії позивачу в розмірі 61% відповідних сум грошового забезпечення з 15 березня 2017 року з моменту звернення, однак всупереч цим вимогам законодавства безпідставно не провів перерахунок пенсії.

Вважаю, що не підлягає задоволенню вимога позивача щодо визначення суми збитків різниці в пенсії за минулий час в розмірі 4125,86 грн., оскільки суд не може покладати на себе повноваження щодо вирішення питань, які за законом віднесені до компетенції органів Пенсійного фонду України.

Згідно ч.1 ст.58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд України є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Кошти Пенсійного Фонду використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом, надання соціальних послуг, передбачених цим Законом, фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду, оплату послуг з виплати та доставки пенсій, формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Посилання відповідача в своїх запереченнях на те, що надане позивачем до пенсійного органу свідоцтво про хворобу від 16.09.2016 року № 189 не містить інформацію про непридатність до служби в поліції, не приймається до уваги з огляду на те, що згідно висновків вказаного свідоцтва про хворобу ОСОБА_1 непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час та захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Таким чином, вважаю, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 в частині зобовязання відповідача провести перерахунок призначеної йому пенсії та сплачувати пенсію в розмірі 61 % відповідних сум грошового забезпечення є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Разом з тим, вважаю, що перерахунок та виплату пенсії позивачу необхідно здійснити з моменту його звернення до відповідача з заявою про це з 15 березня 2017 року, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Тому згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України понесені позивачкою при зверненні до суду судові витрати у виді суми сплаченого судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 640 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 19, 22 Конституції України, п.2 ч.1 ст.77 Закону України «про Національну поліцію», ст.ст. 12, 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ( в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу), ст.58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 6, 7, 9, 11, 71, 86, 94, 158-163, 167, 183-2 КАС України, суддя, -

Постановив :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити з 15.03.2017 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії в розмірі 61 % відповідних сум грошового забезпечення, з врахуванням виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання позовної заяви до суду, в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня отримання її копії до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівців.

Суддя :