Справа № 461/2128/17
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року Справа № 876/7082/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Ільчишин Н.В., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Галицького районного суду м. Львова від 25 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якому просив визнати дії протиправними, зобовязати відповідачів зарахувати до стажу роботи, що дає судді право на відставку період служби в армії: 2 роки і 11 днів, строк половини навчання на денному відділенні факультету Львівського держаного університету імені ОСОБА_2: 2 роки 4 місяці і 29 днів, перебування на прокурорських посадах у прокуратурі Львівської області: 1 рік 1 місяць і 22 дні, тобто всього 5 років 7 місяців і 2 дні; здійснити судді у відставці перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання з 22.09.2016р. в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді із суми 29507,00 гри. без обмеження граничного розміру, із врахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 25 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено частково, визнано дії Личаківського об'єднанного управління ПФУ м.Львова щодо призначення і виплати ОСОБА_1 - судді у відставці щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 82% від заробітної плати працюючого судді протиправними. Зобов'язано Личаківське об'єднане управління ПФУ м.Львова: зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає судді право на відставку період служби в армії: 2 роки і 11 днів, строк половини навчання на денному відділенні факультету Львівського держаного університету імені ОСОБА_2: 2 роки 4 місяці і 29 днів, перебування на прокурорських посадах у прокуратурі Львівської області: 1 рік 1 місяць і 22 дні, тобто всього 5 років 7 місяців і 2 дні; здійснити ОСОБА_1- судді у відставці перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання з 22.09.2016р. в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді із суми 29507,00 гри. без обмеження граничного розміру, із врахуванням раніше виплачених сум. В решті вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Личаківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до заяви від 22.09.2016 р. ОСОБА_1 призначено з 23.09.2016 р. щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, як непрацюючому пенсіонеру на умовах Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 N 2453 в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 № 192. Стаж позивача, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Апеляційного суду Львівської області від 22.09.2016 р. №0530/107/16 складає 28 років 04 місяці 06 днів.

Відповідно до ст. 137 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» № 1402 від 02.06.2016 р. до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у держаному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

При нарахуванні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці враховано стаж роботи на посаді судді відповідно до ст.137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 22 роки 09 місяців: з 01.12.1993 по 18.05.2007 - суддя Апеляційного суду Львівської області, з 18.05.2007 по 15.09.2016 - заступник голови Апеляційного суду Львівської області. Загальний стаж роботи склав 45 років 06 місяці 29 днів .

Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці розраховано із заробітку згідно з довідкою Апеляційного суду Львівської області від 22.09.2016 р. № 391/07.20 (при таких складових заробітної плати : посадовий оклад, надбавка за вислугу років).

Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 23.09.2016 р. становить 24 786,30 грн.:

З 23.09.2017 р. позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно поданої заяви та довідки Апеляційного суду Львівської області від 22.09.2016 р. №391/07.20. З 23.09.2016 р. розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 24 786.30 грн:.( 84% від 29 507,00 грн.).

Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці обчислено та виплачується з врахуванням норм чинного законодавства та наявних документів пенсійної справи.

За таких обставин. Личаківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Львова, діяло як орган державної влади в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, оскільки відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів незалежно від часу призначення пенсії.

На підставі наведеного просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону має право подати заяву про відставку.

Згідно з п.11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній до 28.03.2015 року, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності вищевказаним Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. Водночас, частиною 4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» зі змінами, внесеними Законом України від 24.02.1994 року № 405-ХІ, встановлено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, зараховуються також стаж роботи на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до п.3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03.09.2005 року № 865 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах та календарний період проходження строкової військової служби.

Судом першої інстанції встановлено, що загальний стаж роботи, що дає позивачу як судді право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, становить 28 років 4 місяці і 23 дні та складається з: служби в армії - 2 роки і 11 днів, половина навчання на денному відділенні факультету Львівського державного університету імені ОСОБА_2: 2 роки 4 місяці і 29 днів; перебування на прокурорських посадах у прокуратурі Львівської області - 1 рік 1 місяць і 22 дні, тобто всього 5 років 7 місяців і 2 дні; перебування на посаді судді Апеляційного суду Львівської області: 13 років 5 місяців та 17 днів; перебування на посаді заступника голови Апеляційного суду Львівської області - 9 років 4 місяці і 3 дні.

Суд вірно зазначив, що, незважаючи на те, що чинна редакція Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд») при визначенні права судді на відставку не передбачає зарахування половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, стажу роботи на посаді слідчого і прокурора, період проходження служби у Збройних Силах, але враховуючи, що позивач, як суддя, набув таке право ще до моменту набрання чинності цим Законом України, був звільнений з посади судді у відставку із зазначенням стажу роботи на посаді судді 28 років 4 місяці і 23 дні.

Згідно розрахунку Апеляційного суду Львівської області стаж роботи позивача на посаді судді становить 28 років 4 місяці і 23 дні.

Загальний стаж роботи на посаді судді, який дає позивачу право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання складає більш 25 років.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) визнано неконституційними положення ч. 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №245З-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-VІІІ; - абзаців першого, другого, третього,четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №245З-VI у редакціях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213- VII, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015р. №911 -VIII; - пункту 5 розділу III «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-VII в частині скасування з 01.06.2015р. норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно ч. 2 ст. 70 Закону України «Про Конституційний Суд України», останній вказав такий порядок виконання цього рішення: підлягає застосуванню ч. 3 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453- VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. № 215- VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 р. №192-VІІІ, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді без обмеження граничного розміру. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання»; абзаци перший, другий, третій, четвертий, та перше, друге речення абзацу шостого ч.5 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ у редакціях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213- VIII, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015р. №911-VIII, що суперечать Конституції України, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Підлягає застосуванню перше речення ч. 5 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року №192- VIII, а саме: «Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку»; не підлягає застосуванню положення п.5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Суд першої інстанції вірно вважав, що нормативно правовими актами, які визначали та визначають стаж роботи з часу призначення ОСОБА_1 на посаду судді та на час звільнення є Закон України №2862-ХІІ від 15.12.1992р. «Про статус суддів» (зі змінами і доповненнями) та Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №245З-VI від 07.07.2010р. (в редакціях від и7.10.2010р. та від 12.02.2015р.), а також рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016, рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013р. №3-рп/2013, маючи стаж роботи на посаді судді 28 років 4 місяці і 23 дні, ОСОБА_1 має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітної плати діючого судді, який працює на відповідній посаді.

Щодо позовних вимог до головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, то суд першої інстанції вірно вважав, що такі не підлягають задоволенню, бо такі не наділенні повноваженнями щодо призначення довічного грошового утримання судді.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Личаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова - залишити без задоволення, а постанова Галицького районного суду м. Львова від 25 квітня 2017 року по справі № 461/2128/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Н.В. Ільчишин

ОСОБА_3

Повний текст виготовлений 05.07.2017 року