Справа № 526/92/17
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 р. Справа № 526/92/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову Гадяцького районного суду Полтавської області від 21.03.2017р. по справі № 526/92/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області

про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Гадяцького районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області № 169 від 16.08.2016 року про відмову в підтвердженні роботи, передбаченої пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі №188 від 10.10.2016 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- визнати за ним право на пільгову пенсію за віком та зобов'язати управління пенсійного фонду в Гадяцькому районі Полтавської області, призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, з моменту звернення, а саме з 04 жовтня 2016 року, зарахувавши періоди роботи, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 на посаді машиніста аміачних холодильних установок в AT "Гадяцький м'ясокомбінат" у період з 02.10.1996 року по 01.06.2001 року та на посаді машиніста аміачно-холодильних установок в дочірньому підприємстві "Гадячсир" у період з 01.01.2004 року по 30.04.2005 року.

Постановою Гадяцького районного суду Полтавської області від 21.03.2017р. адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області № 169 від 16.08.2016 року про відмову в підтвердженні роботи, передбаченої пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі №188 від 10.10.2016 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, відповідач просить постанову Гадяцького районного суду Полтавської області від 21.03.2017р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції приписів п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, що призвело до неправильного вирішення справи, з підстав та обставин викладених в апеляційній скарзі.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов'язковою, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що відповідач оскаржує постанову суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, в межах розгляду даної апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно записів копії трудової книжки, ОСОБА_1:

- на підставі наказу № 25 від 27.09.1983 року переведений машиністом холодильних установок третього розряду на Гадяцькій харчосмаковій фабриці;

- 01.08.1991 року звільнений з займаної посади в зв'язку з реорганізацією і переведений в орендне підприємство "Іскра" на посаду машиніста холодильних установок III розряду;

- 06.12.1994 року орендне підприємство "Іскра" реорганізовано в колективне підприємство "Іскра";

- 23.09.1996 року ОСОБА_1 було звільнено за власним бажанням у відповідності ст. 38 КЗпП України;

- з 02.10.1996 року по 01.06.2001 року ОСОБА_1 працював в механічному відділенні машиністом аміачних холодильних установок по 4 розряду в AT "Гадяцький м'ясокомбінат";

- з 08.06.2001 року по 04.04.2002 року ОСОБА_1 працював машиністом аміачно- холодильних установок по 4 розряду в ПП "Рембудсервіс", а з 04.04.2002 року по 31.12.2003 в ДП "Техсервіс" на відповідній посаді;

- з 01.01.2004 року по 30.04.2005 року працював в ДП "Гадячсир" на посаді машиніста аміачно-холодильних установок;

- з 01.05.2005 року по 31.10.2005 року ОСОБА_1 працював машиністом аміачно- холодильних установок в ЗАТ "Гадячсир".

Відповідно копії архівної довідки Трудового архіву Гадяцького району Полтавської області № 852 від 06.09.2016 року в документах з особового складу AT "Гадяцький м'ясокомбінат" за 1996-2001 роки, які зберігаються в трудовому архіві, інформація яка могла б надати відомості про переведення на інші роботи, а також відомості про відпустки без збереження заробітної плати та про роботу з неповним робочим днем з 02.10.1996 року по 01.06.2001 року відсутня.

Відповідно копії архівної довідки Трудового архіву Гадяцького району Полтавської області № 854 від 06.09.2016 року в документах з особового складу ДП "Гадячсир" за 2004- 2005 роки, які зберігаються в трудовому архіві, інформація яка могла б надати відомості про переведення на інші роботи, а також відомості про відпустки без збереження заробітної плати та про роботу з неповним робочим днем з 01.01.2004 року по 30.04.2005 року відсутня.

Наказами по ЗАТ "Гадяцький м'ясокомбінат" від 17.03.1997 року № 38 "Про проведення атестації робочих місць" та від 25.04.1997 року №44 "Про результати атестації робочих місць" підтверджено право на пільги і компенсації, у тому числі пільгове пенсійне забезпечення робочим місцям згідно переліку, в тому числі машиніст холодильної аміачної установки.

Наказом по Гадяцькому ДП "Гадячсир" від 05.02.2004 року № 45 "Про результати атестації робочих місць" підтверджено право на пільги та компенсації, в тому числі пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2 робочому місцю машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки.

06.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах у AT "Гадяцький м'ясокомбінат" на посаді машиніста аміачних компресорних холодильних установок з 02.10.1996 року по 01.06.2001 року, з 01.01.2004 року по 30.04.2005 року в ДП "Гадячсир".

Рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 16.08.2016 року №169 ОСОБА_1, відмовлено в підтвердженні роботи, передбаченої пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 02.10.1996 року по 01.06.2001 року, з 01.01.2004 року по 30.04.2005 року. Підставами відмови зазначено: робота на посаді, що не дає права на пільгове пенсійне забезпечення; відсутність документів про ліквідацію ДП "Гадячсир" без визначення правонаступника; відсутність даних про проведення атестації робочих місць; відсутність відомостей про оплату праці, що свідчить про недоведеність повної зайнятості на зазначених роботах.

Рішенням комісії при управлінні Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області від 10.10.2016 року №188 ОСОБА_1, відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах в зв'язку з відсутністю необхідного стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами порушено встановлений законодавством порядок розгляду заяви позивача, права позивача на участь у процесі прийняття рішення були комісіями порушені, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів щодо повідомлення про розгляд питання вказаними комісіями та щодо надання можливості прийняти участь, усунення суперечності документів чи додати необхідні документи, тому, вони підлягають скасуванню.

Переглянувши рішення суду першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом «б» частини 1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII, (далі - Закон № 1788-ХІІ) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з позицією 33 Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36 (чинною на час виникнення спірних правовідносин), робота машиністом холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки, включена до переліку робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України № 18-1 від 10.11.2006р. (далі - Порядок), визначається механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років у випадку ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Відповідно до п.п. 3, 4 вищезазначеного Порядку підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Комісії створюються при Головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Пунктом 7 Порядку закріплено, що для виконання покладених на Комісію завдань їй надається право:

- заслуховувати на своєму засіданні особу, яка подала заяву про підтвердження стажу роботи (далі - заявник), або її законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально;

- запрошувати на засідання як консультантів та експертів фахівців центральних і місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій;

- отримувати від заінтересованих органів інформацію, необхідну для підтвердження стажу роботи, у встановленому порядку;

- інформувати органи Пенсійного фонду України з питань, що входять до компетенції Комісії.

Відповідно до пункту 9 Порядку комісії повідомляють заявника про час, дату та місце розгляду заяви про підтвердження стажу роботи та розглядають її не пізніше двох місяців з дня звернення за підтвердженням стажу роботи.

За приписами пункту 11 Порядку, у разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Пунктом 15 Порядку передбачено, що Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Отже, за змістом вищевказаних положень Порядку № 18-1 участь заявника у розгляді заяви про підтвердження стажу роботи не є обов'язковою, а розгляд такої заяви у присутності заявника може бути здійснено Комісією на його бажання.

Так, матеріали даної адміністративної справи не містять доказів повідомлення позивача про час, дату та місце розгляду заяви про підтвердження стажу роботи, а також відомостей про те, що позивач виявив бажання щодо розгляду його заяви у його присутності.

Розглядаючи даний спір, суд першої інстанції дійшов висновку про скасування спірних рішень лише на підставі того, що відповідачами порушено права позивача на участь у процесі прийняття рішення, при цьому не з'ясував, як це вплинуло на законність оскаржуваних рішень і чи є це достатньою підставою для їх скасування.

Дослідивши зміст спірних рішень, суд першої інстанції не надав їм належної правової оцінки з урахуванням усіх документів, на підставі яких вони були прийняті, натомість зазначив, що надані позивачем докази, а також покази свідків не спростовують правомірність відмови Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області в підтвердженні пільгового стажу роботи, оскільки були направлені не на доведення неправомірних дій Комісії, а на підтвердження пільгового стажу роботи, що є предметом розгляду іншого спору, який слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції, під час розгляду справи, не врахував положень частини 4 статті 11 та статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України і допустив ситуацію, коли може бути скасоване законне і обґрунтоване рішення суб'єкта владних повноважень з одних лише формальних міркувань без з'ясування усіх обставин справи, перевірки їх доказами, а також їх належної правової оцінки і дотримання критеріїв, встановлених частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Усуваючи допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права та надаючи правову оцінку спірним рішенням, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, (далі - Порядок № 637) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

За приписами п.1 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 р. за № 1451/11731 (далі - Порядок №383) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), цей Порядок регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Отже, однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до списків, що діяли в період такої роботи. Вимоги щодо обов'язкового підтвердження документами умов праці до 21 серпня 1992 року та проведення атестації після цієї дати є похідними від основної умови про внесення цієї професії до діючих Списків.

Положеннями пункту 4 Порядку № 383 передбачено, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442, атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно до п.п.4.1-4.5 Порядку № 383 зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Так, атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), та розробленими на його виконання Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Із аналізу зазначених нормативних актів видно, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Порядок проведення атестації робочих місць та Методичні рекомендації передбачають: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

При цьому, положеннями Порядку проведення атестації робочих місць визначено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів звертає увагу, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах згідно з п.«б» ст.13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Отже, від встановлення цих фактів залежить наявність чи відсутність у позивача права на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року, 17 березня 2015 року (справи №№ 21-183а13,21-519а14, 51-585а14 відповідно) та від 12 квітня 2016 року (справа № 21-6501а15).

Як свідчать матеріали справи, за результатами розгляду апеляційної скарги позивача на постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, Харківським апеляційним адміністративним судом прийнято постанову від 24 травня 2017 року по справі № 526/92/17, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено.

Постанову Гадяцького районного суду Полтавської області від 21.03.2017р. по справі № 526/92/17 в частині відмови у задоволенні позовних вимог - скасовано.

Прийнято в цій частині нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, який дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, періоди роботи за Списком №2 на посаді машиніста аміачних холодильних установок в АТ "Гадяцький м'ясокомбінат" з 02.10.1996 року по 01.06.2001 року та на посаді машиніста аміачно-холодильних установок у дочірньому підприємстві "Гадячсир" з 01.01.2004 року по 30.04.2005 року.

Визнано за ОСОБА_1 право на пільгову пенсію за віком та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з моменту звернення з заявою про призначеня пенсії з 04 жовтня 2016 року.

В іншій частині постанову Гадяцького районного суду Полтавської області від 21.03.2017р. по справі № 526/92/17 - залишено без змін.

Вказана постанова набрала законної сили 24 травня 2017 року відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та в силу ст. 255 КАС України є обов'язковою для виконання, обставини встановлені цією постановою не потребують додатковому доказуванню та не можуть оспорюватись в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Приймаючи рішення у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наданих ОСОБА_1 до матеріалів справи копій наказів по ЗАТ «Гадяцький м'ясокомбінат» від 17.03.1997 року №38 «Про проведення атестації робочих місць», від 25.04.1997 року №44 «Про результати атестації робочих місць» (а.с.13-14) та копії наказу по Гадячському ДП «Гадячсир» від 05.02.2004 року №45 «Про результати атестації робочих місць» і Переліку професій, посад, якими підтверджено право на пільги та компенсації, в тому числі на пільгове пенсійне забезпечення Гадячське ДП «Гадячсир» по Списку №2 машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки, цілком достатньо для вирішення питання призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України (а.с.16-17).

Отже, в межах розгляду даної справи судом встановлено, що позивач має достатній пільговий стаж для призначення йому пенсії за віком відповідно до п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому колегія суддів дійшла висновку, що рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області № 169 від 16.08.2016 року про відмову в підтвердженні роботи, передбаченої пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та рішення управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі №188 від 10.10.2016 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах підлягають скасуванню з цих підстав.

Відповідно до ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно статті 198 та ч.2 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Згідно зі статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог прийнята при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справим, з порушенням норм матеріального права, а тому в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - задовольнити частково.

Постанову Гадяцького районного суду Полтавської області від 21.03.2017р. по справі № 526/92/17 - скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області № 169 від 16.08.2016 року про відмову в підтвердженні роботи, передбаченої пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі № 188 від 10.10.2016 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Перцова Т.С.
Повний текст постанови виготовлений 27.06.2017 р.