Справа № 750/5821/17
Суддя: Логвіна Т. В.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/5821/17
Провадження № 2-а/750/852/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі судді Логвіної Т.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати протиправною бездіяльність Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку її виплати, зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України обчислити та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати доплати за понаднормовий стаж за період з 01.12.2010 р. по 31.03.2017 р. відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», стягнути з Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 20000 грн. 00 коп.

Відповідачем надіслані заперечення по справі, в яких відповідач позов не визнав та просив відмовити в задоволенні позову за відсутністю правових підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесений до 2 категорії. Відповідач призначив позивачу пенсію за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 серпня 2011 року визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова щодо проведення ОСОБА_1 з 01.12.2010 року виплати за понаднормований стаж понад 25 років із збільшенням на 1% розміру пенсії та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова здійснити з 01.12.2010 року нарахування та виплату ОСОБА_1 доплату за понаднормований стаж - 20 років із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік понаднормованого стажу відповідно до ч. 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за виключенням сум фактично проведеної виплати.

Вказане вище судове рішення набрало законної сили та виконувалось в примусовому порядку, але відповідачем виплачувалась доплата за понаднормовий стаж в значно меншому обсязі ніж у тому, як це передбачено ч. 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 серпня 2011 року по справі № 2-а-7046/11.

З матеріалів справи вбачається, що з 01.12.2010 р. управлінням розмір пенсії був приведений у відповідність до документів пенсійної справи та чинного законодавства, після приведення у відповідність, сума доплати за період з 01.12.2010 р. по 31.03.2017 р. склала 47574,03 грн. та буде виплачена в квітні 2017 р. разом з пенсією.

В квітні 2017 р. позивачем отримано від відповідача 47574,03 грн. доплату за понаднормовий стаж.

Згідно ч.2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом. Питання, пов'язані із здійсненням компетенції громадян втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до ст.ст. 1,2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Постановою Верховного суду України від 18.11.2014 у справі №21-518а14 було визначено, що основною умовою для виплати громадянину компенсації ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого №159 є порушенням встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією в даному випадку (органом УПФУ) добровільно чи на виконання рішення суду.

Як убачається зі змісту ст. 5 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» неможливість виплати особі компенсації втрати частини доходів пов'язується із неотриманням таких доходів із вини громадянина.

Несвоєчасність виплати позивачеві доходів сталася з вини відповідача, що підтверджується постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 серпня 2011 року по справі № 2-а-7046/11 та листом від 24.02.2017 р. № 291/02/Б-7.

Отже, виплата пенсії з порушення встановленого строку відбулася з причин, що не залежали від позивача.

А отже, враховуючи вище викладене, та те, що відповідач добровільно не нарахував та не виплатив позивачеві компенсацію втрати частини доходів, така бездіяльність є протиправною та компенсація підлягає стягненню в судовому порядку.

В частині позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень має кожен громадянин за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування згідно ст. 56 Конституції України.

Згідно ч. 2 ст.95 Конституції України, виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Законами України Про державний бюджет України за відповідні роки кошти на виплату моральної шкоди Пенсійним фондом України не передбачались.

Згідно п.2 ст 72 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. Частиною 1 ст.73 Закону № 1058 визначено перелік статей, згідно яким можуть бути використані кошти Пенсійного фонду. Частина 2 ст.73 містить пряму заборону використання коштів Пенсійного фонду України на цілі, не передбачені Законом №1058.

Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не передбачено відшкодування моральної шкоди органами Пенсійного фонду.

Відповідно до ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. У зв'язку з тим, що шкода відшкодовується за рахунок коштів Державного бюджету, а не бюджету Пенсійного фонду України, суд має притягнути як відповідача орган Державного казначейства України.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 №4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Крім того, особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

З урахуванням того, що позивачем не надано жодних доказів в обгрунтування в чому саме полягає заподіяння йому моральної шкоди, відсутнє підтвердження порядку обчислення заявленої до стягнення суми шкоди, в задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 22 Конституції України, ст. ст. 1-4, 6-9, 18, 41 ч. 2, 71, 72, 94, 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку її виплати.

Зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України обчислити та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати доплати за понаднормовий стаж за період з 01.12.2010 р. по 31.03.2017 р. відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів, які обчислюються з моменту отримання копії постанови.

Суддя :