Справа № 804/7071/16
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 червня 2017 рокусправа № 804/7071/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Кругового О.О.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року у справі № 808/7071/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 обєднаної ДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 25.08.2015 року № (без номеру), яким йому визначено суму грошового зобовязання з транспортного податку фізичних осіб у розмірі 22916,67 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2016 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 обєднана ДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, викладені висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року, однак, принцип стабільності застосовується лише у разі внесення змін до елементів податків та зборів, а не при прийнятті нових податків. Законом України від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» не вносились зміни до елементів податків та зборів, ним запроваджено новий вид податку - транспортний податок, оскільки вказаний Закон набув чинності з 01.01.2015 року та ним не передбачено особливих умов сплати транспортного податку у 2015 році, то у спірному випадку базовим податковим періодом для сплати транспортного податку є 2015 рік. Апелянт вказував, що позивач, який є власником транспортного засобу легкового автомобіля, який використовується до 5 років і має обєм циліндрів двигуна понад 3000 куб см, з огляду на володіння таким транспортним засобом повинен сплачувати транспортний податок.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у власності позивача перебуває автомобіль марки Mitsubishi Pajero, 2010 року випуску, обємом двигуна 3200 куб. см. Так, згідно приписів п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, обєктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувались до 5 років і мають обєм циліндрів двигуна понад 3000 куб см, однак щодо такого оподаткування існують певні особливості, а саме відповідні міські, селищні ради повинні у місячний термін з дня опублікування змін до ПК України щодо транспортного податку, прийняти та оприлюднити рішення про встановлення у 2015 році податку на майно в тому числі і в частині транспортного податку. Рішення ОСОБА_1 міської ради про встановлення транспортного податку було прийнято 31.01.2015 року, однак відповідно до податкового та бюджетного законодавства це рішення може регулювати сплату транспортного податку лише з 2016 року а не на 2015 рік. Суд першої інстанції вказував, що зміни до ПК України відносно транспортного податку були прийняті 28.12.2014 року, тому відповідно до Бюджетного кодексу України такі зміни повинні застосовуватись не раніше 2016 року.

Відповідно до матеріалів справи, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № САК 189971 підтверджується дата реєстрації транспортного засобу 30.11.2010 року Mitsubishi модель Pajero, рік випуску 2010, реєстраційний номер НОМЕР_1, власником є ОСОБА_2

ОСОБА_1 обєднаної ДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області 25.08.2015 року було винесено податкове повідомлення-рішення № /04-03-173, яким ОСОБА_2 нараховано транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 22916,67 грн.

Судом встановлено, що рішенням ОСОБА_1 міської ради від 31.01.2015 року № 1206-59/VI встановлено транспортний податок на території міста на 2015 рік.

Відповідно до п.п. 267.1 267.6 ст. 267 ПК України (у редакції дійсній на час виникнення спірних правовідносин) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є обєктами оподаткування. Обєктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають обєм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року. Обчислення суми податку з обєкта/обєктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року). Щодо обєктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий обєкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності. Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації обєктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів. Органи внутрішніх справ зобовязані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації обєкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку податку. З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобовязані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації обєкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця. Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Поряд з тим, згідно п. 10.1, п. 10.2 ст. 10 ПК України, до місцевих податків належать: податок на майно; єдиний податок. Місцеві ради обовязково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Відповідно до п. 12.3, пп. 12.3.4 п. 12.3, п. 12.5 ст. 12 ПК України (у редакції дійсній на час виникнення спірних правовідносин), сільські, селищні, міські ради та ради обєднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. Офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Передбачено, що органи внутрішніх справ зобовязані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації обєкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку податку, однак відповідно до матеріалів справи, не встановлено чи надавалась до податкової інспекції інформація щодо легкового автомобіля ОСОБА_3, на підставі чого здійснено розрахунок транспортного податку та взято інформацію про перебування легкового автомобіля у власності позивача.

Колегія суддів зазначає, що транспортний податок є місцевим податком, розмір та порядок сплати якого встановлюється місцевою радою, у даному випадку ОСОБА_1 міською радою. Відповідно до норм ст. 12 ПК України (в редакції на час винесення спірного податкового повідомлення-рішення), рішення міської ради підлягає застосуванню у наступному періоді що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). Отже, 2015 рік є плановим періодом, 2016 рік є бюджетним періодом.

Згідно зі ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Нові податки практично не можуть бути визнані обов'язковими до сплати принаймні в 2015 році, адже місцеві ради не приймали і не могли прийняти станом на 01.01.2015 року рішення про встановлення місцевих податків.

Варто вказати, що ОСОБА_1 обєднаної ДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області у податковому повідомленні-рішенні від 25.08.2015 року не вказано його номер.

Принцип стабільності закріплений у пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 ПК України має на меті встановлення незмінних умов оподаткування, елементів податків протягом певного часу.

Порядок сплати податків повинен бути зрозумілий, неможливо без належного рішення місцевої ради щодо сплати транспортного податку встановлювати та стягувати такий податок у 2015 році. Зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем 08.09.2015 року було сплачено транспортний податок у сумі 22916,67 грн. Однак, в вересні 2016 року ознайомившись з рішенням Вищого адміністративного суду України від 30.08.2016 року у справі № К/800/8077/16, яким було скасовано податкове повідомлення-рішення про визначення суми транспортного податку за 2015 рік, та яке знаходиться у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, позивач вирішив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення порушує його права та інтереси. Позивач вважає, що сплата ним суми транспортного податку звужує його права, вирішив оскаржити рішення податкового органу, виходячи, що податкове законодавство передбачає 1095 днів на оскарження податкових повідомлень-рішень.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем виконано рішення суду першої інстанції та повернуто позивачеві суму транспортного податку у розмірі 22916,67 грн. 29.03.2017 року.

Аналізуючи вище приведені обставини справи та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що порушені права та інтереси позивача підлягають судовому захисту.

Вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходить з вимог ч. 2 ст. 71 КАС України та вважає, що податковим органом не доведено правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2016 року у справі № 808/7071/16 залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України відповідно до статей 211 212 КАС України.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий