Справа № 431/1838/17
Суддя: Березка О. М.
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 431/1838/17-а
Провадження 2-а/431/69/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повний текст)
16 червня 2017 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:
головуючого - судді Березка О.М.,
за участі секретаря Кобиляр О.В.,
позивача ОСОБА_1
представника відповідача Черв`як О.М.
розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дії неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просить суд визнати неправомірними дії Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови обчислення, нарахування та виплати пенсії виходячи із заробітку за фактично відпрацьований час в жовтні 1988 року та зобов`язати провести обчислення, нарахування та виплату пенсії виходячи із заробітку за фактично відпрацьований час в жовтні місяці 1988 року від дня звернення з заявою.
В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 виданого Луганською державною адміністрацією 17.02.2005 року та інвалідом війни 2-ї групи по захворюванням, пов`язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 виданого 12.11.2007 року Старобільською РДА(безстроково). Вважає що у нього виникло право на отримання пенсії по інвалідності для даної категорії осіб, з визначенням та обчисленням її складових частин. Для обрахування пенсії відповідачем враховані два повних місяці роботи підряд жовтень та листопад 1988 року. В березні 2017 року він дізнався що були підняті питання щодо здійснення обрахування пенсії тільки за фактично відпрацьований час (тобто тільки за дні роботи). 23 березня 2017 року він звернувся із заявою до відповідача, в якій просив провести перерахунок його пенсії згідно довідки про заробітну видану ТОВ «Старобільський елеватор» № 1247 від 19.11.2014 року, взявши заробіток за фактично відпрацьований час, а саме 25 робочих днів у жовтні 1988 року в зоні відчуження. В заяві посилався на довідку Галузевого Державного архіву Міністерства Оборони України від 01.10.2001 року № 51/1/8822, в якій зазначено, що він в складі військової частини № 73413 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 09.09.1988 року по 14.12.1988 року місце дислокації, якої с.Рудня-Іллінецька. Відповідно до довідки дні виїздів в зони (на об`єкти ЧАЕС, населені пункти і ін.) тобто робочі дні, складають: у вересні 1988 року-15 днів, у жовтні 1988 року - 25 днів, у листопаді 1988 року -19 днів. У зв`язку з тим що відповідач не перерахував йому пенсію, він був змушений звернутися за захистом порушених прав до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив суд поновити йому строку звернення до суду за захистом своїх прав, визнати неправомірними дії Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови обчислення, нарахування та виплати пенсії виходячи із заробітку за фактично відпрацьований час в жовтні 1988 року та зобов`язати провести обчислення, нарахування та виплати пенсії виходячи із заробітку за фактично відпрацьований час в жовтні 1988 року, від дня звернення з заявою. Посилався на те, що у відповідача, який нараховує та виплачує пенсії відсутні відповідні детальні роз`яснення стосовно оплати праці осіб яки приймали участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Крім того вказував, що відповідач не звертав увагу та ігнорував довідки № 51/1/8822 стосовно днів виїзду в зони, які підтверджують робочі дні. Вказував на те, що поняття «зона відчуження», «зона небезпеки», «30-кілометрова зона» не є тотожними. Посилався на довідку Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 01.10.2001 року № 51/1/8822 згідно якої він в складі військової частини № 73413 брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 09.09.1988 року по 14.12.1988 року, та виїжджав для виконання робіт на об`єкти: ПуСО, ПуСО-1, АБК-2,Блок-ЗБ, Монтажний район, Приміщення -2-го району, а місце дислокації військової частини № 73413 п.Рудня-Іллінецька, як місце проведення робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у довідці не зазначено тому вважав, що населений пункт Рудня-Іллінецька, а відповідно дислокована там військова частина № 73413 згідно рішення Урядової комісії від 07.08.1986 року № 87 відносилось до 1-ї зони небезпеки в травні і червні 1986 року, а надалі це була зона особливого контролю. Тому просив провести нарахування пенсії відповідно постанови № 1210 від 23.11.2011 року та затвердженого нею Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Представник відповідача Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області Черв`як О.М. позовні вимоги не визнала на підставі наявних у суду письмових заперечень.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, суд дійшов наступного.
У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 виданого Луганською державною адміністрацією 17.02.2005 року та інвалідом війни 2-ї групи по захворюванням, пов`язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 виданого 12.11.2007 року Старобільською РДА(безстроково) (а.с.4-5).
Нарахування та виплата пенсії здійснюється Старобільським об`єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Луганської області, згідно довідки наданої ТОВ «Старобільський елеватор» № 1247 від 19.11.2014 року за роботу в зоні відчуження в період з 09 вересня 1988 року по 14 грудня 1988 року.

В березні 2017 року ОСОБА_1 дізнався що були підняті питання щодо здійснення обрахування пенсії тільки за фактично відпрацьований час. 23 березня 2017 року він звернувся із заявою до відповідача, в якій просив провести перерахунок його пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює порядок визначення категорій зон радіоактивного забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначені Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Відповідно до ст. 49 вищенаведеного Закону України, пенсії особам, віднесеним до 1 категорії, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії, б) додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Як було встановлено п. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції від 09.07.2007р. згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008), в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по третій групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.
Згідно з ч.1 ст. 50 Закону України Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"(в редакції від 09.07.2007р. згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008) особам, віднесеним до першої категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірах: інвалідам третьої групи - 50% мінімальної пенсії за віком.
Разом з тим, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року №76- III, що набрав чинності з 01.01.2015 року, внесено зміни до Закону України № 796- XII від "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Так, ст. 50 вказаного Закону на час виникнення спірних правовідносин передбачає', що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Положення ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на даний час передбачають, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.
З огляду на викладені положення законодавства, з 01.01.2015 року визначення розмірів пенсій ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 був затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок).
З 01.01.2012 року обчислення пенсій інвалідів захворювання, яких пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС проводиться відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено постановою КМУ від 23.11.2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».(далі Порядок).

Згідно із підпунктом 3 пункту 3 Порядку, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.

Згідно із підпунктом 4 пункту 3 Порядку у разі коли особа пропрацювала у 1986-1990 роках у зоні відчуження менше календарного місяця пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців протягом цих років без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження.
При цьому слід розуміти, що календарний місяць - це період з 1 числа місяця по останній день цього місяця. В неповному календарному місяці кількість днів завжди менша ніж 31 (30, в лютому 28 чи 29) днів.
На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що розрахунок заробітної плати проводився відповідно до первинних документів про період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за нормативними документами того часу, а саме:
постанови ЦК КПРС, Президії BP СРСР та ВЦРПС від 07.05.1986 року №524-156, постанови Ради Міністрів Української PCP та Української Республіканської ради профспілок від 10.06.1986 року №207-7, постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 року № 153/10- 43 та у відповідності до інших нормативних актів про оплату праці, які діяли під час виконання роботи (служби) в зоні відчуження.
У зв`язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» постанова КМУ від 30 травня 1997 року № 523 «Про затвердження нового Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи» втратила чинність.

В свою чергу, статтею 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громад які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що видача довідок про заробітну плату за період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії Чорнобильській АЕС здійснюється підприємствами, установами та організаціями.
Відповідно до архівної довідки № 51/1/8822 від 01.10.2001 року, яка видана Галузевим державним архівом Міністерства оборони України ОСОБА_1 у складівійськової частини № НОМЕР_3 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 09.09.1988 року. З 14.12.1988 року. місце дислокації частини за вказаний період: п. Рудня- Ільїнецька. (а.с.14)

Постановою ЦК КПРС, президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦ РПС від 7 травня 1986 року № 524-156 (Ради Міністрів УРСР від 085.05.1986 року № 168) було визначено 30-кілометрову зону, з якої була проведена евакуація населення. Рудня-Ільїнець Київської області зазначена в переліку населених пунктів 30-кілометрової зони
відчуження.
Місце дислокації військової частини № НОМЕР_3 (п. Рудня-Ільїнецька) віднесено до

30-кілометрової зони відчуження.

Розрахунок заробітку ОСОБА_1 проведено відповідно до довідки № 1247 від 19.11.2014 року наданої ТОВ «Старобільський елеватор» за роботу в зоні відчуження за

період з 09 вересня 1988 року по 14 грудня 1988 року, а саме за повні місяці підряд жовтень та листопад, відповідно до підпункту 3 пункту 3 Порядку.

Розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено відповідно до рішення Старобільського

районного суду від 28.01.2015 року і проведено з 01.12.2014 року перерахунок

пенсії виходячи з даних довідки про заробіток за час знаходження на ЧАЕС, виданої ТОВ

«Старобільський елеватор» від 19.11.2014 р. за № 1247 відповідно до Порядку обчислення

пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого

постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210.

Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії склав - 4144,81 грн.

Розмір пенсії з 01.03.2017 року складає 4286,40 грн., в тому числі:

основний розмір пенсії (4144,81 x 80%) 3315,85 грн.

підвищення по ст. 42 20% рост з/плати 42,15 грн.

додаткова пенсія інв. 2гр.

внаслідок ЧК 379,60 грн.

підвищення інв. війни 2 гр. (1247 х 40%) 498,80 грн.

допомога на прожиття ІВ 2 гр. 50,00 грн.
Згідно ст. 2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права (ч.1 ст. 6 КАС України).
Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Суд зазначає, що позивачем, під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обгрунтованості заявлених позовних вимог.
Натомість, відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правовірність власних дій, які є предметом оскарження позивачем.
В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на зазначене, суд вважає, що позивач відпрацював у зоні відчуження повні два місяці, жовтень та листопад 1988 року, тому що він не виїжджав з зони відчуження, а перебував у ній постійно впродовж двох місяців, виїжджаючи у зону небезпеки, тому відповідачем вірно була нарахована пенсія відповідно п.3 п. 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Посилання позивача, на те що він працював у зоні небезпеки, а не у зоні відчуження є не обгрунтовним, тому що на час праці позивачем військова частина дислокувалася у с. Рудня-Іллінецька, яка була 30-ти кілометровою зоною відчуження, а не зоною небезпеки, що підтверджується наданою позивачем відповіддю Державного Агенства з управління зоною відчуження ДСП «Чорнобильська АЕС» (а.с. 11). Тому підстав для задоволення позову ОСОБА_1 суд не вбачає.
У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 102 ч. 1 КАС України, пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Враховуючи викладене, суд вважає в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дії неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії слід відмовити за необгрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 159,160,162,163 Кодексу адміністративного судочинства України, КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк позовної давності.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити за необґрунтованістю.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.
Постанову складено та підписано в нарадчій кімнаті 21 червня 2017 року.

Суддя О.М. Березка