Справа № 164/184/17
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/5037/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 24 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 08.02.2017 звернулася в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області, в якому просила визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років, відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати відповідача, починаючи з 23 січня 2017 року, провести перерахунок та здійснювати виплату пенсії позивачу, відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад мінімальний стаж 15 років, але не вище 75 % заробітку.

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 24 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови в проведені перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 із збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років, але не вище 75% заробітку, починаючи з 1 лютого 2017 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що до набрання чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІУ до 01 січня 2004 розмір пенсії обчислювався із збільшенням на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу для чоловіків і 15 років стажу для жінок згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ. Вказує, що Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», чинний з 01.01.2004, не містив норми, яка б передбачала доплату за понаднормовий стаж.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції прийнята в порядку скороченого провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд даної справи судом апеляційної інстанції здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 є потерпілою від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії.

З матеріалів справи видно, що пенсія позивачу призначена відповідно до Закону № 1058-IV з 01 грудня 1991 року, при цьому позивач не вказувала про обрання норм, умов та порядку пенсійного забезпечення, передбаченого Законом № 796-ХІІ. Загальний трудовий стаж позивача становить понад 44 роки.

23 січня 2017 року позивач звернулася до відповідача з заявою про обрання умов, норм та порядку пенсійного забезпечення відповідно до Закону № 796-ХІІ, проте управління Пенсійного фонду відмовило позивачу у перерахунку пенсії відповідно до Закону № 796-ХІІ, у тому числі за частиною 2 статті 56 цього Закону.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що потерпіла від наслідків Чорнобильської катастрофи особа має право за своїм вибором на одержання пенсії на умовах, визначених Законом № 796-ХІІ.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він відповідає правильно встановленим обставинам справи та нормам чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом №1788-ХІІ або спеціальним Законом №796-ХІІ.

З матеріалів справи видно, що 23 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою в якій зазначила, що обирає умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 56 Закону №796-ХІІ передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під його дію.

Згідно з частиною другою даного Закону право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком N1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Аналіз викладеного положення закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Водночас, порядок перерахунку пенсій Законом №796-ХІІ не встановлений, що є підставою для застосування судом аналогії закону на підставі частини сьомої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абзац 2 частині першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-VI, зі змісту якого випливає, що за кожний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 % визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону №796-ХІІ як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. Згідно з цим Законом вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абзацом 1 частини другої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 21 жовтня 2015 року № К/800/33608/15 та узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 07 липня 2015 року по справі № 21-727а15.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при визначенні розміру доплати до пенсії позивачеві застосуванню підлягають положення ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та як вірно врахував суд першої інстанції позов підлягає до задоволення з дати звернення позивача до відповідача із відповідною заявою.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п. 1, 200, 205 ч. 1 п. 1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в Маневицькому районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Маневицького районного суду Волинської області від 24 лютого 2017 року у справі №164/184/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
А. І. Рибачук