Справа № 2а-5492/10/2270
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" квітня 2017 р. м. Київ К/800/50201/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Бившевої Л.І. (головуючого), Олендера І.Я., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області (правонаступник Староконстянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції)

на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2010 року

та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2013 року

у справі № 2а-5492/10/2270/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до Староконстянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції

про визнання протиправними дій та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_4) звернулась до суду з позовом до Староконстянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції (далі - відповідач, ОДПІ), в якому просить: визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення - рішення ОДПІ від 03 серпня 2010 року № /0, яким визначено податкове зобов'язання за основним платежем з податку на додану вартість (далі - ПДВ) у сумі 7916,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкцій - 4505,50 грн; визнати протиправними дії ОДПІ щодо проведення перевірки та щодо допущених у акті перевірки описок.

Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 08 вересня 2010 року позов задовольнив частково: визнав нечинним та скасував податкове повідомлення - рішення ОДПІ від 03 серпня 2010 року № /0; в іншій частині позовних вимог відмовив.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 12 вересня 2013 року судове рішення першої інстанції змінив в частині задоволення позовних вимог, виклавши абзац 2 резолютивної частини постанови у такій редакції: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ОДПІ від 03 серпня 2010 року № /0; в решті постанову суду першої інстанції залишив без змін.

У касаційній скарзі Красилівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить залишити скаргу без задоволення як безпідставну.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі перегляду справи судом касаційної інстанції, визначені у ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суди попередніх інстанцій встановили, що фактичною підставою для визначення ФОП ОСОБА_4 податкового зобов'язання з ПДВ згідно з податковим повідомленням - рішенням з приводу правомірності якого виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті від 23 липня 2010 року № 661/-17-НВ 415074 про результати планової документальної перевірки підприємця з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2008 року по 31 березня 2010 року, про порушення підприємцем, крім іншого, пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (втратив чинність з 01 січня 2011 року у зв'язку з набранням чинності Податковим кодексом України; далі - Закон № 168/97-ВР), що призвело до заниження суми податкового зобов'язання, належної до сплати у бюджет. Такий висновок податкового органу вмотивований посиланням на такі обставини, зафіксовані у акті перевірки: згідно з даними банківських виписок від ТОВ "Альянс Ойл Україна" на рахунок позивача у жовтні 2008 року надійшли грошові кошти у сумі 47594,00 грн (в т. ч. ПДВ - 7932,33 грн), у грудні 2008 року - 44340,00 грн (в т.ч. ПДВ - 7390,00 грн), податкові зобов'язання по яких не були відображені у реєстрах податкових накладних та у податкових деклараціях у відповідних податкових періодах. В той же час по взаємовідносинам із контрагентом ТОВ "Альянс Ойл Україна" позивач у жовтні 2008 року задекларував податкові зобов'язання у сумі 4180,00 грн, у листопаді 2008 року - 2370,00 грн, у грудні - 840,00 грн. Враховуючи зазначені обставини, а також наявність дебіторської заборгованості позивача по контрагенту ТОВ "Альянс Ойл Україна" станом на 01 жовтня 2010 року у сумі 131,40 грн., що було встановлено у ході попередньої податкової перевірки та згідно з наданою підприємцем розшифровки дебіторської заборгованості по контрагентах станом на 01 жовтня 2008 року, контролюючий орган дійшов висновку, що у порушення положень податкового законодавства підприємець не задекларував податкові зобов'язання за першою подією - дата зарахування коштів від контрагента (ТОВ "Альянс Ойл Україна") на банківський рахунок позивача у жовтні та грудні 2008 року.

Задовольняючи позовні вимоги щодо скасування податкового повідомлення - рішення ОДПІ від 03 серпня 2010 року № /0, суд першої інстанції виходив з того, що фактично висновки державного податкового органу про порушення підприємцем пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону № 168/97-ВР зроблені на підставі суб'єктивних припущень, що є недопустимим у податкових правовідносинах, оскільки такі висновки не ґрунтується на первинних документах бухгалтерського обліку, а дані розшифровки дебіторської заборгованості по контрагентах станом на 01 жовтня 2008 року є довідковими та не впливають на податкові зобов'язання платника податків.

Суд апеляційної інстанції погодився з мотивами суду першої інстанції про відсутність законних підстав для донарахування позивачу ПДВ згідно із зазначеним податковим повідомленням - рішенням. Водночас суд апеляційної інстанції дійшов висновку про зміну резолютивної частини судового рішення першої інстанції підстав помилкового застосування судом норм процесуального права, а саме п. 1 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів вважає такі висновки судів попередніх інстанцій про скасування податкового повідомлення - рішення ОДПІ від 03 серпня 2010 року № /0 передчасними з огляду на наступне.

Згідно з пп. 3.1.1 Закону № 168/97-ВР об'єктом оподаткування є поставка товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території.

Відповідно до пп. 7.2.3 - 7.2.4 цього Закону податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань у продавця.

Датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку (пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону № 168/97-ВР).

Отже, податкові зобов'язання виникають у продавця на вартість реалізованого товару (робіт, послуг) на дату події, що раніше відбулася: дату отримання плати за товар (роботи, послуги) або дату відвантаження товару (робіт, послуг).

При застосуванні касового методу податкові зобов'язання виникають на дату одержання коштів (пп. 7.3.5 п. 7.3 ст. 7 Закону № 168/97-ВР).

Згідно з п. 1.3 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005 № 327 (далі - Порядок № 327), за результатами проведення невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності суб'єктів господарювання оформляється акт, а в разі відсутності порушень податкового, валютного та іншого законодавства - довідка.

Акт - службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання.

Згідно з пунктами 1.5 - 1.7 Розділу I Порядку № 327 акт невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок повинен містити систематизований виклад виявлених у ході перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства.

За результатами невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Як визначено підпунктом 2.3.2 розділу II Порядку № 327, за кожним відображеним в акті фактом порушення податкового та валютного законодавства, зокрема, необхідно: - зазначити первинний документ, на підставі якого вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку (навести кореспонденцію рахунків операцій), та інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення; - зазначити перелік документів, що не були надані у ході здійснення перевірки.

Не допускається відображення в акті перевірки необґрунтованих даних, а також суб'єктивних припущень перевіряючими, які не мають підтверджених доказів/та різного роду висновків щодо дій посадових осіб підприємства.

Скасовуючи податкове повідомлення-рішення ОДПІ від 03 серпня 2010 року № /0, як нечинне, суд першої інстанції, з висновками якого фактично погодився суд апеляційної інстанції, не звернув увагу, що встановлення обставин щодо порушення ФОП ОСОБА_4 положень пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону № 168/97-ВР обґрунтовано посиланням ОДПІ на досліджені під час перевірки облікові документи підприємця (банківські виписки, податкові та видаткові накладні, реєстри виданих та одержаних податкових накладних, договори, книги обліку доходів та витрат), а також податкові декларації та акт попередньої перевірки. Також у акті зазначено, по яких саме господарських операціях у порушення пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 № 168/97-ВР позивачем невірно відображено податкове зобов'язання. Суд, крім того, не перевірив, чи мала місце поставка послуг від підприємця на адресу його контрагента ТОВ "Альянс Ойл Україна" з виписуванням податкових накладних у попередніх податкових періодах на суми, які поступили на банківський рахунок позивача у жовтні та грудні 2008 року та не були включені ним до обсягу продаж при визначенні податкових зобов'язань у цих податкових періодах, у якій формі вчинялися правочини між позивачем та його контрагентом (усно або в письмовій формі) та на яких умовах (зміст договору).

Встановлення зазначених обставин, як таких, від яких залежить висновок щодо правильності визначення позивачем у податкових деклараціях податкових зобов'язань з ПДВ входить до предмету доказування в судовому процесі, а тому їх невстановлення судами попередніх інстанцій свідчить про неповноту судового розгляду та про невідповідність постановлених у справі судових рішень в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 03 серпня 2010 року № /0 ст. 159 та ч. 2 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України. З врахуванням зазначеного порушення норм процесуального права судові рішення судів попередніх інстанцій у відповідній частині підлягають скасуванню з направленням справи в цій частині позовних вимог на новий розгляд до суду першої інстанції.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії ОДПІ щодо проведення перевірки та щодо допущених у акті перевірки описок, то в цій частині судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, не оскаржені сторонами, відповідають закону і залишається без змін з мотивів, наведених у судових рішеннях.

Під час нового розгляду справи в частині позову про скасування податкового повідомлення-рішення ОДПІ від 03 серпня 2010 року № /0 суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене в цій ухвалі, встановити відповідно до вимог ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи щодо першої події, що мала місце у господарських взаємовідносинах між позивачем та його контрагентом ТОВ "Альянс Ойл Україна", використавши для цього всі передбачені чинним процесуальним законодавством засоби доказування, в тому числі в разі необхідності призначення судово-бухгалтерської експертизи, та в залежності від встановленого і у відповідності із законом вирішити спір.

Керуючись статтями 160, 167, 210, 220, 221, 222, 223, 224, 227, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області задовольнити частково.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2010 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2013 року у справі № 2а-5492/10/2270/16 скасувати в частині задоволення позову про скасування податкового повідомлення-рішення від 03 серпня 2010 року № /0, а справу в цій частині направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2010 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2013 року у справі № 2а-5492/10/2270/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя Л.І. Бившева

Судді І.Я. Олендер

Т.М. Шипуліна