Справа № 757/63243/16-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Печерського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Києві та просила визнати незаконними дії відповідача щодо відмови у поновленні їй виплати пенсії за віком та зобов'язати нарахувати та виплатити належні їй суми пенсії за період з 01 червня 2015 року по 30 листопада 2015 року.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 р. позовні вимоги задоволено: визнано неправомірними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Києві щодо відмови ОСОБА_2 в поновленні та виплати пенсії за віком за період з 01 червня 2015 року по 30 листопада 2015 року; зобов'язано Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України у місті Києві нарахувати та виплатити пенсію за віком за період з 01 червня 2015 року по 30 листопада 2015 року.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається матеріалів справи, з 12 листопада 2015 року ОСОБА_2 було звільнено з посади судді Вищого господарського суду України у зв'язку з поданням зави про відставку. На той час позивач перебувала на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України у місті Києві та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

З 01 квітня 2015 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, виплата зазначеної пенсії позивачу була призупинена у зв'язку з тим, що позивач працювала на посаді судді.

Як вбачається зі змісту пункту п'ятого Розділу ІІІ Прикінцевих положень даного закону, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій та статус суддів».

Встановлено, що відповідачем було поновлено виплату пенсії позивачу тільки з часу її звільнення з роботи - 12 листопада 2015 року.

Станом на 01 червня 2015 року Верховною Радою України не було прийнято закону, яким би було встановлено порядок призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних. Тому, починаючи з 01 червня 2015 року правові підстави для призупинення виплати позивачу вже призначеної раніше пенсії відпали.

На цій підставі позивач звернулась із заявою до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Києві від 18 листопада 2016 року про здійснення виплат належних їй пенсій за період з 01 червня 2015 року по 30 листопада 2015 року, однак їй було відмовлено, на що слід зазначити наступне.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що дії відповідача є неправомірними.

Колегія суддів частково погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» внесено зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: абз. 2 ч. 1 ст. 47, відповідно до якого - тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього поновлюється.

Однак, зі змісту пункту п'ятого розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» вбачається, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Станом на 01 червня 2015 року Верховною Радою України не було прийнято закону, яким би було встановлено порядок призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних.

Отже, норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в частині зупинення виплати пенсій особам на яких поширюється дія цього закону втратили чинність з 01 червня 2015 року.

Встановлено, що з 01 квітня 2015 року Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України у місті Києві припинило виплату ОСОБА_2 пенсії за віком, однак, незважаючи на втрату чинності норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в частині зупинення виплати пенсій певним категоріям осіб, відновлена не була.

Однак, як вже було зазначено, відповідачем було поновлено виплату пенсії позивачу з 12 листопада 2015 року, тому безпідставним є визнання неправомірних дій Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови позивачу в поновленні та виплати пенсії за віком за період з 12 листопада 2015 року по 30 листопада 2015 року та зобов'язання нарахувати та виплатити пенсію за віком за період з 12 листопада 2015 року по 30 листопада 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, в свою чергу, частково спростував доводи позивача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задовольнити частково.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 28 квітня 2017 р. - скасувати в частині визнання неправомірних дій Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови позивачу в поновленні та виплати пенсії за віком за період з 12 листопада 2015 року по 30 листопада 2015 року та зобов'язання нарахувати та виплатити пенсію за віком за період з 12 листопада 2015 року по 30 листопада 2015 року.

В решті постанову суду першої інстанції - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 04.07.2017.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.