Справа № 601/2359/14-а
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/7046/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Яворського І. О., Хобор Р.Б.

за участю секретаря судового засідання Торкот Д.О.

за участю позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області, третя особа - Відділ культури,туризму,національностей та релігії Кременецької райдержадміністрації про зобовязання призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах,-

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом про зобовязання УПФУ в Кременецькому районі призначити їй пенсію, відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2014 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УПФУ в Кременецькому районі, третя особа: Відділу культури, туризму, національностей та релігії Кременецької райдержадміністрації, про зобовязання призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, сторона позивача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи просить його скасувати та задоволити позовні вимоги.

Покликання маються на те, що судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у відповідності з нормою ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних начальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше 25 років. До страхового стажу, що визначає право на виплату пенсії за вислугу років, враховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою КМУ від 04.11.1993 року №909 (надалі Перелік № 909), з врахуванням постановами Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року №963 та доручення від 06 січня 1995 року №397/21.

Розділом 1 «Освіта» вказаного вище Переліку передбачені, зокрема, учителі, викладачі у загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах. Викладачі, які працюють у позашкільних навчальних закладах, до яких відноситься і позивач.

Львівський апеляційний адміністративний суд (далі ЛААС) скасував судове рішення і позов задоволив. Виходив з того, що відповідним переліком посада позивача, яку вона займала у вказаних школах не була передбачена, однак за дорученням КМУ від 06.01.1995 року № 397/21 дію постанови розширено в тому числі і на викладачів музичних, хорових, художніх, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання, без внесення змін до постанови, що підтверджується листом Міністерства соціального захисту населення України від 01.02.1995 року № 01-3/133-02-2.

Вищий адміністративний суд України скасував постанову ЛААС та скерував справу на новий апеляційний розгляд. Виходив з того, що у примітках Переліку №909 зазначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 01.01.1992 року давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, в тому числі на посаді старшої піонервожатої, зараховувалася до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не перевірив на предмет відповідності вимогам Переліку № 909 спірні періоди роботи позивача.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом першої інстанції встановлено, зокрема трудовою книжкою серії БТ-І №4417932, що ОСОБА_1 з 19.08.1980 року по 08.01.1981 року працювала в Борщівській дитячій музичній школі, з 09.01.1981 року по 30.08.1992 року в Гаївській дитячій музичній школі, а з 31.08.1992 року по 19.01.1994 року в Великобережецькій музичній школі, які належали до позашкільних навчальних закладів. 20.01.1994 року позивач була прийнята на роботу в Кременецький педагогічний коледж ім. Т. Шевченка.

26.07.2002 року рішенням Тернопільської обласної ради на базі Кременецького педагогічного коледжу ім. Т. Шевченка, що ліквідувався, було створено Кременецький обласний гуманітарно-педагогічний інститут ім. Т. Шевченка.

27.11.2002 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду викладача музики Кременецького обласного гуманітарно-педагогічного інститут ім. Т. Шевченка, а з 01.09.2003 року переведена на посаду асистента кафедри музичних дисциплін даного навчального закладу та звільнена з цієї посади 26.08.2010 року.

01.09.2010 року прийнята на роботу в Кременецький Педагогічний коледж Кременецького обласного гуманітарно-педагогічного інституту ім. Т. Шевченка на посаду викладача та звільнена з цієї посади 31.08.2011 року.

З 01.09.2011 року позивач була призначена на посаду викладача в Горинську музичну школу за основним місцем роботи та звільнена з цієї посади у звязку із закінченням трудового договору 31.12.2011 року.

11.02.2013 року призначена на посаду викладача по класу домри Кременецької школи мистецтв ім. М. Вериківського та звільнена з роботи з цього ж навчального закладу у звязку із закінченням трудового договору 30.11.2013 року.

Листом від 28.02.2014 року №277/07 управлінням Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у звязку з недостатністю стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, який складає 21 рік 11 місяців 20 днів, за необхідного 25 років.

З статутів Кременецької школи мистецтв ім. М. Вереківського та Горинської музичної школи від 23.03.2006 року, вбачається, що дані заклади є початковими спеціалізованими мистецькими навчальними закладами та належать до системи позашкільної освіти, є початковою ланкою спеціальної мистецької освіти.

Наявність доручення № 397/21 без відповідних змін до Переліку №909 не є достатньою законодавчою підставою для зарахування до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи позивача на посаді викладача в позашкільних закладах освіти.

Подібні висновки зроблені в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 01.06.2017 року по даній справі та в постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 року (справа №21-5932а16).

Відносно того, що на думку касаційного суду не було досліджено ЛААС підстави не зарахування до стажу, робота позивача на посаді викладача у Великобережецькій дитячій музичній школі, після перейменування з Гаївської дитячої музичної школи, по класу фортепіано з 01.01.1992 року по 19.01.1994 року, то слід зазначити, що Переліком №909, розділом 1 «Освіта» передбачено, що право на таку пенсію мають, зокрема, вчителі та викладачі у загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах. Викладачі які працюють у позашкільних навчальних закладах, вказаним Переліком не передбачені.

Відповідно до 2 Примітки вказаного Переліку, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 01 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше чинного законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Переліком закладів, організацій і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 17.12.1959 року №1397, була передбачена посада викладача в музичній школі, яка належала до навчальних закладів та дитячих установ.

Відтак, до стажу роботи, що дає право на призначення даного виду пенсії, підставно стороною відповідача зараховано період роботи позивача на посаді викладача в Гаївській дитячій музичній школі по 31.12.1991 року, а з 01.01.1992 року по 30.08.1992 рік та з 31.08.1992 по 19.01.1994 рік робота на посаді викладача у Великобережецькій дитячій музичній школі, після перейменування з Гаївської дитячої музичної школи не враховано з тих же підстав, що й по Кременецькій школі мистецтв ім. М. Вереківського та Горинській музичній школі.

Період роботи позивача у закладі ІІІ рівня акредитації також не може бути враховано в стаж роботи, що дає право на призначення подібного виду пенсії, позаяк Переліком №909 передбачено лише заклади і установи освіти, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років і які відносяться до вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації, професійно-технічні навчальні заклади.

За вказаних обставин, позивачу правомірно відмовлено в призначені спеціальної пенсії в звязку з тим, що на дату звернення ОСОБА_1 до управління ПФУ в Кременецькому районі її спеціальний стаж згідно записів в трудовій книжці становить 21 рік 11 місяці 20 днів., оскільки вищенаведені місця праці не враховуються в страховий стаж, який необхідний для призначення пільгової пенсії.

Згідно з п. «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2014 року у справі № 601/2359/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_4

Повний текст судового рішення виготовлено 05.07.2017 року.