Справа № 804/10609/14
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2017 року м. Київ К/800/31898/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
ГоловуючогоНечитайла О.М.
СуддівВеденяпіна О.А.
Олендера І.Я.
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2014 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2015 року

у справі №804/10609/14

за позовом Приватного підприємства «Дніпрол»

до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Приватне підприємство «Дніпрол» (далі - позивач, ПП «Дніпрол») звернулось до суду з позовом до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просило:

визнати дії відповідача в частині самостійного визнання нереальності здійснення господарських операцій та завищення суми податку на додану вартість, яка віднесена до складу податкових зобов'язань та податкового кредиту за січень 2014 року по взаємовідносинам ПП «Дніпрол» із контрагентом-постачальником - ТОВ «Едміт» та із контрагентом-покупцем - ТОВ «Авіас-2000», неправомірними та протиправними згідно з висновками акта від 26 червня 2014 року №378/2204/34432829 «Про результати зустрічної звірки ПП «Дніпрол» щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків - ТОВ «Едміт» за січень 2014 року;

зобов'язати відповідача поновити в автоматичних базах обліку, в тому числі в АС «Податкового блоку» підсистеми «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів», суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість ПП «Дніпрол» за січень 2014 року по контрагентам - ТОВ «Едміт» та ТОВ «Авіас-2000», які зазначені в поданій декларації з податку на додану вартість та додатку №5 «Розшифровка зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за січень 2014 року та відкликати акт від 26 червня 2014 року №378/2204/34432839 «Про результати зустрічної звірки ПП «Дніпрол» щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків - ТОВ «Едміт» за січень 2014 року з інших Державних податкових інспекцій Міністерства доходів і зборів України, надісланих раніше.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 26 серпня 2014 року адміністративний позов задовольнив частково. Зобов'язав Дніпропетровську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області поновити в автоматичних базах обліку, в тому числі в АС «Податкового блоку» підсистеми «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів», суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість ПП «Дніпрол» за січень 2014 року по контрагентам - ТОВ «Едміт» і ТОВ «Авіас-2000», які зазначені у поданій декларації з податку на додану вартість та додатку №5 «Розшифровка зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за січень 2014 року.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 17 червня 2015 року залишив без змін постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2014 року.

Вважаючи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову повністю.

Позивач письмових заперечень на касаційну скаргу не надіслав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили такі фактичні обставини справи.

На підставі наказу від 5 липня 2013 року №245/ДСК «Про базову систему оперативного реагування та подолання проявів тіньової економіки» Державною податковою інспекцією у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області проведено зустрічну звірку ПП «Дніпрол» щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків - ТОВ «Едміт» за січень 2014 року.

За результатом проведеної зустрічної звірки складено акт від 26 червня 2014 року №378/2204/34432839, в якому викладено висновки про непідтвердження реальності здійснення позивачем господарських операцій з контрагентом-постачальником - ТОВ «Едміт» за січень 2014 року та неможливість реального вчинення ПП «Дніпрол» операцій по ланцюгу постачання з контрагентом-покупцем - ТОВ «Авіас 2000», завищення ПП «Дніпрол» податкового кредиту за січень 2014 року в сумі 41248,00 грн. за операціями з постачальником - ТОВ «Едміт» та заниження податкового зобов'язання в сумі 415000,00 грн. за операціями з покупцем - ТОВ «Авіас-2000».

На підставі вказаного акту зустрічної звірки Державною податковою інспекцією у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області проведено коригування даних податкової звітності: сум податкового зобов'язання та податкового кредиту з податку на додану вартість за січень 2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги про зобов'язання відповідача поновити в автоматичних базах обліку показники сум податкового зобов'язання та податкового кредиту, визначені позивачем за січень 2014 року, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідач не мав підстав для коригування податкової звітності позивача на підставі акта перевірки без прийняття відповідного податкового повідомлення-рішення. Такими діями відповідача порушено права та інтереси позивача, тому порушене право позивача підлягає захисту, а вилучені показники податкової звітності - поновленню.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає такі висновки судів попередніх інстанцій помилковими, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України) і перевірки та зустрічної звірки відповідно до вимог цього Кодексу (підпункт 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з підпунктом 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах (підпункт 72.1.1.1 підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України); що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів (підпункт 72.1.1.2 підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України); про фінансово-господарські операції платників податків (підпункт 72.1.1.3 підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України); за результатами податкового контролю (підпункт 72.1.5 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Судами попередніх інстанцій правильно встановлено, що за результатами проведення зустрічної звірки відповідачем складено акт, а не довідку про проведення зустрічної звірки.

Разом з тим норма абзацу 2 пункту 3, пунктів 4, 5, 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010 № 984, зареєстрованого Міністерством юстиції України 12.01.2011 за № 34/18772 (чинного на час виникнення спірних правовідносин) визначає акт як службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, в якому міститься систематичний, чіткий, об'єктивний та повний виклад суттєвих обставин щодо фактів виявлених порушень із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів. На підставі висновків, викладених в акті перевірки, податковим органом може бути прийнято податкове повідомлення-рішення.

Отже, акт є носієм доказової інформації про виявлені податковим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, обов'язковим документом, на підставі якого приймається відповідне рішення, що породжує для платника певні наслідки. При цьому висновки акту перевірки не є остаточними, оскільки платник податків вправі надати свої зауваження до відповідного акту, які можуть в подальшому бути враховані податковим органом під час вирішення питання про здійснення нарахування грошових зобов'язань.

Наявність акту чи включення до його змісту певних висновків самі собою не створюють жодних перешкод для діяльності платника податків. Висновки, викладені в акті, є відображенням дій працівників контролюючих органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про зустрічну звірку чи перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

Відповідно до статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику; зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

За таких обставин, дії контролюючого органу щодо внесення до електронних баз даних змін показників податкової звітності суб'єктів господарювання в частині податкових зобов'язань та податкового кредиту на підставі акта без прийняття податкових повідомлень-рішень не породжують правові наслідки для платників податків та не порушують їхні права, оскільки розміщена в цій системі інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовується для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань) з метою здійснення податкового контролю.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, на підставі акта, складеного за результатами проведення зустрічної звірки, контролюючим органом були внесені зміни до інформаційної бази даних АІС «Податковий блок» щодо показників податкової звітності позивача.

При цьому встановлено, що податкові повідомлення-рішення не приймались, що свідчить про те, що виявлені порушення не призвели до донарахування грошових зобов'язань.

Оскільки акт, складений за результатами зустрічної звірки, не порушує права позивача, а внесення до інформаційних систем змін без прийняття податкових повідомлень-рішень не породжує правові наслідки для платника податків та не порушує його права, позовні вимоги, в тому числі в частині зобов'язання відповідача поновити в автоматичних базах обліку сум податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, зазначені у поданій податковій декларації та додатку №5 за січень 2014 року, не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Враховуючи, що обставини справи судами попередніх інстанцій встановлені повно і правильно, але їм надана неправильна юридична оцінка внаслідок неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права при вирішенні позову в частині вимог про зобов'язання відповідача поновити в автоматичних базах обліку сум податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, зазначені у поданій податковій декларації та додатку №5 за січень 2014 року, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що ухвалені у справі судові рішення в частині задоволення вказаних позовних вимог підлягають скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову в цій частині. У решті оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210-232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області задовольнити частково.

2. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2015 року скасувати в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області поновити в автоматичних базах обліку, в тому числі в АС «Податкового блоку» підсистеми «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів», сум податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість Приватного підприємства «Дніпрол» за січень 2014 року по контрагентам - Товариству з обмеженою відповідальністю «Едміт» і Товариству з обмеженою відповідальністю «Авіас-2000», які зазначені в поданій декларації з податку на додану вартість та додатку №5 «Розшифровка зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за січень 2014 року. У задоволенні позову в цій частині відмовити.

3. В іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2015 року залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:Нечитайло О.М.
Судді:Веденяпін О.А.
Олендер І.Я. .