Справа № 233/6332/16-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бєлостоцька О.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року справа №233/6332/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Васильєвої І.А., суддів: Гайдара А.В., Ястербової Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 березня 2017 року у справі № 233/6332/16-а (головуючий І інстанції Бєлостоцька О.В.) за позовом ОСОБА_2 до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просив, визнати дії відповідача незаконними; зобовязати відповідача повторно провести перерахунок пенсії з 01.07.2015 року згідно двох нарахованих заробітних плат за період займання посади юриста та консультанта з економічних питань у приватного підприємця ОСОБА_3 з 23.12.2014 року по 30.062015 року (а.с.1)

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 березня 2017 року відмовлено в задоволені позовних вимог (а.с.84-85).

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю. В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що позивач в період з 23.12.2014 року по 30.06.2015 року працював у приватного підприємця ОСОБА_3 на посаді юриста та за сумісництвом на посаді консультанта з економічних питань, за кожною посадою позивачем отримувалась заробітна плата, з кожної з яких, роботодавцем відраховувались суми єдиного внеску та відповідні податки. Апелянт вваж є, що роботодавцем вірно утримувались суми єдиного внеску та податків з заробітної плати за кожною посадою, а тому перерахунок пенсії необхідно здійснювати з заробітної плати за двома посадами (а.с.88).

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах апеляційної скарги відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, встановила наступне.

ОСОБА_2 є інвалідом армії 2 групи, перебуває на обліку у відповідача, як отримувач пенсії по інвалідності 2 групи з приводу захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ з 01 липня 2015 року (а.с.73).

Відповідно до трудового договору та додаткової угоди до нього від 23 грудня 2014 року позивач в період часу з 23 грудня 2014 року по 30 червня 2015 року працював у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та виконував роботи з надання юридичних консультацій (а.с.65-66)

Також, відповідно до трудового договору від 23 грудня 2014 року позивач у період часу з 23 грудня 2014 року по 30 червня 2015 року виконував у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 роботи з надання консультацій з економічних питань (за сумісництвом) (а.с.71).

Робота позивача за вказаними посадами підтверджуються табелями обліку відпрацьованого робочого часу за січень - червень 2015 року (а.с.34,39,44,49,54,57).

Відповідно до розрахункових відомостей по видам виплат, позивачу в період з січня по червень 2015 року нараховано заробітну плату по двом посадам у розмірі 20706 гривень та 24294 гривні відповідно, а всього 45000 гривень щомісяця (а.с.32,37,42,47,52,55).

Згідно відомостей на виплату грошей, позивачем за грудень 2014 року отримано заробітну плату за двома посадами у розмірі 7565 гривень 32 копійки та 16854 гривні 68 копійок відповідно (а.с.30), за січень - червень 2015 року - по 16854 гривні 68 копійок та 19904 гривні 48 копійок щомісяця відповідно (а.с.35,40,45,50,58,60).

Відповідно до зведених відомостей видів оплат та нарахувань до фондів фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за період грудень 2014 року - червень 2015 року. із нарахованих позивачу заробітних плат здійснювалось утримання єдиного соціального внеску по 745 гривень 42 копійки за кожною посадою щомісяця (а.с.29,31,33,36,38,41,43,46,48,51,53,56,59).

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_2 за період з січня по червень 2015 року, зазначено суму заробітку, з якої сплачено єдиний внесок у розмірі 45000 гривень, позначка про сплату єдиного внеску «Ні» (а.с.61).

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 лютого 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено, зобовязано Костянтинівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області врахувати при призначенні пенсії ОСОБА_2 до страхового стажу та заробітної плати для розрахунку розміру його пенсії період роботи з 23 грудня 2014 року по 30 червня 2015 року у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, починаючи з 01 липня 2015 року (а.с.79-80).

Відповідачем на підставі зазначеного рішення суду здійснено перерахунок пенсії позивача, що підтверджується розпорядженням відповідача від 18 квітня 2016 року № 218/75(а.с.75-78).

Відповідно до листа Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 07.07.2016 року № 13792/03-12/17, під час перерахунку пенсії, для її обчислення враховано заробітну плату (дохід) у межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на кожну особу, що дорівнював на час здійснення перерахунку 17 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом - 20706 гривень

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності дій відповідача.

Колегія суддів з зазначеним висновком суду першої інстанції погоджується, з наступних підстав.

Згідно статті 21 КЗпП, працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Відповідно до статті 94 КЗпП, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону, визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Отже, законодавством не встановлено обмеження щодо розміру заробітної плати працівника та передбачено право працівника укладати одночасно декілька трудових договорів , які юридично не повязані між собою, оскільки за кожною посадою окремо визначається порядок оплати праці, тривалість робочого часу, відпустки тощо.

Відповідно до матеріалів справи, позивач працював на двох посадах, за якими отримував заробітну плату та з яких окремо відраховувались суми єдиного внеску.

У відповідності до ч.1 ст.66 Закону № 1788-XII, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

За змістом частин 5 та 6 статті 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058- IV) встановлено, що страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. (ч. 12 цієї статті).

За частиною 1 статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058- IV), розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до частини 1 ст. 40 Закону № 1058- IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

За частиною 2 статті 40 зазначеного Закону, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де, зокрема, Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях.

Відповідно до статті 41 Закону № 1058- IV, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум;

Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України.

3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

Аналіз вищезазначеної норми свідчить про те, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються всі суми виплат (доходу), з яких були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески або внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Разом з цим, зазначеними нормами встановлено обмеження розміру сум які враховуються при визначені заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, а саме враховуються суми виплат (доходу) в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески.

За частиною 3 статті 7 Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (в редакції на час отримання заробітної плати позивачем), нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 зазначеного Закону, максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи, що дорівнює сімнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Зазначене також підтверджується п. 3 Порядку нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за деякими категоріями застрахованих осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2011 р. N 178, нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на кожну особу, що дорівнює сімнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом.

Згідно Законів України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» № 719-VII, Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» № 80-VІІ» прожитковий мінімум для працездатних осіб в 2014 році становив 1218 гривень; з 01 січня до 01 вересня 2015 року - 1218 гривень.

Таким чином, розмір максимальної величини бази нарахування єдиного внеску в 2014 році та в період часу з 01 січня до 01 вересня 2015 року становив 20706 гривень (1218 гривень х17).

Отже, за змістом зазначених норм, отримувані позивачем суми заробітних плат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, у даному випадку 20706 гривень.

Таким чином, відповідачем вірно застосовано обмеження суми заробітної плати позивача при розрахунку розміру пенсії.

Колегія суддів не приймає посилання апелянта на необхідність здійснення перерахунку пенсії окремо з двох посад, оскільки вищезазначене не відповідає положенням Закону № 1058-IV, яке передбачає розрахунок розміру пенсії на підставі заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, яка в свою чергу визначається з урахуванням усіх сум виплат (доходу), які особа отримала. Законодавством не передбачено здійснення двох окремих розрахунків, з подальшим сумуванням обох.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Приймаючи викладене до уваги суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 березня 2017 р. у справі № 233/6332/16-а, - залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06 березня 2017 р. у справі № 233/6332/16-а, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: І.А.Васильєва

Судді: А.В. Гайдар

ОСОБА_4