Справа № 755/1305/17
Суддя: Катющенко В. П.
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Спраа № 755/1305/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Командира взводу роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Стадника Івана Теодозійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАА № 045378, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просить суд: визнати протиправними дії командира взводу роти № 2 батальйону № 4 УПП у м. Львові ДПП лейтенанта поліції Стадника І.Т. щодо складення постанови на місці зупинки транспортного засобу; визнати протиправними дії командира взводу роти № 2 батальйону № 4 УПП у м. Львові ДПП лейтенанта поліції Стадника І.Т. щодо притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн. - ОСОБА_1; скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАА № 045378 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу 425 (чотириста двадцять п'ять) грн.; провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити в зв'язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.01.2017 на його адресу: АДРЕСА_1 надійшла постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА № 045378 відповідної до якої, ніби-то, 30.12.2016 о 16 год. 31 хв. він, керуючи транспортним засобом ТОYОТА АVENSIS, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на автомобільній дорозі Київ-Чоп, на 503 кілометрі +300 метрів, на дорозі, що має по одній смузі руху в кожному напрямку, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив пункт 11 Правил дорожнього руху - порушення розташування транспортних засобів на проїзній частині. Як вбачається з постанови, командир взводу УПП у м. Львові 4 бат. 2 рота лейтенант поліції Стадник І.Т. зупинив його 30 грудня 2016 року о 16 год. 31 хв. На Автодорозі М06 Київ-Чоп 503 км.+300 м. та звинуватив його в тому, що він нібито перетнув суцільну лінію та виїхав на смугу зустрічного руху. За тією ж адресою, інспектором було винесено оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення вигляді штрафу, в розмірі 425 грн. Він категорично заперечуючи свою вину, пояснив про неправомірність дій командира взводу, та відсутність факту правопорушення, проте командир взводу наполягав на тому, що він має право скласти постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. При винесенні оскаржуваної постанови, командиром взводу невірно було визначено норму права, яку необхідно було б застосувати у випадку наявного порушення, що свідчить про упередженість командира взводу, а також його нерозуміння принципів необхідної межі адміністративного впливу на водіїв. Також командир взводу категорично відмовився складати протокол адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що складання протоколу не вимагається. Командир взводу Стадник І.Т. справу розглянув на місці зупинки транспортного засобу, після того, яка він, з дозволу командира взводу продовжив рух за своїм маршрутом, тобто розглянув справу за його відсутності. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, Стадник І.Т. суттєво порушив його права. Після зупинки транспортного засобу, від командира взводу він дізнався що нібито перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки та виїхав на смугу зустрічного руху. На зауваження, що з місця розташування стаціонарного посту неможливо побачити місце де заборонено перетинання дорожньої розмітки, інспектор повідомив що він знає що порушення відбулось і йому не потрібно бачити це, або застосовувати будь-які інші засоби фіксації правопорушення. На питання чи відбувалась відео чи фото фіксація порушення, командир взводу також повідомив, що він користується власним упередженням, тому жодних інших доказів скоєння адміністративного правопорушення йому не має потреби отримувати та щось доводити.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач командир взводу роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Стадник І.Т. в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив. 19 квітня 2017 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшли письмові заперечення від Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції, в яких уповноважений представник Апетик А. просив відмовити повністю у задоволенню позову, розглядати справу без їх участі.

Відповідно до п. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття, розгляд справи не відкладається, справу може бути вирішено на підставі наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та відповідача.

У відповідності до ч.1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судом як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 грудня 2016 року відповідачем відносно позивача було складено постанову серії ЕАА № 045378, згідно якої на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Зі змісту вказаної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі вбачається, що позивач на автомобільній дорозі Київ-Чоп, на 503 кілометрі +300 метрів, на дорозі, що має по одній смузі руху в кожному напрямку, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив пункт 11 Правил дорожнього руху - порушення розташування транспортних засобів на проїзній частині, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме, чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Згідно положень статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Крім того, суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у ньому документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, складена відповідачем Командиром взводу роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Стадником І.Т., зафіксувала адміністративне правопорушення не в автоматичному режимі.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкція).

Так, п. 4 Розділу І вказаної Інструкції встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно п.п. 1, 2, 5 Розділу IV вказаної Інструкції передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова була складена на місці виявлення адміністративного правопорушення, при цьому вручено останню позивачу не було, а було направлено рекомендованим листом 05 січня 2017 року, тобто з пропуском триденного терміну відправки, з огляду на те, що постанова була винесена 30 грудня 2016 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем, суб'єктом владних повноважень не доведено правомірність його дій під час винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та не надано доказів на яких ґрунтується висновок (постанова) про вчинення особою - ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Щодо неотримання від позивача будь-яких пояснень з боку відповідача, то вказані відомості не підтверджені належними доказами жодною із сторін, тому достовірно вважати, що відповідачем не було здійснено дій щодо відібрання пояснень від позивача та свідків, у суду підстав немає.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами адміністративного впливу проводяться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону.

Як роз`яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Дана вимога також порушена відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови, оскільки будь-яких підтверджуючи відомостей про здійснення позивачем порушення Правил дорожнього руху України, остання не містить.

Зважаючи на вищевикладене, постанова серії ЕАА № 045378 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 30 грудня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог позивача про визнання дій відповідача щодо складення постанови на місці зупинки транспортного засобу та притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень - протиправними та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із відсутністю в діях позивача складу правопорушення, то останні не підлягають задоволенню, оскільки відповідач як службова особа має право виносити постанову про накладення адміністративного стягнення, та такі дії не можуть визнаватися судом неправомірними в межах розгляду даної справи, а провадження в справі про адміністративне правопорушення може бути закрито лише під час розгляду справи в порядку КУпАП, а не в порядку КАС України, відповідно до якого вирішуються спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до Командира взводу роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Стадника Івана Теодозійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАА № 045378.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 251, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ст. ст. 18, 41, 71, 87, 90, 159, 161, 162, 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Командира взводу роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Стадника Івана Теодозійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАА № 045378 - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 045378 від 30 грудня 2016 року винесену Командиром взводу роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Стадником Іваном Теодозійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 - скасувати.

В решті позовних вимог - відмовити.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 171-2 КАС України постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: