Справа № 510/2248/16-а
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 р. Справа № 510/2248/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Гончарова-Парфьонова О.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Лукянчук О.В.

суддів Градовського Ю.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 26 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправним рішення та зобовязання призначити пенсію за віком на пільгових умовах,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах. В обґрунтування вимог зазначається, що він звернувся до управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області з заявою за призначенням пенсії за віком на пільгових умов, оскільки його загальний пільговий стаж роботи складає 35 років 6 місяців 22 дня. Проте, рішенням від 30 листопада 2016 року йому було відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах на підставі відсутності атестації робочого місця та уточнюючою довідки з підприємства. Вважаючи що дії відповідача неправомірними, просив суд скасувати рішення УПФУ в Ренійському районі від 30.11.2016 року та зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

Постановою Ренійського районного суду Одеської області від 26 квітня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах - задоволено. Визнано протиправним рішення управління Пенсійного фонду України у Ренійському районі Одеської області (правонаступником якого є Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області) № 834 про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_2 від 30 листопада 2016 року. Зобов'язано Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», розділу XXVIII Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 з 14 травня 2016 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою позов залишити без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області за призначенням пенсії за віком на пільгових умов, оскільки його загальний пільговий стаж роботи складає 35 років 6 місяців 22 дня. Однак, рішенням від 30.11.2016 року йому було відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах на підставі відсутності атестації робочого місця та уточнюючої довідки з підприємства.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, позивач має необхідний спеціальний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах, а відсутність атестації робочого місця не є підставою для незарахування цього періоду роботи до пільгового стажу, оскільки право працівника на пільгове пенсійне забезпечення не може бути обмежене через порушення адміністрацією підприємства порядку проведення атестації робочих місць.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої в частині зарахування до пільгового стажу спірних періодів роботи, але з інших підстав та мотивів, ніж застосовані судом першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо відмови відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи з 22.12.1981 року по 10.06.1991 рік та з 19.06.1991 року по 04.08.1998 рік за Списком №2 так як відсутнє підтвердження первинними документами, що стало підставою відмови у нарахуванні пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Згідно з п. 20 цього Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 637 від 12 серпня 1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як вбачається з матеріалів справи, у позивача в наявності є трудова книжка, яка заповнена без помилок і неточностей, що є достатнім для підтвердження наявності у нього пільгового трудового стажу.

Відповідно до пункту "б" ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка регулює питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (надалі - Порядок), (п. 3) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Колегія суддів зазначає, про те, якщо пільгова робота - до 31 грудня 1991 року, застосовуються Списки № 1,2 затверджені установою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1,2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1,2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Розділом XXXII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, передбачалися газозварювальники та їх підручні, електрозварники та їх підручні.

Розділом XXXIII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №2 10, передбачалася посада "електрозварник".

Постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 1994 року № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII "Загальні професії" передбачені електрозварники та газозварники.

Згідно з пунктами 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (набрала чинності з 21.08.1992 року), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 вище згаданого Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Отже, необхідними умовами для виникнення права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

При цьому, стаж пільгової роботи підтверджується результатами атестації робочих місць за умовами праці після 22.08.1992 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до записів у трудовій книжці позивач працював:

- з 22.12.1981 року по 10.06.1991 року в ПАТ «Насінницький радгосп «Перше Травня» електрогазозварювальником 4-го розряду (03.08.194 року присвоєно 5 розряд);

- з 19.06.1991 року по 04.08.1998 рік в Філії ДП «Молдавська залізниця «Вагонне депо Басарабяска» на посаді електрогазозварювальника 4-го розряду

З огляду на вищезазначене, така професія як електрогазозварювальник (газоелектрозварювальник) в спірний період була передбачена у всіх Списках № 2.

Також, трудова книжка позивача містить чітко визначені періоди роботи, назви посад, які передбачають зарахування пільгового стажу.

Посилання суду першої інстанції, що законодавцем покладений обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а неякісне оформлення документів при проведенні атестації робочих місць за умовами праці, які необхідні для призначення пенсії, не можуть позбавляти законних прав, тому не проведення або неповне проведення атестації робочих місць не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах не ґрунтується на вимогах чинного законодавства колегія суддів вважає помилковими.

Водночас, колегія суддів зазначає, що робота позивача на посаді електрогазозварника у 22.12.1981 року по 10.06.1991 року в ПАТ «Насінницький радгосп «Перше Травня» не вимагала підтвердження атестації робочого місця, матеріалами справи підтверджена про шкідливий її характер, а тому цей період роботи позивача необхідно зарахувати до пільгового стажу за Списком №2.

Робота ж на посаді електрогазозварювальника з 19.06.1991 року по 04.08.1998 рік в Філії ДП «Молдавська залізниця «Вагонне депо Басарабяска» підтверджено довідкою та карткою атестації робочого місця .

Апелянтом не було представлено доказів, що позивач працював на умовах неповного робочого дня, а також, що характер роботи, яку виконував позивач, не відповідає роботі за професією, на яку був прийнятий позивач згідно записам у трудовій книжці.

Доводи апелянта про те, період роботи позивача з 22.12.1981 року по 10.06.1991 року в ПАТ «Насінницький радгосп «Перше Травня» електрогазозварювальником не підтверджений уточнюючою довідкою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Проте, із записів в трудовій книжці позивача вбачається, що позивач у зазначений період працював в ПАТ «Насінницький радгосп «Перше Травня» електрогазозварювальником 4-го розряду (03.08.194 року присвоєно 5 розряд) .

Таким чином, оскільки робота, яку виконував позивач протягом періодів, зазначених у трудовій книжці, законодавством віднесена до посад з шкідливими умовами праці, які дають право на пільгову пенсію за Списком №2 та апелянту були надані відповідні документи, колегія суддів вважає, що позивач має право на пільгову пенсію відповідно до вимог ст. ст. 13, 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а відмова апелянта у призначенні такої пенсії є неправомірною.

Колегія суддів погоджується із доводами апелянта що позивачем пропущений строк звернення до управління для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з дати коли він досяг пенсійного віку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що 14.05.2016 року позивач набув право на призначення пенсії за віком.

З заявою до Управління пенсійного фонду позивач звернувся лише 01.09.2016 року, тобто з порушенням встановленого строку.

Аналіз ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» дає підстави для висновку про те, що даною нормою не передбачено можливості визнання поважними причин пропуску строку звернення за пенсією.

Натомість, у випадку пропуску тримісячного строку, згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції в даній частині спору порушено норми права, а призначення пенсії повинно бути здійснено з дати подання заяви до управління пенсійного фонду, а саме з 01.09.2016 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України, якою передбачено підставою для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

На підставі вище викладеного, та з урахуванням положень ст. 201 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині підстав та мотивів задоволення адміністративного позову та дати з якої позивачу повинно бути призначено пенсію за віком на пільгових умовах.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст. 201, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області задовольнити частково, постанову Ренійського районного суду Одеської області від 26 квітня 2017 року змінити.

Викласти мотивувальну частину постанови Ренійського районного суду Одеської області від 26 квітня 2017 року в редакції даної постанови апеляційного суду.

Змінити абзац 3 резолютивної частини цієї постанови вказавши: «Зобов'язати Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», розділу XXVIII Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 з 01 вересня 2016 року.

В іншій частині постанову Ренійського районного суду Одеської області від 26 квітня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особа, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні у судовому засіданні апеляційної інстанції, мають право подати касаційну скаргу протягом 20 днів з дня отримання копії постанови.

Головуюча суддя: О.В. Лукянчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: К.В. Кравченко