Справа № 653/4144/16-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 653/4144/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Шарко Н.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів: Димерлія О.О.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 03 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Генічеського обєднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

14.12.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Генічеського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області, в якому просив суд: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії за вислугу років у розмірі 90% середньомісячної (чинної) заробітної плати відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Херсонської області № 18/395вих-16 від 15.09.2016 року про заробітну плату; зобов'язати відповідача здійснити з 01.01.2016 року перерахунок призначеної пенсії за вислугу років, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до постанов Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 року, № 763 від 30.09.2015 року та №1013 від 09.12.2015 року, згідно з вимогами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» із розрахунку 90% від середньої (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Херсонської області № 18/395 вих-16 від 15.09.2016 року, без обмеження граничного розміру з урахуванням виплачених сум.

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 03.05.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, 16.05.2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказану постанову суду, обґрунтовану порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що він має право на перерахунок пенсії у звязку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, а тому відмова відповідача у такому перерахунку є протиправною. Апелянт вважає, що при перерахунку розміру його пенсії, як працівника прокуратури, має застосовуватися норма Закону України «Про прокуратуру», що визначає розмір пенсії у відсотках та порядок її перерахунку, яка діяла на момент призначення пенсії, так як обмеження у будь-якій формі прав та свобод людини є недопустимим.

На підставі викладеного, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 03.05.2017 року та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть учать у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 20.03.2008 року ОСОБА_2 перебуває на обліку у Генічеському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Херсонської області як отримувач пенсії на вислугою років, призначеної відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», в розмірі 90% від заробітної плати.

08.11.2016 року позивач звернувся до Генічеського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії та надав довідку про заробітну плату №18/395 вих-16 від 15.09.2016 року, видану прокуратурою Херсонської області.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_2 листом від 23.11.2016 року №4219/02 Генічеське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії. Зокрема, відповідач зазначив що 14.10.2014 року Верховна Рада України ухвалила Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII, на підставі якого положення статті 50-1 Закону №1789 втратили чинність, крім частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 Закону. Питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури, передбачене статтею 86 ухваленого Закону №1697-VII, яка мала набрати чинності з 25.04.2015 року. Проте, 28.12.2014 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VII, згідно з яким частину 20 статті 86 Закону №1697-VII викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України». Оскільки зазначений порядок Кабінетом Міністрів України не визначено, тому здійснити перерахунок пенсії за довідкою про заробітну плату від 15.09.2016 року №18/395 вих-16, виданою прокуратурою Херсонської області, немає підстав.

Не погоджуючись з вказаною відмовою ОСОБА_2 звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції визнав обґрунтованими висновки відповідача, що у позивача відсутні законодавчі підстави для здійснення йому перерахунку пенсії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991р. призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014р. №76-VIII, який набрав чинності 01.01.2015р., частину 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. викладено у новій редакції. Зокрема, визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

15.07.2015р. набув чинності Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014р. Відповідно до Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. визнано такими, що втратили чинність положення Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р., крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу першого частини 2 статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини 5 статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Таким чином, на час звернення ОСОБА_2 до УПФУ із заявою про перерахунок пенсії положення частини 13, 17 та 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р., які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

Правове регулювання питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури закріплено статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697-VII. При цьому, вказаний Закон не містить аналогічної норми, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Наведені положення Закону України «Про прокуратуру» №1697 не були визнані неконституційними у встановленому порядку та є діючими.

Згідно ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак, на час звернення позивача до відповідача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було, тобто, з 15.12.2015р. діючим законодавством України не визначено механізму перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р.

Відсутність на час звернення позивача до відповідача затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, не є доказом неправомірності дій відповідача, оскільки, відповідно до ст.19 Конституції України, УПФУ, як субєкт владних повноважень, має діяти на підставі закону та в межах наданих повноважень, та не може провести перерахунок пенсії позивачу за умови відсутності відповідного законодавства.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що на час звернення ОСОБА_2 до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років у відповідача були відсутні законодавчі підстави (умови) для перерахунку пенсії позивачу, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, у зв'язку з чим відмова УПФУ є обґрунтованою та правомірною.

Доводи апелянта щодо необхідності, при вирішенні питання про наявність у особи права на перерахунок раніш призначеної пенсії, застосовувати положення Закону, які діяли на момент призначення пенсії, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки право на призначення пенсії та право на перерахунок пенсії не є тотожними за юридичним змістом і підстави для їх виникнення є різними. Оскільки такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, на момент звернення позивача до УПФУ не існувало, то відповідач обґрунтовано вказав на відсутність у позивача права на перерахунок пенсії.

При цьому, колегія суддів зауважує, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивачу не призвела до зменшення розміру пенсії, на яку він мав право до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

У рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що, згідно з частиною першою статті 17 Конституції України, є найважливішою функцією держави.

Виключення законодавцем статті, що передбачала право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних прокурорсько-слідчих працівників, не може бути розцінено як звуження соціально-правових гарантій, порушення принципу передбачуваності Закону, та, відповідно, не створює обов'язку держави для здійснення перерахунку пенсії без правових на те підстав.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 195, 197, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 03 травня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко