Справа № 308/4565/17
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/7059/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

ОСОБА_1,

секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 травня 2017 року про примусове затримання у справі №308/4565/17 за позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 про примусове видворення,-

В С Т А Н О В И В:

15.05.2017 Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся в суд з позовом до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4, просив примусово видворити з України громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про затримання громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 з метою поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.05.2017 клопотання задоволено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 представник громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.05.2017. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що затримання спрямоване на забезпечення видворення іноземців та втрачає підстави у разі відмови у позові в цій частині. Вказує, що ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.

В судовому засіданні апелянт подану апеляційну скаргу підтримав, представник позивача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги та пояснення сторін в їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про затримання громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, суд першої інстанції виходив з того, що у затриманого при спробі незаконного перетину державного кордону України поза пунктом пропуску громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 на момент затримання були відсутні документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України. Відтак, суд першої інстанції прийшов до висновку, що клопотання Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про затримання іноземця або особи без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України підлягає до задоволення.

Суд апеляційної інстанції з таким висновком суду першої інстанції погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою удосконалення положень судового захисту іноземців та осіб без громадянства та урегулювання окремих питань, повязаних з протидією нелегальній міграції, Кодекс адміністративного судочинства України доповнено статтею 183-7.

Згідно з ч.1 ст.183-7 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.183-7 КАС України, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти рішення - затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що клопотання про затримання щодо іноземця або особи без громадянства може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі.

Відповідно до Протоколу про адміністративне затримання від 13 травня 2017 року о 05 год. 25хв. громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом від служби «Ужгород» в районі 309-310 прикордонних знаків на відстані 5000 м від лінії державного кордону України за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Словаччину поза межами пункту пропуску без документів, що посвідчують особу у складі групи осіб.

Відповідно до Протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 13.05.2017 під час огляду затриманого виявлено та вилучено для тимчасового зберігання наручний годинник, банківську картку, водійські права, 200 гривень, 2 ріат, навушники до телефону, особистий одяг (а.с.6).

За відсутності документів, які б надавали право затриманому офіційно перебувати в Україні або перетинати державний кордон України, родичів на території України, які б могли допомогти у поверненні до країни походження, а також коштів на повернення, оскільки затриманий не володіє українською мовою та має намір будь-яким шляхом потрапити до країни Західної Європи Чопським прикордонним загоном Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України подано адміністративний позов про примусове видворення разом з клопотанням про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування в Україні, ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Належних та допустимих доказів на підтвердження офіційного перебування на території України родичів відповідача чи його офіційних документів апелянтом не подано.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що відповідач українською мовою не володіє, у нього відсутні документи, родичі, які могли б надати йому допомогу, в тому числі фінансову, відсутні власні кошти, достатні для повернення на батьківщину, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення клопотання про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п.1 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 160, 183-7, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 травня 2017 року про примусове затримання у справі №308/4565/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_1
Повний текст Ухвали складено 29.06.2017р.