Справа № 378/348/17
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 378/348/17 Головуючий у 1-й інстанції: Марущак Н. В. Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А
29 червня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Беспалова О. О.
суддів: Грибан І. О., Губської О. А.
за участю секретаря: Присяжної Д. В.
представника позивача Бондар Л. В., представників відповідачів Куцого В. В., Полозенка А. В., Серебрякової Н. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, військової частини НОМЕР_1 на постанову Ставищенського районного суду Київської області від 18 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Ставищенського районного суду Київської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, військової частини НОМЕР_1 про визнання дії військової частини НОМЕР_1 щодо незазначення у довідці від 06.10.2016 року № 181 про одержання ним додаткових видів грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії неправомірними; зобов`язання включити до довідки про одержані додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії щомісячну грошову винагороду, встановлену згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області вчинити дії щодо перерахунку та виплати пенсії з 04 жовтня 2016 року, виходячи із розміру грошового забезпечення з урахуванням додаткового виду грошового забезпечення - щомісячної грошової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 з урахуванням виплат, що здійснювались у цей період.
Постановою Ставищенського районного суду Київської області від 18 травня 2017 року позов задоволено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши суддю доповідача, осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 2007 року на обліку у Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Київській області. 27 липня 2015 року на підставі Указу Президента України від 14.01.2015 р. №15/2015 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 15.01.2015 р. № 113-VІІІ, призваний на військову службу до Збройних сил України під час часткової мобілізації. З 15.09.2015 року по 31.08.2016 року проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді офіцера відділу комплектування солдатами та сержантами управління особового складу штабу командування Сухопутних військ Збройних сил України, з 13.07.2016 року по 04.09.2016 року приймав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, з 31.08.2016 року у зв`язку з реформуванням військової частини призначений на посаду офіцера відділу комплектування солдатами та сержантами управління персоналу штабу командування Сухопутних військ Збройних сил України. 04.10.2016 року був звільнений з військової служби в запас відповідно до пп. «є» п.1 ч.8 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.1 Указу Президента України від 26.09.2016 р. № 411/2016 «про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15» наказом Командувача СВ ЗСУ (по особовому складу) від 29.09.2016 року № 453 та виключений зі списків особового складу військової частини 04.10.2016 р.
04 жовтня 2016 року заповнений грошовий атестат позивача, до якого занесені відомості щодо окладу за військовим званням, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що обчислені станом на 04.10.2016 року, відомостей щодо виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2016 рік.
Для обчислення позивачу пенсійного забезпечення військовою частиною НОМЕР_1 від 06.10.2016 року надано довідку про додаткові види грошового забезпечення та премій, до яких не включена додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 р. № 889.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з п. п. 1, 2 п. 1 постанови КМ України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» від 22 вересня 2010 року № 889 військовослужбовцям Збройних Сил встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду в наступних розмірах: з 1 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
У відповідності до стаття 41 Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.
Відтак, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Посилання відповідачів на постанови ВС України від 04.11.2014 р. та 19.05.2015 р., винесені у справах № 21-473а14 та № 21-466а15, правомірно не взяті судом першої інстанції до уваги, позаяк, предметом вказаних справ був перерахунок пенсії непрацюючих військовослужбовців у разі підвищення додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, що перебувають на службі, та включення винагороди при обрахунку одноразової допомоги при звільненні, в той час як предметом даної справи є включення при обрахунку пенсії при її призначенні отриманого доходу військовослужбовця.
У спорі, що розглядається, тимчасовість та періодичність винагороди для правильного вирішення спору значення не має, однак, встановленню підлягає фактичне отримання позивачем спірних виплат та здійснення з таких витрат відрахувань згідно чинного законодавства.
Оскільки обидві передумови для виникнення у відповідача належного права відповідачами не заперечуються, колегія суддів приходить до висновку про правомірність висновків суду першої інстанції.
Окремо колегія суддів звертає увагу на доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо передчасності рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання апелянта здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу у зв`язку з відсутністю спірних сум у поданій довідці для нарахування пенсії.
З даного приводу колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції дії чи бездіяльність відповідача в частині невключення при обрахунку пенсії винагороди протиправними не визнавались, що є вірним з огляду на правомірність дій пенсійного органу при обчисленні пенсії.
В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
З огляду на те, що право позивача безумовно порушене, спосіб захисту цього права визначено судом першої інстанції максимально ефективно, позаяк, лише зобов`язання включити спірні суми військовою частиною в довідку до відновлення порушеного права не призведе.
За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалене судом першої інстанції рішення справедливим, ефективним та прийнятим з повним дотриманням принципу верховенства права, що домінує над формальними доводами суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи апеляційних скарг відповідачів за необґрунтованістю.
Згідно статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -
Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, військової частини НОМЕР_1 на постанову Ставищенського районного суду Київської області від 18 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.
Постанову Ставищенського районного суду Київської області від 18 травня 2017 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

(Повний текст ухвали виготовлено 03.07.2017 р.)

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.