Справа № 824/215/17-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/215/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Лелюк О. П.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

27 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області до виконавчої дирекції Чернівецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2017 року територіальне управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області звернулося до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до виконавчої дирекції Чернівецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправним та скасування рішення.

Відповідно до постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 травян 2017 року у задоволенні адміністративного позову вдмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у звязку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з наказом виконавчої дирекції Чернівецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 16 грудня 2016 року № 120-ос Про затвердження плану-графіку проведення перевірок, на підставі направлення від 06 березня 2017 року № 38 посадовою особою виконавчої дирекції Чернівецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в період з 06 березня 2017 року по 10 березня 2017 року проведено планову перевірку територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області з питань правильності та правомірності використання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року.

На підставі проведеної перевірки 10 березня 2017 року складено акт перевірки правильності та правомірності використання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області, з якого вбачається, що в ході перевірки використані документи фінансово - господарської діяльності, зокрема: головна книга, бухгалтерські субрахунки (328,365,661), розрахункові листки нарахування заробітної плати застрахованих осіб, виписки поточного банківського рахунку, трудові книжки, табелі обліку використання робочого часу, штатний розпис, накази про надання відпусток, прийому та звільнення з роботи, листки тимчасової непрацездатності, протоколи комісії із загальнообовязкового державного соціального страхування, заяви-розрахунки для призначення матеріального забезпечення, звіти за формою Ф4-ФСС з ТВП.

За результатом перевірки виявлено порушення частини першої статті 33 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування, а саме: при обчисленні середньої заробітної плати (доходу) для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності суми оплати праці включені без врахування (з перевищенням) граничної суми місячної заробітної плати (доходу), на яку нараховуються страхові внески, неправомірна допомога з тимчасової непрацездатності у сумі 12314,43 грн.

Згідно з висновками акту перевірки відповідачем виявлені порушення при нарахуванні позивачем допомоги по тимчасовій непрацездатності за листками непрацездатності:

- АВЦ 700461 за період з 30.11.2015-09.12.2015: у липні 2015 року позивачем взято заробітну плату у сумі 47878,43 грн., потрібно у сумі 20706,00 грн. Неправомірна допомога з тимчасової непрацездатності складає 401,94 грн;

- АГГ 989900 за період 14.12.2015-25.12.2015: у липні 2015 року позивачем взято заробітну плату у сумі 47878,43 грн., потрібно - у сумі 20706,00 грн., у листопаді 2015 року взято заробітну плату у сумі 5249,52 грн., потрібно - у сумі 6299,42 грн. Неправомірна допомога з тимчасової непрацездатності складає 575,04 грн.;

- АГГ 989088 за період з 30.12.2015-08.01.2016: у липні 2015 року позивачем взято заробітну плату у сумі 47878,43 грн., потрібно - у сумі 20706,00 грн, у листопаді 2015 року взято заробітну плату у сумі 5249,52 грн., потрібно - у сумі 6299,42 грн. Неправомірна допомога з тимчасової непрацездатності складає 410,72 грн.;

- АГГ 945058 за період з 24.12.2015-31.12.2015: у червні 2015 року позивачем взято заробітну плату у сумі 22087,49 грн., у липні 2015 року - сумі 21191,24 грн., у серпні 2015 року - у сумі 31850,00 грн., у вересні 2015 року - у сумі 24441,27 грн., потрібно -у червні, липні, серпні 2015 року-у сумі 20706,00 грн., у вересні 2015 року - у сумі 23426,00 грн. Неправомірна допомога з тимчасової непрацездатності складає 118,20 грн.;

- АГГ 891369 за період з 09.01.2016-18.01.2016: у липні 2015 року позивачем взято заробітну плату у сумі 47878,43 грн., потрібно - у сумі 20706,00 грн. Неправомірна допомога з тимчасової непрацездатності складає 377,78 грн.;

- АГГ 979563 за період з 04.01.2016-19.01.2016: у квітні 2015 року позивачем взято заробітну плату у сумі 26396,84 грн., у червні 2015 року - у сумі 26869,96 грн., у липні 2015 року - у сумі 37607,07 грн., у серпні 2015 року - у сумі 27354,69 грн., у вересні 2015 року - у сумі 29611,65 грн., у жовтні 2015 року - у сумі 29354,30 грн., у грудні 2015 року - у сумі 39325,09 грн., потрібно у квітні, червні, липні, серпні 2015 року - у сумі 20706,00 грн., у вересні, жовтні, грудні 2015 року - у сумі 23426,00 грн. Неправомірна допомога з тимчасової непрацездатності складає 2013,66 грн.;

- АГГ 945527 за період з 08.02.2016-17.02.2016: у червні 2015 року позивачем взято заробітну плату у сумі 22087,49 грн., у липні 2015 року - у сумі 21191,24 грн., у серпні 2015 року - у сумі 31850,70 грн., у вересні 2015 року - у сумі 24441,27 грн., у грудні 2015 року - у сумі 25582,87 грн., потрібно у червні, липні, серпні 2015 року - у сумі 20706,00 грн., у вересні, грудні 2015 року - сумі 23426,00 грн. Неправомірна допомога з тимчасової

непрацездатності складає 232,53 грн.;

- АГГ 979794 за період з 29.01.2016-11.02.2016: у червні 2015 року позивачем взято заробітну плату у сумі 28014,00 грн., потрібно у червні 2015 року - у сумі 20706,00 грн. Неправомірна допомога з тимчасової непрацездатності складає 180,00 грн.;

- АГГ 993773 за період з 25.01.2016-03.02.2016: у травні 2015 року позивачем взято заробітну плату у сумі 21316,22 грн., у червні 2015 року - у сумі 21573,22 грн., у липні 2015 року - у сумі 32104,74 грн., у серпні 2015 року - 21459,47 грн., у вересні 2015 року - у сумі 23496,16 грн., у грудні 2015 року - у сумі 33072,01 грн., потрібно - у травні, червні, липні, серпні 2015року - у сумі 20706,00 грн., у вересні, грудні 2015 року - у сумі 23426,00 грн. Неправомірна допомога з тимчасової непрацездатності складає 340,32 грн.

- АГГ 974525 за період з 10.03.2016-22.03.2016: у липні 2015 року позивачем взято заробітну плату у сумі 29588,98 грн., потрібно - у липні 2015 року у сумі 20706,00 грн. Неправомірна допомога з тимчасової непрацездатності складає 205,98 грн.;

- АГГ 932316 за період з 14.03.2016-23.03.2016: у травні 2015 року позивачем взято заробітну плату у сумі 21316,22 грн., у червні 2015 року - у сумі 21573,22 грн., у липні 2015 року - у сумі 32104,74 грн., у серпні 2015 року - 21459,47 грн., у вересні 2015 року - у сумі 23496,16 грн., у грудні 2015 року - у сумі 33072,01 грн., потрібно - у травні, червні, липні, серпні 2015 року - у сумі 20706,00 грн., у вересні, грудні 2015 року - у сумі 23426,00 грн. Неправомірна допомога з тимчасової непрацездатності складає 349,47 грн.;

- АГГ 927481 за період з 27.02.2016-21.03.2016: у серпні 2015 року позивачем взято заробітну плату у сумі 24725,40 грн., потрібно - у серпні 2015 року у сумі 20706,00 грн. Неправомірна допомога з тимчасової непрацездатності складає 209,22 грн.;

- АГГ 979989 за період з 23.03.2016-01.04.2016: у серпні 2015 року позивачем взято заробітну плату у сумі 24725,40 грн., потрібно - у серпні 2015 року у сумі 20706,00 грн. Неправомірна допомога з тимчасової непрацездатності складає 55,38 грн.;

- АГГ 989960 за період з 29.02.2016-09.03.2016: у липні 2015 року позивачем взято заробітну плату у сумі 47878,43 грн., потрібно - у сумі 20706,00 грн. Неправомірна допомога з тимчасової непрацездатності складає 490,48 грн.;

- АГГ 967943 за період з 25.03.2016-09.04.2016: у липні 2015 року позивачем взято заробітну плату у сумі 47878,43 грн. потрібно - у сумі 20706,00 грн. Неправомірна допомога з тимчасової непрацездатності складає 901,30 грн.;

- АГГ 961292 за період з 08.04.2016-16.04.2016: у червні 2015 року позивачем взято заробітну плату у сумі 21573,22 грн., у липні 2015 року - у сумі 22360,90 грн., у грудні 2015 року - 26093,55 грн., у березні 2016 року - у сумі 50976,91 грн., потрібно - у червні, липні 2015 року - у сумі 20706,00 грн., у грудні 2015 року - у сумі 23426,00 грн., у березні 2016 року - у сумі -34450,00 грн. Неправомірна допомога з тимчасової непрацездатності складає 248,17 грн.;

- АГГ 949234 за період з 25.08.2016-16.09.2016: у серпні 2015 року позивачем взято заробітну плату у сумі 34026,29 грн., у вересні 2015 року - у сумі 24804,00 три., у жовтні 2015 року - у сумі 24535,55 грн., у грудні 2015 року - у сумі 33072,01 грн., потрібно - у серпні 2015 року - у сумі 20706,00 грн., у вересні, жовтні, грудні 2015 року - 23426,00 грн. Неправомірна допомога з тимчасової непрацездатності складає 1251,74 грн.;

- АГГ 222057 за період з 28.07.2016-10.08.2016: у липні 2015 року позивачем взято заробітну плату у сумі 29588,98 грн., потрібно - у сумі 20706,00 грн. Неправомірна допомога з тимчасової непрацездатності складає 240,84 грн.;

- АГГ 982894 за період з 15.09.2016-23.09.2016: у серпні 2015 року позивачем взято заробітну плату у сумі 27354,69 грн., у вересні 2015 року - у сумі 29611,65 грн., у жовтні 2015 року - у сумі 29354,30 грн., грудні 2015 року - у сумі 39325,09 грн., у липні 2016 року - у сумі 45674,99 грн., потрібно - у серпні 2015 року - у сумі 20706,00 грн., у вересні, жовтні, грудні 2015 року - у сумі 23426,00 грн., у липні 2016 року - 36250,00 грн. Неправомірна допомога з тимчасової непрацездатності складає 1133,73 грн.;

- АГГ 983006 за період з 22.08.2016-14.09.2016: у серпні 2015 року позивачем взято заробітну плату у сумі 27354,69 грн., у вересні 2015 року - у сумі 29611,65 грн., у жовтні 2015 року - у сумі 29354,30 грн., у грудні 2015 року - у сумі 39325,09 грн., у липні 2016 року - у сумі 45674,99 грн., потрібно - у серпні - у сумі - 20706,00 грн., у вересні, жовтні, грудні 2015 року - у сумі 23426,00 грн., у липні 2016 року - 36250,00 грн. Неправомірна допомога з тимчасової непрацездатності складає 2393,21 грн.;

- АГГ 892231 за період з 12.09.2016-30.09.2016: у серпні 2016 року позивачем взято заробітну плату у сумі 37700,00 грн., потрібно - у сумі 36250,00 грн. Неправомірна допомога з тимчасової непрацездатності складає 78,68 грн.;

- АГГ 813017 за період з 03.10.2016-10.10.2016: у серпні 2016 року позивачем взято заробітну плату у сумі 37700,00 грн., потрібно - у сумі 36250,00 грн. Неправомірна допомога з тимчасової непрацездатності складає 18,83 грн.;

- АГГ 226123 за період з 27.09.2016-07.10.2016: у грудні 2015 року позивачем взято заробітну плату у сумі 25582,87 грн., потрібно - у сумі 23426,00 грн.; у серпні 2016 року - у сумі 39150,00 грн., потрібно - у сумі 36250,00 грн. Неправомірна допомога з тимчасової непрацездатності складає 87,21грн.

Загальний розмір неправомірних виплат допомоги з тимчасової непрацездатності за період з 30.11.2015 по 10.10.2016 становить 12314,43 грн.

16 березня 2017 року позивачем відповідачу подані заперечення до акту перевірки.

30 березня 2017 року відповідачем прийнято рішення № 37 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності.

Згідно з вказаним вище рішенням до територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області застосовано фінансові санкції - накладено штраф у розмірі 50 відсотків за неправомірне використання страхових коштів у сумі 6157,22 грн.

Також зазначено, що загальна сума страхових коштів, які підлягають перерахуванню до Чернівецької міської виконавчої дирекції обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності становить 18471,65 грн.

Не погодившись з рішенням відповідача, територіальне управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області звернулось до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскаржуваного рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення позивачем законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності від 30 березня 2017 року № 37 відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з оскаржуваним позивачем рішення, за результатом проведеної перевірки відповідачем встановлено порушення позивачем частини першої статті 33 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування, зокрема неврахування при розрахунку середньої заробітної плати (доходу) для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності граничної суми місячної заробітної плати (доходу), на яку нараховуються страхові внески.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV при обчисленні середньої заробітної плати (доходу) для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах враховуються всі види заробітної плати (доходу) в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу), на яку нараховуються страхові внески на страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 08 липня 2010 року № 2464 - VI (в редакції, що діяла в період розрахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності за листками непрацездатності, що були предметом перевірки) максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи, що дорівнює сімнадцяти ( а з 01 січня 2016 року - двадцяти п'яти) розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2015 рік та ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2016 рік в період з 01 січня 2015 року по 01 вересня 2015 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1218,00 грн.; в період з 01 вересня 2015 року по 01 травня 2016 року -1378,00 грн.; в період з 01 травня 2016 року по 01 грудня 2016 року - 1450,00 грн.

Так, максимальна величина бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період перевірки дорівнювала: січень-серпень 2015 року (17x1218,00) - 20706,00 грн., вересень-грудень 2015 року (17x1378,00) - 23426,00 грн., січень-квітень 2016 року (25x1378,00) - 34450,00 грн., травень-листопад 2016 року (25x1450,00) -36250,00 грн.

Частиною 2 статті 33 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування встановлено, що порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266.

Абзацом 1 пункту 3 указаного Порядку передбачено, що середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або страхові внески на відповідні види загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - єдиний внесок та/або страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов'язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати (далі - поважні причини).

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що законодавством встановлено обмеження заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу), на яку нараховуються страхові внески на страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності під час здійснення розрахунку середньої заробітної плати (доходу) для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності. Таким чином, під час здійснення розрахунку середньоденної заробітної плати необхідно враховувати не весь заробіток особи, яка перебувала у тимчасовій непрацездатності, а заробіток в межах граничної суми саме місячної заробітної плати (доходу), на яку нараховувався єдиний внесок.

З матеріалів справи встановлено, що позивач при обчисленні середньої заробітної плати (доходу) для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності включив суми оплати праці без врахування (з перевищенням) граничної суми місячної заробітної плати (доходу), на яку нараховуються страхові внески.

З пояснень представників позивача встановлено, що для розрахунку середньої заробітної плати (доходу) для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області взято весь заробіток особи, яка перебувала у тимчасовій непрацездатності, отже, фактично і той, з якого не нараховувався єдиний внесок.

З урахуванням наведеного, дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість висновків відповідача про те, що позивачем для розрахунку середньоденної заробітної плати не були враховані законодавчі обмеження, та безпідставно взято для розрахунку увесь заробіток, в тому числі і той, з якого не нараховувався єдиний внесок, що призвело до неправомірної виплати допомоги з тимчасової втрати працездатності в перевіряємий період.

Оцінивши доводи апеляційної скарги щодо правильності обчислення середньоденної заробітної плати при нарахуванні допомоги у звязку з тимчасовою втратою працездатності відповідно до абз. 2 п. 2 та п. 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, колегія суддів вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.

Згідно з абз. 2 п. 2 цього Порядку сума допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною або хворим членом сім'ї) у розрахунку на місяць не повинна перевищувати розміру максимальної величини бази нарахування єдиного внеску. А відповідно до пункту 4 Порядку середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) не може перевищувати максимальну величину бази нарахування єдиного внеску з розрахунку на один календарний день, яка обчислюється шляхом ділення встановленого її розміру в останньому місяці розрахункового періоду на середньомісячну кількість календарних днів (30, 44).

Так, положення абз. 2 п. 2 Порядку визначають суму страхових виплат, яка є похідною від розміру середньоденної заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) і обчислюється шляхом множення суми денної виплати, розмір якої встановлюється у відсотках середньоденної заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) залежно від страхового стажу, якщо його наявність передбачена законодавством, на кількість календарних днів, що підлягають оплаті. Так, для визначення страхової виплати необхідно дві величини: середньоденну заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) помножену на кількість календарних днів, що підлягають оплаті.

Неправильно розрахований розмір середньоденної заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) призводить до неправильного визначення розміру страхової виплати.

З матеріалів справи встановлено, що загальний розмір неправомірних виплат допомоги з тимчасової непрацездатності за період з 30.11.2015 по 10.10.2016 складає 12314,43 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 15 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування роботодавець як страхувальник має право на безоплатне отримання в органах Фонду інформації про порядок використання коштів Фонду.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 15 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування встановлено відповідальність роботодавця за порушення порядку використання коштів Фонду, несвоєчасне або неповне їх повернення.

Відповідно до ч. 6 ст. 15 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 10 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування Фонд має право накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону.

З урахуванням наведеного, оцінивши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у відповідача підстав для прийняття стосовно позивача рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності від 30 березня 2017 року № 37, згідно з яким загальна сума страхових коштів, які підлягають перерахуванню до Фонду, становить 18471,65 грн (загальний розмір неправомірних виплат допомоги з тимчасової непрацездатності 12314,43 грн + штраф у розмірі 50 відсотків від указаної суми, що складає 6157,22 грн).

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що при поданні заявок-розрахунків для виплати матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду ним дотримано вимоги їх оформлення та надання пояснень з підтверджуючими документами для їх отримання, а саме: копій листків непрацездатності та розрахунків. При цьому від працівників відповідача, які здійснювали прийом заявок та проводили перерахування даних коштів протягом 2016 року, зауважень щодо перевищення граничних сум отримано не було.

Відповідно до пункту 7 Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22 грудня 2010 року № 26, при опрацюванні заяви-розрахунку робочі органи Фонду перевіряють правильність заповнення реквізитів, наявність даних про страхувальника в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, дані про сплату ним єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, працівники Фонду при опрацюванні поданих страхувальниками заяв-розрахунків, перевіривши їх відповідність вимогам названого Порядку, проводять перевірку правильності нарахування та призначення матеріального забезпечення застрахованій особі, й не здійснюють перевірки первинних бухгалтерських документів, на підставі яких страхувальниками вносяться відомості до заявок-розрахунків.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про невжиття відповідачем превентивних заходів щодо унеможливлення надмірного використання коштів Фонду з метою подальшого використання інформації при проведенні спеціалістами контрольно-ревізійного відділу перевірок із застосуванням відповідних санкцій, оскільки це суперечить вимогам чинного законодавства.

У зв'язку з встановленими у справі обставинами під час апеляційного розгляду справи доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року - без змін.

Постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбаченим цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу з дня складення постанови в повному обсязі.

Ухвала суду складена в повному обсязі 30 червня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6