Справа № 826/13109/16
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 червня 2017 року № 826/13109/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Клименчук Н.М., суддів : Арсіря Р.А., Костенка Д.А., розглянувши в порядку письмового провадження, адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання"
до треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Кабінету Міністрів України Державне підприємство "Енергоринок" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг
провизнання акту недійсним та нечинним ,
На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" до Кабінету Міністрів України за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство "Енергоринок" та Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнати незаконним та нечинним з моменту прийняття абзац 4 пункту 1 Змін, що вносяться до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2015 № 263, затверджених Постановою КМУ від 25.05.2016 року № 368.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржуваний нормативно-правовий акт прийнято відповідачем з порушенням норм чинного законодавства та із перевищенням повноважень.

В порядку, встановленому статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України та Положенням про автоматизовану систему суду, затвердженого рішенням ради суддів України № 30 від 26.11.2010 року у зв'язку з припиненням повноважень судді, в провадженні якого перебувала адміністративна справа 826/13109/16, справу розподілено між суддями повторно.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.04.2017 року справу прийнято до провадження суддею Клименчук Н.М. та призначено до розгляду в судовому засіданні, у колегіальному складі, на 25.04.17року.

В судове засідання 25.04.2017 року, з'явились представники позивача та відповідача. Третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача явки представників в судове засідання не забезпечено.

Представником позивача позовні вимоги підтримано у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та наданих додаткових поясненнях.

Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечував, в обґрунтування правомірності Змін внесених, до пункту 1 Постанови КМУ від 07.05.2015 року Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2016 року № 368, зіслався на обставини викладені у письмових запереченнях. Крім того, представником відповідача, на запитання суду повідомлено, що відомості з приводу виключення оскаржуваного пункту з Постанови № 263 йому нічого не відомо.

Суд, керуючись частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у судовому засіданні 25.04.2017 року, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження, при цьому судом покладено на представника Кабінету Міністрів України обов'язок щодо надання до суду письмових пояснень з приводу дотримання юридичної техніки при винесенні оскаржуваного нормативно-правового акту.

Після прийняття рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження представником позивача подано до суду додаткові письмові пояснення з приводу заявленого позову.

Відповідачем вимог суду щодо надання пояснень не виконано.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На виконання вимог статті 23 Закону України "Про електроенергетику" (із змінами та доповненнями внесеними Законом України від 07.04.2015 №284-VIII "Про внесення змін до Закону України "Про електроенергетику"), Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 07.05.2015 №263 "Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження" (далі - Постанова №263).

Постановою Кабінету Міністрів України № 368 від 25.05.2016 року « Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 7 травня 2015 року №263», поряд з іншим, абзацом 4 пункту 1 Постанови доповнено пункт 1 Постанови №263 абзацом 5 наступного змісту: «розрахунки з оптовим постачальником електричної енергії за електричну енергію публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" і товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", що постачається на неконтрольовану територію, здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання як першочергові в обсягах загальних платежів за Донецькою та Луганською областями відповідно;»

Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» не погоджується із вказаними змінами, вважає їх протиправними та прийнятими відповідачем із перевищенням повноважень, у зв'язку із чим просить суд визнати незаконним та нечинним з моменту прийняття абзац 4 пункту 1 Змін, що вносяться до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2015 № 263, затверджених Постановою КМУ від 25.05.2016 року № 368.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ", підставами для визнання будь-якого акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 113, 116 Конституції України визначено, що Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який у своїй діяльності, керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України. Кабінет Міністрів України у межах свої повноважень, зокрема, спрямовує і координує роботу міністерств, інших органів виконавчої влади; утворює, реорганізовує та ліквідовує відповідно до закону міністерства та інші центральні органи виконавчої влади, діючи в межах коштів, передбачених на утримання органів виконавчої влади.

Згідно ч. 1 ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Організацію, повноваження і порядок діяльності Кабінету Міністрів України визначено Законом України "Про Кабінет Міністрів України" від 27.02.2014 N 794-VII (далі Закон N 794-VII).

Частиною 3 ст.4 України "Про Кабінет Міністрів України" передбачено, що Кабінет Міністрів України відповідно до Конституції України та цього Закону затверджує Регламент Кабінету Міністрів України, який визначає порядок проведення засідань Кабінету Міністрів України, підготовки та прийняття рішень, інші процедурні питання його діяльності.

Відповідно до пункту 1 § 32 Регламенту проекти актів Кабінету Міністрів готуються на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів, доручень Прем'єр-міністра, а також за ініціативою членів Кабінету Міністрів, центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій з дотриманням вимог цього Регламенту.

Згідно із § 33 Регламенту головним розробником проекту акта Кабінету Міністрів є орган, який вносить проект акта до Кабінету Міністрів України. Розробниками проектів актів Кабінету Міністрів є міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, державні колегіальні органи, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації відповідно до своєї компетенції. Проект акта Кабінету Міністрів підлягає обов'язковому погодженню усіма заінтересованими органами, а також Мінфіном та Мінекономрозвитку (за винятком проекту розпорядження з кадрових питань).

Судом встановлено, що Міністерством енергетики та вугільної промисловості України внесено на розгляд Кабінету Міністрів України проект постанови « Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2015 року № 263».

Відповідно до Пояснювальної записки та довідки про погодження оскаржуваного проекту Змін, метою прийняття акта є встановлення механізму купівлі та продажу електричної енергії, що поставляється виключно на контрольовану територію, оптовим постачальником у виробників з альтернативних джерел енергії, що мають гарантії, надані законодавством України, відповідно до положень Закону України «Про електроенергетику», що провадять діяльність на неконтрольованій території, за умови наявності технічної можливості постачання (передачі) виробленої електроенергії на контрольовану територію будь-якими об'єктами передачі електричної енергії, що здійснюють виробництво електроенергії на неконтрольованій території та забезпечують її постачання на контрольовану територію у точках обліку визначених Міністерством енергетики та вугільної промисловості України.

Проект Акта погоджено без зауважень: з Міністерством оборони України, Службою безпеки України, Міністерством з питань тимчасово окупованих територій та ВПО України.

До проекту акта внесено зауваження (пропозиції): Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Міністерством фінансів України. отримано висновок Міністерства юстиції України: погоджено із зауваженнями та застереженнями.

Між тим, як вбачається з Висновку Міністерства юстиції України за результатами правової експертизи до проекту постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.205 року № 263", зауваження не стосуються оскаржуваних позивачами частин Постанови.

Згідно з § 50 Регламенту до проекту акта Кабінету Міністрів України додаються: пояснювальна записка; довідка про погодження проекту акта; протокол узгодження позицій; висновок Мін'юсту; порівняльна таблиця.

В матеріалах справи наявні всі зазначені вищезазначені документ із відповідним оформленням, а тому суд приходить до висновку, що відповідач дотримався встановленого чинним законодавством порядку затвердження оскаржуваної постанови. Вказане в сукупності свідчить, що відповідач при внесенні змін до постанови діяв у порядку, спосіб визначений законом.

Разом з тим, суд, дослідивши надані сторонами докази та заслухавши пояснення сторін, зазначає наступне.

Відносини, що виникають у зв'язку з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, державним наглядом за безпечним виконанням робіт на об'єктах електроенергетики незалежно від форм власності, безпечною експлуатацією енергетичного обладнання і державним наглядом за режимами споживання електричної і теплової енергії врегульовано Законом України «Про електроенергетику» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про електроенергетику" купівля всієї електричної енергії, виробленої на електростанціях, потужність чи обсяг відпуску яких перевищують граничні показники (крім випадків, передбачених цим Законом), та весь її оптовий продаж здійснюються на оптовому ринку електричної енергії України. Функціонування інших оптових ринків електричної енергії в Україні забороняється.

Оптовий ринок електричної енергії України створюється на підставі договору. У договорі визначаються мета та умови діяльності, права, обов'язки та відповідальність сторін. Цей договір погоджується з центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику в електроенергетичному комплексі, національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Антимонопольним комітетом України.

Правила оптового ринку електричної енергії України є невід'ємною частиною договору і визначають механізм функціонування оптового ринку електричної енергії України, порядок розподілу навантажень між генеруючими джерелами, правила формування ринкової ціни на електричну енергію.

Статтею 151 Закону України "Про електроенергетику" визначено порядок проведення розрахунків на оптовому ринку електричної енергії, зокрема встановлено, що для проведення розрахунків за закуплену на оптовому ринку електричної енергії України та спожиту електричну енергію енергопостачальники, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, їх відокремлені підрозділи та оптовий постачальник електричної енергії відкривають в установах уповноваженого банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання. Для проведення розрахунків з погашення заборгованості за спожиту електричну енергію з використанням механізмів погашення заборгованості, визначених Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", енергопостачальники, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, і оптовий постачальник електричної енергії відкривають в установі уповноваженого банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання для погашення заборгованості. Перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання в уповноваженому банку для зарахування коштів за електричну енергію затверджується та доводиться до відома споживачів національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Споживачі, які купують електричну енергію у енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, вносять плату за поставлену їм електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку.

Кошти з поточних рахунків із спеціальним режимом використання енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, перераховуються згідно з алгоритмом оптового ринку електричної енергії виключно на: поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії; поточний рахунок підприємства, яке здійснює розподіл електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами; поточний рахунок енергопостачальника; поточний рахунок із спеціальним режимом використання для погашення заборгованості оптового постачальника електричної енергії.

Відповідно до змісту статті 1 цього Закону поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптового ринку електричної енергії - рахунки суб'єктів господарської діяльності, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території та оптове постачання електричної енергії, відкриті в уповноваженому банку і призначені виключно для накопичення коштів, отриманих за електричну енергію від споживачів, та розрахунків з учасниками оптового ринку електричної енергії

Алгоритм оптового ринку електричної енергії, відповідно до змісту зазначеної норми - це порядок розподілу уповноваженим банком коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання без платіжних доручень, який встановлюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Разом з тим, статтею 23 Закону України « Про електроенергетику» визначено особливі забезпечення енергопостачання в умовах надзвичайного стану, особливого періоду та у разі надзвичайних ситуацій в об'єднаній енергетичній системі України.

Вказаною нормою делеговано повноваження особливості регулювання правових, економічних та організаційних відносин, пов'язаних з продажем електричної енергії з оптового ринку електричної енергії України на тимчасово окуповану територію та на територію, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, а також відносин, пов'язаних з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням, купівлею, продажем і використанням електричної енергії на тимчасово окупованій території та на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження - Кабінету міністрів України.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 07.05.2015 №263 "Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження"

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії Пояснювальної записки до проекту постанови № 263, метою прийняття акту є саме визнання особливостей регулювання економічних та організаційних відносин на оптовому ринку електричної енергії України, що стосуються відносин пов'язаних з продажем, виробництвом, передачею, постачанням, купівлею і використанням електричної енергії на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 263 електрична енергія, яка виробляється на неконтрольованій території, крім електричної енергії виробника, що має гарантії, надані законодавством, продається на цій території суб'єктам електроенергетики, які провадять діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом (далі - енергопостачальники, що провадять діяльність на неконтрольованій території), та/або споживачам електричної енергії відповідної області, та/або іншим суб'єктам господарювання, розташованим у відповідній області, згідно з умовами багатостороннього договору, що укладається між суб'єктами електроенергетики, що провадять діяльність на неконтрольованій території (далі - багатосторонній договір).

Пунктами 4 та 5 Постанови № 263 встановлено, що Порядок, механізм та принципи взаємодії суб'єктів електроенергетики, що виникають у зв'язку з виробництвом, передачею, постачанням, купівлею та продажем електричної енергії, порядок формування цін (тарифів), компенсації технологічних втрат електричної енергії під час передачі, а також розрахунків за електричну енергію, послуги з передачі та постачання електричної енергії, інші питання регулювання відносин у сфері електроенергетики на неконтрольованій території визначаються багатостороннім договором.

Суб'єкти електроенергетики, що одночасно провадять діяльність на контрольованій та неконтрольованій території, ведуть окремий бухгалтерський облік господарської діяльності на неконтрольованій та контрольованій території.

З аналізу наведених норм вбачається, що регулювання економічних та організаційних відносин на оптовому ринку електричної енергії України здійснюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, тоді як ці ж відносини на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження регулюються виключно положеннями Постанови № 263 Кабінету Міністрів України.

Відповідачем зазначені обставини не заперечуються, при цьому вказується, що зміни, внесені до Постанови № 263 від 07.05.2015 року, оскаржуваним абзацом Постанови № 368 від 25.05.2016року, жодним чином не впливають на економічні та організаційні відносин на оптовому ринку електричної енергії України поза межами території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, не встановлюють альтернативних способів здійснення розрахунків з оптовим постачальником електричної енергії, а тому не суперечать вимогам статей 15 та 15-1 Закону України «Про електроенергію».

Суд не погоджується з такими доводами відповідача, з огляду на наступне.

Спірним Абзацом 4 пункту 1 Постанови № 368 від 25.05.2016 року «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України № 263 від 07.05.2015 року» встановлено, що розрахунки з оптовим постачальником електричної енергії за електричну енергію публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" і товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", що постачається на неконтрольовану територію, здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання як першочергові в обсягах загальних платежів за Донецькою та Луганською областями відповідно.

Території, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, не охоплюють Донецьку та Луганську області цілком, а відповідний перелік населених пунктів визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014р. № 1085-р «Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Таким чином, відповідач, встановивши абзацом четвертим пункту 1 Постанови № 368 черговість розрахунків з оптовим постачальником електричної енергії на всій території Донецької та Луганської областей, а не лише на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, вийшов за межі повноважень, передбачених статтею 23 Закону України «Про електроенергетику».

Враховуючи наведені фактичні обставини справи, а також норми законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, а тому абзац 4 пункту 1 Постанови № 368 є незаконним.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що в подальшому Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 року № 985 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 7 травня 2015 року №263» спірний абзац пункту 1 Постанови № 263 виключено.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведені обставини позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати незаконним та нечинним з моменту прийняття абзац 4 пункту 1 Змін, що вносяться до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2015 № 263, затверджених Постановою КМУ від 25.05.2016 року № 368.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Суддя Н.М. Клименчук

Судді Р.О. Арсірій

Д.А. Костенко