Справа № 826/3282/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 червня 2017 року 10:35 № 826/3282/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Зубенко М.О.,

за участю сторін:

представників позивача - Дорошенка М.М., Бойко В.В.,

представника відповідача - Піонтковської А.О.,

розглянувши адміністративну справу за позовом Автогосподарства Головного управління МВС України в Київській області до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Автогосподарство Головного управління МВС України в Київській області до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 09.12.2016 року № (за платежем - податок на додану вартість) за податковими зобов'язаннями на суму 288543 грн. та штрафними санкціями на суму 72136 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 09.12.2016 року № (за платежам - податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності) за податковими зобов'язаннями на суму 36199 грн. та штрафними санкціями на суму 9050 грн.;

- стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що перевіряючими невірно нарахований дохід установи за період серпень-грудень 2013 року, що призвело до завищення нарахованого зобов'язання для сплати податку на додану вартість. Крім того, на думку позивача, відповідачем порушено вимоги ст. 137.4.3. п.137.4 ст. 137 ПК України, оскільки Автогосподарство Головного управління МВС України в Київській області перебуває в стадії ліквідації та не складено відповідний ліквідаційний баланс, а відтак нарахування податку на прибуток є протиправним.

В ході судового розгляду даної справи представники позивача позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених в письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані представниками сторін документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі направлень №1514/26-15-14-02-02 та №1515/26-15-14-02-02 від 09.11.2015 року, згідно пп.78.1.5 п.78.1. ст.78 ПК України проведена документальна позапланова виїзна перевірка Автогосподарства Головного управління МВС України в Київській області (код 08563731) з питань, що стали предметом розгляду заперечень від 02.11.2016 року №108/26-15-14-02-02 на акт від 17.10.2016 року №426/26-15-14-02-02/08563731, за результатами якої складено відповідний акт №479/26-15-14-02-02/08563731 від 24.11.2016 року.

За результатами перевірки встановлено порушення Автогосподарством Головного управління МВС України в Київській області:

- п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.188.1. ст.188, п.187.1 ст.187, п.200.1, п.200.2 ст. 200 ПК України встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету (25 Декларації з ПДВ) всього в сумі 338360 грн., а саме за: червень 2013 року в сумі 12481 грн., липень 2013 року в сумі 11274 грн., серпень 2013 року в сумі 4895 грн., вересень 2013 року в сумі 10066 грн., жовтень 2013 року в сумі 11104 грн., листопад 2013 року в сумі 6116 грн., грудень 2013 року в сумі 7706 грн., січень 2014 року в розмірі 14206 грн., лютий 2014 року в розмірі 13402 грн., березень 2014 року в розмірі 9364 грн., квітень 2014 року в розмірі 8199 грн., травень 2014 року в розмірі 9757 грн., червень 2014 року в розмірі 8873 грн., липень 2014 року в розмірі 8522 грн., серпень 2014 року в сумі 8133 грн., вересень 2014 року в розмірі 7667 грн., жовтень 2014 року в розмірі 5785 грн., листопад 2014 року в сумі 13179 грн., грудень 2014 року в розмірі 16680 грн., січень 2015 року в розмірі 19424 грн., лютий 2015 року в розмірі 28519 грн., березень 2015 року в розмірі в сумі 11237 грн., квітень 2015 року в розмірі 10136 грн., травень 2015 року в розмірі 9212 грн., червень 2015 року в розмірі 6754 грн., липень 2015 року в розмірі 9325 грн., серпень 2015 року в розмірі 6247 грн., вересень 2015 року в розмірі 4297 грн., жовтень 2015 року в розмірі 21637 грн., листопад 2015 року в розмірі 5107 грн., грудень 2015 року в розмірі 5051 грн., січень 2016 року в сумі 2627 грн., лютий 2016 року в сумі 2627 грн., березень 2016 грн. в сумі 1200 грн., квітень 2016 року в сумі 2627 грн., травень 2016 року в сумі 2627 грн., липень 2016 року в сумі 1200 грн., серпень 2016 року в сумі 1200 грн.;

- пп. 134.1.1 п.134.1 ст. 134, п.135.1 п.135.4 ст. 135, п. 44.1, п.44.2 ст. 44 ПК України та п. 3 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», п. 15 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», п. 5.6 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку №11 «Зобов'язання» АТГ ГУ МВС України в Київській області занижено податок на прибуток в розмірі 36199 грн., в т.ч. 2013 р. - 21405 грн., 2014 р. - 14793 грн.

На підставі вказаного акта перевірки та виявлених порушень податковим органом 09.12.2016 року прийнято податкове повідомлення-рішення:

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 288543 грн. за податковими зобов'язаннями та 72136 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності у розмірі 36199 грн. за податковими зобов'язаннями та 9050 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Незгода позивача з даними податковими повідомленнями-рішеннями від 09.12.2016 року зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Автогосподарство Головного управління МВС України в Київській області не було включено до реєстру неприбуткових організацій у зв'язку з тим, що останнім не було надано до податкового органу за місцем реєстрації відповідних документів.

Відповідно до вимог ст. 135 ПК України (у редакції, що діяла у 2013-2014 роках) Автогосподарство Головного управління МВС України в Київській області є платником податку на прибуток на загальних підставах.

При цьому, як повідомив представник податкового органу позивачем в порушення пп.49.18.3 п.49.18 ст. 49 ПК України подано податкові декларації з податку на прибуток за 2013-2016 рр. з нульовими показниками.

Крім того, згідно наданих до перевірки первинних документів Автогосподарство Головного управління МВС України в Київській області здійснювало фінансово-господарську діяльність щодо надання послуг з оренди приміщення, машиномісць для паркування автомобілів тощо), при цьому, не задекларувало отримання доходів та не подавало декларацію з ПДВ, оскільки не було зареєстровано платником ПДВ.

Відповідно до пп. 133.1.1 п. 133.1 ПКУ (в редакції, що діяла на момент здійснень правовідносин) платниками податку - резидентами є, зокрема, суб'єкти господарювання юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за межами; неприбуткові установи та організації у разі отримання прибутку від неосновні діяльності та/або доходів, що підлягають оподаткуванню відповідно до цього розділу.

Особливості оподаткування неприбуткових організацій визначено ст. 157 ПКУ. Так, згідно з п. 157.1 ст. 157 ПКУ ця стаття застосовується до неприбуткових установ та організацій, зареєстрованих згідно з вимогами законодавства та внесених контролюючими органами в установленому порядку до Реєстру неприбуткових організацій та установ, які є, зокрема, органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, Національною академією наук України та створеними ними установами або організаціями, що утримуються за рахунок коштів відповідних бюджетів.

Пунктом 157.12 ст. 157 ПКУ з метою оподаткування центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр всіх неприбуткових організацій та їх відокремлених підрозділів, які звільняються від оподаткування згідно з положеннями цього пункту.

Право неприбуткової організації на користування пільгами в оподаткуванні податком на прибуток виникає після внесення такої організації до Реєстру неприбуткових організацій та установ контролюючими органами в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 135.1 ст. 135 ПКУ доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до ст. 137, на підставі документів, зазначених у п. 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до п. 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до п. 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у п. 135.3 цієї статті та у ст. 136 цього Кодексу.

Згідно з пп. 135.4.1 п. 135.4 ст. 135 ПКУ дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань, та включає дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо); особливості визначення доходів від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг для окремих категорій платників податків або доходів від окремих операцій встановлюються положеннями цього розділу.

До інших доходів включають, зокрема, доходи від операцій оренди/лізингу, визначені відповідно до п. 153.7 ст. 153 цього Кодексу (пп. 135.5.2 п. 135.5 ст. 135 ПКУ).

Поряд з цим, згідно з п. 180.1 ст. 180 ПКУ для цілей оподаткування платником податку є, зокрема, будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Порядок реєстрації осіб як платників ПДВ передбачено ст.ст. 180-183 ПКУ. При цьому, ст.ст. 181 та 182 ПКУ визначено умови для реєстрації особи як платника ПДВ, відповідно до яких реєстрація особи як платника ПДВ може здійснюватись як в обов'язковому порядку, так і за добровільним рішенням особи.

Зокрема, п. 181.1 ст. 181 ПКУ (у редакції, що діяла у 2013 році) передбачено, що у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених ст. 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Відповідно до п. 181.1 ст. 181 ПКУ (в редакції, що діє з 2014 року) під обов'язкову реєстрацію як платника податку на додану вартість підпадає особа, у якої загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з розділом V Кодексу, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1 млн. грн. (без урахування ПДВ).

Як свідчать матеріали справи, загальний обсяг господарських операцій позивача за період січень-травень 2013 року складав 317587 грн. При цьому, Автогосподарство ГУ МВС України в Київській області не було подано до контролюючого органу заяву про реєстрації його в якості платника ПДВ.

Таким чином, з червня 2013 року позивач є платником ПДВ на загальних підставах.

Так, відповідно до п. 183.10 ст. 183 ПКУ будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, н подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність з ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без прав нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

У свою чергу, згідно з п. 185.1 ст. 185 ПКУ об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митні території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПКУ датою виникнення податкових зобов'язань постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в ра; постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платник податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, щ обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митне декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документ, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Разом з тим, згідно з п. 102.1 ст. 102 ПКУ контролюючий орган, крім випадків визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до ст. 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доході (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п. 133.4 ст. 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Пунктом 123.1 ст. 123 ПКУ передбачено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платню податків на підставах, визначених пп. 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 п. 54.3 ст. 5 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 2 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Наведене в сукупності свідчить про наявність підстав для збільшення позивачу грошових зобов'язань за платежами - податок на додану вартість та податок на прибуток, оскільки у позивача виник обов'язок зі сплати вказаних платежів з червня 2013 року, а відтак оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем правомірно та з урахуванням всіх обставин справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог Автогосподарства Головного управління МВС України в Київській області відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов