Справа № 804/3394/17
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2017 рокусправа № 804/3394/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

секретарі судового засідання Федосєєвій Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року у справі № 804/3394/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області про скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 29.05.2017 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 18.05.2017 року №2072 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоровя особи слідчого управління ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1А.» в частині п.1 про накладення на старшого слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоровя особи слідчого управління ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Разом з адміністративним позовом позивач подав клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії вказаного вище наказу в частині п.1 про накладення на старшого слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоровя особи, слідчого управління ГУНП підполковника поліції ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

В обґрунтування клопотання про забезпечення позову зазначено, що звільнення з посади призведе до призначення на цю посаду іншої особи, що в подальшому унеможливить захист порушених трудових прав та законних інтересів позивача. В разі реалізації наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності шляхом прийняття відповідного наказу по особовому складу про його звільнення зі служби в поліції, даний наказ вичерпає свою дію фактом його реалізації, а тому надання у подальшому судом оцінки такому наказу та його можливе скасування не забезпечить реального захисту порушених прав. При цьому позивач буде вимушений ініціювати інше провадження щодо оскарження наказу по особовому складу про звільнення зі служби в поліції, що потребує значних зусиль та часу і може призвести до додаткових витрат.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року в задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову ухвалу про задоволення клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Відповідач надіслав до апеляційного суду заперечення на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримали вимоги апеляційної скарги, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що забезпечення позову у спосіб зазначений позивачем, є втручанням у внутрішню діяльність державного органа та не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидним є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Відповідно до частини третьої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення субєкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення субєкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Таким чином, наведена вище правова норма статті містить вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» судам необхідно враховувати, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Предметом спору у даній справі є, зокрема, наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 18.05.2017 року №2072 в частині п.1 про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, та саме цей наказ є (або може бути) підставою для видання в подальшому наказу про звільнення позивача зі служби в поліції.

Оскільки вказане рішення (наказ), яке позивач вважає протиправним та оскаржує, є підставою для його звільнення, то заявником наведені обґрунтовані підстави того, що в разі невжиття заходів щодо забезпечення адміністративного позову, для відновлення його прав, свобод та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Колегія суддів зазначає, що реалізація відповідачем наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 18.05.2017 року №2072 призведе до звільнення позивача зі служби в Національній поліції України, що є очевидною небезпекою заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача і для їх відновлення позивач вимушений буде звернутись до суду із додатковим позовом про поновлення його на службі, тобто докласти значних зусиль.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача пояснив, що дійсно, наслідком реалізації спірного наказу є наказ про звільнення ОСОБА_1, але такий наказ до теперішнього часу не прийнятий, оскільки позивач знаходиться на лікарняному.

Таким чином, існують підстави для забезпечення позову, передбачені частиною 1 статті 117 КАС України.

Таким чином, вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії пункту першого оскаржуваного наказу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, а також не є втручанням у внутрішню діяльність відповідача як державного органу.

Однак, судом першої інстанції не були враховані вищезазначені обставини, що призвело до помилкового висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Оцінюючи в сукупності обставини справи, приймаючи до уваги характер розглядуваного спору, колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення клопотання про забезпечення позову.

Вжиті заходи забезпечення позову є своєчасними, відповідають предмету позову, є співрозмірними із заявленими вимогами, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення, а їх невжиття може унеможливити ефективний захист прав позивача, призвести до заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам.

Відповідно до пункту 1 статті 202 КАС України підставами для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до частини другої статті 211 КАС України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції про забезпечення адміністративного позову не перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 199, 202, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року у справі № 804/3394/17 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року у справі № 804/3394/17 скасувати.

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову задовольнити.

Зупинити дію пункту 1 Наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 18.05.2017 року №2072 до набрання рішенням суду законної сили.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

В повному обсязі ухвалу складено 04 липня 2017 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак