Справа № 751/2210/17
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 751/2210/17 Головуючий у 1-й інстанції: Мороз К.В. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

06 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ст. 41 КАС України, в залі суду апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернулася до Новозаводського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що, на її думку, відповідач, відмовляючи їй у призначенні пенсії відповідно до частини п'ятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII, допускає хибне трактування норм чинного законодавства України, ігноруючи рішення Конституційного Суду України та Європейського суду з прав людини, тим самим порушуючи соціальні права позивача, передбачені Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 травня 2017 року задоволено вказаний адміністративний позов. Визнано дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області щодо відмови ОСОБА_3 у призначенні пенсії згідно з частиною п'ятою статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII протиправними. Зобов'язано Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Чернігівської області призначити ОСОБА_3 пенсію згідно з частиною п'ятою статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII, у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах, із розрахунку 60 відсотків місячної заробітної плати за відповідну вислугу років, передбачену частиною першою статті 86 Закону України "Про прокуратуру".

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено наступне.

ОСОБА_3 у період з 01.09.1984 року по 27.06.1986 року навчалася на денному відділенні Харківського юридичного інституту імені Ф.Е.Дзержинського і отримала вищу освіту за спеціальністю "Правознавство" та здобула кваліфікацію юриста, що підтверджується копією диплому серії НОМЕР_1 (а.с. 16-17), архівною довідкою № П-130П/341 від 11.10.2016 року (а. с. 22).

Згідно записів в трудовій книжці ОСОБА_3 працювала з 16.01.1996 року по 09.04.1996 року на посаді юрисконсульта в Городянській держподатінспекції, з 09.04.1006 року по 29.08.2011 року на прокурорських посадах в прокуратурі Чернігівської області, з 29.08.2011 року по 10.02.2017 року на прокурорських посадах в Генеральній прокуратурі України (а.с. 18-21).

Згідно довідки Генеральної прокуратури України № 11/1-317-17 від 12.05.2017 року за підрахунками Департаменту кадрової роботи та державної служби вислуга років, що дає ОСОБА_3 право на пенсію відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII, станом на 10.02.2017 року становила 21 рік 11 місяців 23 дні. (а.с.35-36).

10.02.2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за вислугою років у відповідності до ч. 5 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру".

Листом Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Чернігівської області № 9836/06 від 28.03.2017 року у задоволенні заяви було відмовлено з посиланням на те, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про Кабінет Міністрів України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, не призначаються. А отже для призначення пенсії в ромі пі пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах відповідно до ч.5 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" згідно заяви позивача від 10.02.2017 року, немає законних підстав, бо пенсії не призначаються (а.с. 12-12).

Не погоджуючись з вказаною відмовою відповідача, позивач звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.

Відповідно до частини 1 статті 86 Закону "Про прокуратуру", прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Згідно ч. 5 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", працівникам, які не мають вислуги років, передбаченої частиною першою цієї статті, за наявності необхідного стажу роботи на посадах прокурорів, а також страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", після досягнення чоловіками 57 років, а жінками віку, що на п'ять років менше, ніж пенсійний вік, установлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах, із розрахунку 60 відсотків місячної заробітної плати за відповідну вислугу років, передбачену частиною першою цієї статті. Передбачене цією частиною зниження віку для жінок застосовується також до завершення періоду підвищення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року.

Судом першої інстанції було встановлено, що станом на 10 лютого 2017 року ОСОБА_3, не мала вислуги років, передбачених ч. 1 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", проте мала необхідний стаж роботи на посадах прокурорів - 13 років, а також страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", після досягнення віку, що на п'ять років менше, ніж пенсійний вік, установлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З урахуванням вказаного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позивач мала право на призначення пенсії у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах, із розрахунку 60 відсотків місячної заробітної плати за відповідну вислугу років, передбачену частиною першою статті 86 Закону України "Про прокуратуру", а тому відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії на підставі ч. 5 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" є протиправною.

З урахуванням зазначеного колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, а тому вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 41, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 травня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 06.07.2017 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.