Справа № 815/6507/16
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/6507/16

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Федусика А.Г.,

- Яковлєва О.В.,

при секретарі - Осавуляк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросток" до Головного управління Державної фіскальної інспекції в Одеській області про визнання противоправним та скасування податкового повідомлення-рішення -,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.09.2016 р. № .

В обґрунтування адміністративного позову позивач (далі - Підприємство) зазначив, що висновки в акті перевірки від 25.08.2016 р. № 268/15-32-14-02/32086843, на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, містять відомості щодо виявлених порушень, факт існування яких не підтверджений належними засобами доказування та допустими доказами, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено всупереч законодавству, що регулює спірні правовідносини. Так, перевіряючими встановлено порушення позивачем податкового законодавства, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 1217153 грн. Позивач вказує, що формування податкового кредиту здійснювалося за наявності усіх визначальних факторів, висновки про неправомірність включення до податкового кредиту ПДВ коштів, сплачених за взаємовідносинами із контрагентами не підтверджені жодним документом бухгалтерського та податкового обліку, або іншими доказами, які є допустимими у розумінні чинного податкового законодавства та, відповідно, є незаконним.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року адміністративний позов задоволений.

Визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 12.09.2016 р. № .

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, Головного управління ДФС в Одеській області звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Головного управління ДФС в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

На підставі направлень від 27.07.2016 р. №№ 1957/14-02, 1955/14-02, 1954/14-02, 1953/14-02, 1960/14-02, 1958/14-02, 1959/14-02, виданих ГУ ДФС в Одеській області, згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України та відповідно до наказу ГУ ДФС в Одеській області від 11.07.2016 р. № 1072 співробітниками контролюючого органу проведена документальна планова виїзна перевірки ТОВ "Агросток" з питань дотримання вимог податкового, валютного, та іншого законодавства за період з 01.01.2015 р. по 31.03.2016 р., за результатами якої складено акт від 25.08.2016 р. № 268/15-32-14-02/32086843.

Перевіркою, серед іншого, встановлено порушення ТОВ "Агросток" вимог п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, в результаті чого занижено суму податку на прибуток в сумі 1056328 грн.; п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, пп. "е" п.201.1 ст.201 ПК України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету, в розмірі 1217153 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 12.09.2016 р. № (а.с.109), яким ТОВ "Агросток" збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 1217153 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 608577 грн.; від 12.09.2016 р. № , яким ТОВ "Агросток" збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 1056328 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 72917 грн.

Не погодившись із вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ "Агросток" оскаржило останні в адміністративному порядку, за результатами якого податкове повідомлення-рішення від 12.09.2016 р. № рішенням про результати розгляду скарги ДФС України від 14.11.2016 р. № 24473/6/99-9911-01-01-25 скасовано, а податкове повідомлення-рішення від 12.09.2016 р. № - залишено без змін, що зумовило звернутися позивача за судовим захистом із даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправними, оскільки в матеріалах справи наявні первинні документи, бухгалтерські та інші супутні документи, надані позивачем, за змістом відповідають вимогам законодавства, що пред'являються до первинних документів, доказів недостовірності даних в цих документах відповідачем не надані та під час розгляду справи судом першої інстанції не встановлено.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правильним та таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, Податкового кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-ХIV.

В апеляційній скарзі вказується на те, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим апелянтом ставиться питання про скасування постанови Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року та ухвалення нової постанови, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, між ТОВ "Агросток" та ПАТ "Радсад" укладено договір поставки від 21.05.2015 р. № 21/05/15, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язується поставити та передати у власність Покупцю визначений цим Договором товар (пшениця, кукурудза, ячмінь, соняшник), а Покупець прийняти та оплатити товар на умовах Договору. На виконання умов зазначеного договору Постачальником виписані видаткові та податкові накладні на загальну суму 3080228,53 грн. (ПДВ 616045,70 грн.).

Розрахунки між суб'єктами господарювання проводились у безготівковій формі: на поточний рахунок ПАТ "Радсад" покупцем сплачено 3696274,23 грн. Заборгованість по взаємовідносинах з ПАТ "Радсад" на кінець перевіряємого періоду відсутня.

Крім того, між ТОВ "Агросток" та СВК "Іскра" укладено договір поставки від 28.01.2015 р. № 4-15, відповідно до умов якого Продавець зобов'язується поставити і передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію в асортименті, за ціною, якістю, кількістю і на умовах Договору. На виконання умов зазначеного договору виписано видаткові та податкові накладні на загальну суму 680708,40 грн. (ПДВ 136141,66 грн.).

Розрахунки між суб'єктами господарювання проводились у безготівковій формі: на поточний рахунок СВК "Іскра" покупцем сплачено 3696274,23 грн. Заборгованість по взаємовідносинах з СВК "Іскра" на кінець перевіряємого періоду відсутня.

Також між ТОВ "Агросток" та ПСП "Південне" укладено договір поставки від 24.02.2015 р. № 10/15, відповідно до умов якого Продавець зобов'язується поставити і передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію в асортименті, за ціною, кількістю та на умовах Договору. На виконання умов зазначеного договору виписано видаткові та податкові накладні на загальну суму 985635 грн. (ПДВ 197127 грн.).

Розрахунки між суб'єктами господарювання проводились у безготівковій формі: на поточний рахунок ПСП "Південне" покупцем сплачено 1182762 грн. Заборгованість по взаємовідносинах з ПСП "Південне" на кінець перевіряємого періоду відсутня.

Крім того, між ТОВ "Агросток" та ТОВ "Вікторія" укладено договір поставки від 31.03.2015 р. № 14/15, відповідно до умов якого Продавець зобов'язується поставити і передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію в асортименті, за ціною, якістю, кількістю і на умовах Договору. На виконання умов зазначеного договору виписано видаткові та податкові накладні на загальну суму 129449,86 грн. (ПДВ 25899,98 грн.).

Розрахунки між суб'єктами господарювання проводились у безготівковій формі: на поточний рахунок ТОВ "Вікторія" покупцем сплачено 434061,23 грн. Заборгованість по взаємовідносинах з ТОВ "Вікторія" на кінець перевіряємого періоду відсутня.

Як вбачається з акту перевірки, перевіряючі дійшли висновку про те, що по взаємовідносинах ТОВ "Агросток" із ПАТ "Радсад", СВК "Іскра", ПСП "Південне", ТОВ "Вікторія" встановлено завищення податкового кредиту на загальну суму 1173702 грн.

Вищевказаний висновок перевіряючих обґрунтований нереальністю, на їхню думку, вищезазначених операцій з поставок сільськогосподарської продукції, оскільки постачальники не можуть визнаватися учасниками ринку зерна - суб'єктами виробництва зерна, так як в останніх відсутні об'єкти інфраструктури ринку зерна, які забезпечують умови виробництва зерна (відповідні обсяги земельних ділянок у власності або оренді; матеріально-технічні ресурси), його заготівлі, зберігання та реалізації; неможливість придбання по ланцюгу документального оформленого постачання зерна, первинний продаж якого оформлено зазначеними вище суб'єктами; відсутність у первинних облікових документів підприємства якісних (в окремих випадках) показників зерна, відсутність класності; найменування посадових осіб, відповідальних за здійснення виробничої операції і правильність її оформлення; особові підписи та їх розшифрування; проведеною перевіркою неможливо підтвердити факт вирощування продуктів сільськогосподарського призначення вищенаведеними підприємствами та їх подальший продаж до контрагентів-покупців, а саме ТОВ "Агросток" за період з 01.01.2015 по І квартал 2016 р. на загальну суму 5868489 грн.

Так, в акті перевірки вказано, що постачальники сільськогосподарської продукції: ПАТ "Радсад", СВК "Іскра", ПСП "Південне", ТОВ "Вікторія" не мали в наявності ділянки для вирощування сільськогосподарської продукції у тому розмірі, в якому були потрібні для вирощування сільськогосподарської продукції, яка була ними реалізована. При цьому перевіркою не встановлено придбання цими постачальниками за період з 01.01.2015 по 31.03.2016 сільськогосподарської продукції, яка б була в подальшому реалізована на адресу ТОВ "Агросток".

Таким чином, проведеною перевіркою встановлено відсутність факту реального одержання (купівлі) ТОВ "Агросток" відповідної кількості ідентифікованого товару від ПАТ "Радсад", СВК "Іскра", ПСП "Південне", ТОВ "Вікторія", що підтверджує недійсність (неможливість) формування ним відповідного активу, доводить введення в обіг ідентифікованого товару невстановленого походження та нереальність здійснення ТОВ "Агросток" первинного постачання сільськогосподарської продукції від ПАТ "Радсад", СВК "Іскра", ПСП "Південне", ТОВ "Вікторія" через відсутність факту (джерела) його законного введення в обіг та/або реального задекларованого виробництва у контрагентів.

Такі висновки в акті перевірки були зроблені у зв'язку з наступними обставинами. Згідно з базою даних АІС "Податковий блок" ПАТ "Радсад" є виробником сільськогосподарської продукції у 2015 р. Підприємством подано до територіальних органів ГУ ДФС податкову декларацію з фіксованого сільськогосподарського податку від 02.03.2015 р. № , де вказано наявність земельних ділянок для вирощування сільськогосподарської продукції у 2015 р. в кількості 451,90 га. При цьому для вирощування такої кількості, з урахуванням середніх показників врожайності по Україні згідно Державного комітету статистики, знадобиться 2631,68 га землі. Крім того, неможливо встановити наявність будь-яких складських приміщень та додаткових земельних ділянок, придатних для вирощування та зберігання реалізованої с/г продукції. У зв'язку із цим перевіряючі дійшли висновку про неможливість підтвердження факту вирощування продуктів с/г продукції та їх подальшої реалізації ТОВ "Агросток" за період з 01.01.2015 по 31.03.2016 на суму 3080228,53 грн.

Разом з тим, згідно акту перевірки, реалізована ПАТ "Радсад" с/г продукція в періоді з 01.01.2015 по 31.03.2016 охоплює не тільки врожай 2015 р., але й частина продукції, а саме пшениця, соняшник та ячмінь, яка вирощена в 2014 р. Отже розрахунок ГУ ДФС в Одеській області щодо необхідної кількості землі, наявної в 2015 році, для вирощування продукції в 2015 році, зроблений з урахуванням сумарного обсягу продукції, вирощеної в 2014-2015 рр. При цьому дані про середню врожайність в Україні вказані без посилання на будь-які офіційні джерела, які можуть бути використані в такому розрахунку працівниками контролюючого органу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до інформації з сайту Державного комітету статистики України www.ukrstat.gov.ua, наводяться відомості лише про урожайність основних сільськогосподарських культур, з 1 га площі збирання, проте наводяться загальні відомості про урожайність зернових та зернобобових культур - без вказівки урожайності окремо по культурами та насіння соняшнику.

На думку перевіряючих, які вказували вищевказану інформацію, для вирощування необхідної кількості проданої продукції підприємству ПАТ "Радсад" знадобиться 2631,68 га землі, але підприємство звітує тільки за землю у розмірі 451,9 га. При цьому не встановлено придбання сільськогосподарської продукції, яку реалізовану за період, що перевірявся.

Слід також зауважити, що ПАТ "Радсад" реалізовувало на користь ТОВ "Агросток" в травні та червні 2015 року ячмінь озимний та пшеницю врожаю 2014 року, а не 2015.

Також слід взяти до уваги, що згідно довідки, наданої ПАТ "Радсад" до Управління Держземагентства у Миколаївському районі Миколаївської області від 16.04.2014 № 432/751-МР/1300/14, за ПАТ "Радсад" обліковуються земельні ділянки в розрізі територій сільських рад: Радсадівській - загальною площею 2730,2 г, із них знаходиться у постійному користуванні 26891 га, в т.ч. 513,19 га - рілля, в оренді рілля - 61,29 га; Кіровській - загальною площею 520,6073 га, із них рілля - 516,5773 га; Кривобалківській - загальною площею 159,8395 га рілля.

До того ж, відповідно ф.29-сг "Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду на 01.12.2014", яка була подана ПАТ "Радсад" до органів статистики, в 2014 році посівна площа під зерновими та зернобобовими культурами займає 600 га: під пшеницею озимною -360 га, під ячменем озимним - 240 га. При цьому одержано врожаю у початково-оприбуткованій вазі: пшениці озимної - 1055,08 т, ячменя озимного - 845,72 т, у вазі після доробки - пшениці озимної - 995,57 т, ячменя озимного - 799,96 т. Тоді як ПАТ "Радсад" реалізовано ТОВ "Агросток" із врожаю 2014 р. - 524,740 т ячменя і 725,660 т пшениці.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що твердження ГУ ДФС в Одеській області щодо неможливості ПАТ "Радсад" поставити ТОВ "Агросток" вказану кількість сільськогосподарської продукції є хибними, що було правильно встановлено судом першої інстанції.

Щодо взаємовідносин з ТОВ "Агросток" із СВК "Іскра" в акті перевірки зазначено, що згідно бази даних АІС "Податковий блок", СВК "Іскра" є виробником сільськогосподарської продукції. Підприємством подано то територіальних органів ГУ ДФС податкову декларацію з фіксованого сільськогосподарського податку від 15.02.2015 № , де вказано наявність земельних ділянок для вирощування сільськогосподарської продукції в 2015 році в кількості 409,62 га. Згідно ЄРПН за період з 01.01.2015 по 31.03.2016 СВК "Іскра" здійснило продаж пшениці в кількості 851,37 т (потреба в землі 304,06 га), соняшника - 333,58 т (потреба в землі 158,85 га), ячміня - 555,78 т (потреба в землі 213,76 га).

Податковий орган знов взяв за основу відомості з офіційного сайту Державного комітету статистики www.ukrstat.gov.ua, де наводяться відомості лише про урожайність основних сільськогосподарських культур, з 1 га площі збирання, проте наводяться загальні відомості про урожайність зернових та зернобобових культур - без вказівки урожайності окремо по культурами та насіння соняшнику, перевіряючи дійшли висновку, що для вирощування вищеозначених обсягів с/г культур СВК "Іскра" знадобилось би 676,67 га землі, тоді як підприємством надано звітність лише за землю в розмірі 409,62 га.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що сільськогосподарська продукція, яка вказана в акті перевірки як реалізована СВК "Іскра" в період з січня 2015 року по березень 2016 pоку, це не тільки продукція, яка вирощена в 2015 pоці, а й частина продукції, а саме пшениця та ячмінь, які реалізовані до липня 2015 року, це продукція вирощена в 2014 році, соняшник, який реалізований до серпня 2015 року - це продукція також вирощена в 2014 році. Отже, розрахунок ГУ ДФС в Одеській області щодо необхідної кількості землі для вирощування продукції в 2015 році стосовно цього контрагента є неправильними, оскільки зроблений з урахуванням сумарного обсягу продукції, вирощуваної в 2014 році та 2015 pоці, але з використанням даних щодо наявності земель тільки в 2015 році.

Відповідно до акту перевірки, СВК "Іскра" реалізовувало ТОВ "Агросток" в січні 2015 року та з серпня 2015 р. по березень 2016 р. соняшник товарний. Соняшник, який був реалізований ТОВ "Агросток" протягом січня 2015 р. (18.8 т) - це продукція 2014 р.

Крім того, згідно довідки, наданої СВК "Іскра" Глиняською сільською радою № 271 від 28.09.2015, СВК "Іскра" орендував на території Глинянської сільської ради земельні частки (паї) в кількості 73 ділянки на площу 403,38 га.

Довідкою ф. 29-сг "Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду на 01.12.2015", яка була подана СВК "Іскра" до органів статистики і Довідкою виконавчого комітету Глинянської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області № 270 від 28.09.2015 року підтверджується , що посівна площа під соняшником займає 203,38 га. При цьому одержано врожаю у початково - оприбуткованій вазі: соняшник - 277,1 т, у вазі після доробки - соняшник - 259 т.

При цьому СВК "Іскра" було реалізовано на користь ТОВ "Агросток" 178,56 т соняшника врожаю 2015 р.

Стосовно взаємовідносин з ТОВ "Агросток" із ПСП "Південне" в акті перевірки наведено наступне. Згідно бази даних АІС "Податковий блок", ПСП "Південне" є виробником сільськогосподарської продукції. Підприємством подано то територіальних органів ГУ ДФС податкову декларацію з фіксованого сільськогосподарського податку від 15.02.2015 № , де вказано наявність земельних ділянок для вирощування сільськогосподарської продукції в 2015 році в кількості 375,7012 га. Згідно ЄРПН за період з 01.01.2015 по 31.03.2016 ПСП "Південне" здійснило продаж пшениці в кількості 3518,18 т (потреба в землі 1256,49 га), кукурудзи - 2424,66 т (потреба в землі - 404,11 га), соняшника - 515 т (потреба в землі 245,24 га).

І по цьому контрагенту були взяті за основу відомості з офіційного сайту Державного комітету статистики www.ukrstat.gov.ua, де наводяться відомості лише про урожайність основних сільськогосподарських культур, з 1 га площі збирання, проте наводяться загальні відомості про урожайність зернових та зернобобових культур - без вказівки урожайності окремо по культурами та насіння соняшнику, перевіряючи дійшли висновку, що для вирощування вищеозначених обсягів с/г культур ПСП "Південне" знадобилось би 1905,84 га землі, тоді як підприємством надано звітність лише за землю в розмірі 375,7012 га.

Проте, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що сільськогосподарську продукцію, яка вказана в акті перевірки як реалізована ПСП "Південне" в період з січня 2015 р. по березень 2016 p., це не тільки продукція, яка вирощена в 2015 p., а і частина продукції, а саме пшениця та ячмінь, які реалізовані до липня 2015 p., це продукція вирощена в 2014 році, кукурудза, яка реалізована до листопада 2015 р. - це продукція також вирощена в 2014 році. Отже розрахунок ГУ ДФС в Одеській області щодо необхідної кількості землі для вирощування продукції в 2015 році є невірним, він зроблений з урахуванням сумарного обсягу продукції, вирощуваної в 2014 р. та 2015 p., але з урахуванням даних щодо наявності земель тільки в 2015 році.

Відповідно до акту перевірки ПСП "Південне" реалізовувало ТОВ "Агросток" в лютому та березні 2015 року кукурудзу. Вся ця продукція урожаю не 2015 року, а урожаю 2014 року.

Згідно матеріалів справи, а саме довідки, наданої ПСП "Південне" відділом Держземагентства у Вільшанському районі від 20.01.2014 № 66 за ПСП "Південне" значаться земельні ділянки в розрізі територій сільських рад: Вільшанська - 1328,54 га, із них паї-1311,51 га; Вікторія - 177,9 га, із них паї 169,52 га; Аврора - 203,23 га, із них паї - 203,23 га; Південне - 970,41 га, із них паї - 953,46 га, землі державної власності - 16,95 га.

Довідкою ф.29-сг "Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду на 01.12.2014", яка була подана ПСП "Південне" до органів статистики, посівна площа під кукурудзою займає 935,67 га. При цьому одержано врожаю у початково-оприбуткованій вазі: кукурудза - 3534,10 т, у вазі після доробки - кукурудза - 3534,10 т, а реалізовано на користь ТОВ "Агросток" - 292,040 т кукурудзи.

Щодо взаємовідносин з ТОВ "Агросток" із ТОВ "Вікторія" в акті перевірки зазначено, що ТОВ "Вікторія" згідно бази даних АІС "Податковий блок" є виробником сільськогосподарської продукції і підприємством не подано до територіальних органів ГУ ДФС податкову декларацію з фіксованого сільськогосподарського податку, в якій зазначено наявність земельних ділянок для вирощування сільськогосподарської продукції. При цьому в періоді з 01.01.2015 по 31.03.2016 ТОВ "Вікторія" здійснено продажу пшениці в кількості 42 т, ячміню - 56,90 т.

Свій висновок про те, що для вирощування вищеозначених обсягів с/г культур ТОВ «Вікторія» знадобилось би 180, 04 га землі, перевіряючи знов зробили на підставі відомостей з офіційного сайту Державного комітету статистики www.ukrstat.gov.ua, де наводяться відомості лише про урожайність основних сільськогосподарських культур, з 1 га площі збирання, проте наводяться загальні відомості про урожайність зернових та зернобобових культур - без вказівки урожайності окремо по культурами та насіння соняшнику. Факту придбання ТОВ "Вікторія" с/г продукції у перевіряємому періоді перевіряючими не встановлено.

На підставі викладеного перевіряючи дійшли висновку про неможливість підтвердження факту вирощування продуктів с/г призначення та їх подальший продаж на користь ТОВ "Агросток" у періоді з 01.01.2015 по 31.03.2016 на суму 361667,71 грн., у т.ч. 2015 - 232217,85 грн., І кв. 2016 - 129449,86 грн.

Згідно Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для платників єдиного податку - сільськогосподарських товаровиробників передбачена вимога щодо оформлення та реєстрації прав власності/користування земельними ділянками (пп. 14.1.235 п. 14.1 ст. 14, п. 292 1.1 ст. 292 1 Кодексу).

Проте ТОВ "Вікторія" не використовувало спрощену систему оподаткування та не було платником єдиного податку, а було платником податків на загальних підставах. Згідно довідки ф.29-сг "Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду на 01.12.2015", яка була подана ТОВ "Вікторія" до органів статистики, посівна площа під пшеницею займає 69,0 га, під ячменем озимим - 20,0 га, під ячменем ярим - 50,0 га. При цьому в 2015 році одержано врожаю у початково-оприбуткованій вазі: пшениця - 158,7 т, ячмінь ярий - 450,0 т, ячмінь озимий - 180,0 т, у вазі після доробки - пшениця - 142,8 т., ячмінь ярий - 405,0 т, ячмінь озимий - 162,0 т. Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "Вікторія" реалізувало на користь ТОВ "Агросток" 96,090 т пшениці.

В акті перевірки було також зазначено про неможливість підтвердження факту продажу ТОВ "Вікторія" товару ТОВ "Агросток" за І квартал 2016 року на суму 129449,86 грн. та в т.ч. наводяться дані щодо попередньо оплати, яка була здійснена ТОВ "Агросток" на рахунок ТОВ "Вікторія" в березні 2016 року: 04.03.2015 - 60309,94 грн. (ПДВ - 10051,66 грн.); 14.03.2016 - 60309,94 грн. (ПДВ - 10051,66 грн.); 28.03.2016 - 34779,99 грн. (ПДВ - 5796,66 грн.), а всього 155399,80 грн. (ПДВ - 25899,98 грн.).

Однак колегія суддів зазначає, що згідно матеріалів справи перерахування попередньої (авансової) оплати на користь ТОВ "Вікторія" було відображено ТОВ "Агросток" в бухгалтерському обліку проводкою Дт 631 - Кт 3112 на суму 155399,80 грн. Собівартість товарів відображається по Кт рахунків 2811 і 2812, на яких операції з перерахування попередньої оплати, здійснені на користь ТОВ "Вікторія", не відображались.

Пунктом 9.2 ПСБУ 16 передбачено, що "Витрати" не визнаються витратами та не включаються до звіту про фінансові результати: попередня (авансова) оплата запасі, робіт, послуг.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ "Вікторія"у І кварталі 2016 року перерахувало позивачу попередню оплату в сумі 129499,86 грн. (без ПДВ), яку позивач до складу собівартості не включав.

Таким чином, висновок податкового органу про віднесення цієї суми до складу собівартості реалізованої продукції та зменшення податкового кредиту ТОВ "Агросток" в березні 2016 року на 25899,98 грн. є помилковим, що було правильно встановлено судом першої інстанції.

До того ж, по всім вищезазначеним контрагентам в акті перевірки вказано, що в договорах із постачальниками зазначено, що якість товару повинна відповідати вимогам ДСТУ, але ніяких сертифікатів або інших документів відповідності вимогам ДСТУ до перевірки не надано.

Щодо доводів відповідача про відсутність сертифікатів якості сільськогосподарської продукції, як підстави для визнання господарських операцій позивача із контрагентами безтоварними, суд апеляційної інстанції зазначає наступне:

09 квітня 2014 року прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скорочення кількості документів дозвільного характеру" (набрав чинності 26.04.2014 р.), яким закладено правові механізми, спрямовані на звільнення підприємців від необхідності проходження зайвих та обтяжливих адміністративних процедур.

Вищезазначеним законом скасовано сертифікацію послуг із зберігання зерна та продуктів його переробки та сертифікації якості зерна; необхідності погодження на ввезення на територію України кожної партії засобів захисту рослин, сертифікатів відповідності сільськогосподарської продукції та сировини рослинного походження щодо вмісту в них залишкової кількості пестицидів, агрохімікатів та важких металів, сертифікатів про дотримання регламентів застосування пестицидів та агрохімікатів; проведення аналітичних досліджень засобів захисту рослин дозволяє усунути надмірне державне регулювання, що направлено на забезпечення прозорих умов для функціонування аграрного ринку, стимулювати інвестиції.

Також, постановою Кабінету Міністрів України від 28.01.2015 р. № 42 "Деякі питання дерегуляції господарської діяльності " скасовано карантинний сертифікат на зерно та олійні продукти.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги пояснення позивача ТОВ «Агросток» про те, що с/х продукція, яка поставлялась постачальниками на адресу ТОВ «АГРОСТОК» не включена до Переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, який затверджений Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01.02.2005 року N 28 зі змінами та доповненнями, тому надання разом з товаром сертифікатів підтвердження якості продукції не є обов'язковим.

Колегія суддів апеляційної інстанції також враховує, що за законодавством Європейського Союзу послуги із зберігання зерна є діяльністю із низьким ступенем ризику. У зв'язку з цим сфера надання послуг із зберігання не потребує сертифікації, проходження процедур оцінки відповідності та іншого додаткового державного регулювання.

Тому, суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи відповідача про відсутність сертифікатів якості сільськогосподарської продукції, як підстави для визнання господарських операцій позивача із контрагентами безтоварними.

Крім того, в п.2.1 договорів з постачальниками вказуються загальні вимоги до Товару, відповідність Товару більшості з яких можливо встановити без проведення спеціальних аналізів при приймання Товарів безпосередньо при відвантаженні Товарів (запах, колір, здоровий вигляд). Відповідно до п.2.4 договорів показники якості поставленого Продавцем Товару, які визначені виробничо-технічною лабораторією в пункті вивантаження, є остаточними.

Коли сторони укладали договори на вказаних умовах, сторони розуміли, що відвантаження Товару бути здійснюватись постачальниками з власних або орендованих зерносховищ, які не мають сертифікатів відповідності послуг із зберігання зерна та продуктів його переробки, а відповідно не мають атестованої (акредитованої) виробничо-технологічної лабораторії для визначення якісних показників сільськогосподарської продукції. При цьому це не суперечить ст. 7 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні», відповідно до якої суб'єктами зберігання зерна є: зернові склади (елеватори, хлібні бази, хлібоприймальні, борошномельні і комбікормові підприємства), суб'єкти виробництва зерна, які зберігають його у власних або орендованих зерносховищах, та інші суб'єкти господарювання, які беруть участь у процесі зберігання зерна.

Перевірка показників якості Товарів відповідно до укладених договорів здійснювалась в пунктах вивантаження, тобто у покупців сільськогосподарської продукції.

При цьому колегія ссуддів звертає увагу на те, що при постачанні продукції на адресу деяких покупців ТОВ «Агросток», показники якості відображені на зворотній сторінці ТТН, а при постачанні продукції на адресу інших покупців - в Актах розрахунку ціни до договору та додатках до договору, які складалися на кожну поставку товару в залежності від якісних показників товару на підставі даних лабораторних досліджень та які містяться в матеріалах справи.

Ще одним доводом апелянта було вказано те, що перевіркою було встановлено неможливість підтвердження факту вирощування продуктів сільськогосподарського призначення підприємствами (ПАТ «Радсад», СВК «Іскра», ПСП «Південне», ТОВ «Вікторія») та їх подальший продаж до контрагентів- покупців, а саме ТОВ «Агросток» за період з 01.01.2015 р. по 31.03.2016 р.

ТОВ «АГРОСТОК» було надано всі необхідні документи підтверджуючі дійсність всіх операцій і правильність податкового обліку ТОВ «АГРОСТОК». При цьому, Актом перевірки не встановлено жодного фактичного порушення вимог норм законодавства, яке б позбавляло ТОВ «АГРОСТОК» права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість та витрат підприємства.

В Акті перевірки (стор. 11, 13, 16, 17) наводяться дані про обсязі продаж сільськогосподарської продукції ПАТ «Радсад», СВК «Іскра», ПСП «Південне», ТОВ «Вікторія» за період з 01.01.2015 р. по 31.03.2016 р. Ці дані наведені в Акті перевірки згідно даних єдиного реєстру податкових накладних. На підставі порівняння цих наведених даних з єдиного реєстру податкових накладних та даних щодо реалізації с/г продукції цими контрагентами на користь ТОВ «АГРОСТОК» за вказаний період, ГУ ДФС в Одеській області зроблений висновок про неможливість реалізації цими контрагентами с/г продукції на користь ТОВ «АГРОСТОК». Вважаємо, що використання інформації з єдиного реєстру податкових накладних як джерела інформації щодо обсягів реалізації продукції вважаємо не коректним, оскільки:

По-перше, до податкових накладних можуть складатися та найімовірніше складалися розрахунки коригування до податкових накладних. При цьому можливі коригування в податкових накладних як кількості товарів, так і їх найменування (номенклатури), що не було прийнято до уваги перевіряючими ГУ ДФС в Одеській області.

По-друге, відповідно до п.18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Мінфіна України № 1307 від 31.12.2015 р. податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Відповідно складана податкова накладна підлягає реєстрації в ЄРПН за правилами, які встановлені діючим законодавством України, або після постачання товарів, або після отримання попередньої оплати (авансу), в залежності від того, яка подія відбулася раніше. Тобто можливо контрагентами податкові накладні виписувалися та реєструвалися в ЄДПН не у зв'язку з постачанням с/г продукції , а у зв'язку з отриманням попередньої оплати (авансу) від покупців. Це також не було прийнято до уваги перевіряючими ГУ ДФС в Одеській області при складанні висновків за Актом перевірки.

Колегія суддів звертає увагу , що в Акті перевірки (стор. 13), вказано, що ПАТ «Радсад», СВК «Іскра», ПСП «Південне», ТОВ «Вікторія» не мали в наявності земельні ділянок для вирощування сільськогосподарської продукції в тому розмірі, які були потрібні для вирощування сільськогосподарської продукції, яка була ними реалізована.

Згідно матеріалам справи, суд апеляційної інстанції приходить до наступного, що всі ці висновки є невірними, вони засновані на припущеннях ГУ ДФС в Одеській області у зв'язку з наступним:

Сільськогосподарська продукції, яка вказана в Акті перевірки (стор. 11, 13, 16, 17) як реалізована цими підприємствами в період з січня 2015 р. по березень 2016 р., це не тільки продукція, яка вирощена в 2015 р., а і частина продукції, які реалізовані В 2015 р., це продукція вирощена в 2014 році. Таким чином розрахунок ГУ ДФС в Одеській області щодо необхідної кількості землі для вирощування продукції в 2015 році є невірним, він зроблений з урахуванням сумарного обсягу продукції, вирощуваного в 2014 р. та 2015 р., але з використанням даних щодо наявності земель тільки в 2015 році. При цьому звідки ГУ ДФС в Одеській області наводять дані про середню врожайність в України не відомо.

Згідно інформації з офіційного сайту Державного комітету статистики www.ukrstat.gov.ua, де наводяться відомості лише про урожайність основних сільськогосподарських культур, з 1 га площі збирання, проте наводяться загальні відомості про урожайність зернових та зернобобових культур - без вказівки урожайності окремо по культурами та насіння соняшнику.

Таким чином висновки ГУ ДФС в Одеській області щодо неможливості постачальників-контрагентів поставити ТОВ «Агросток» вказану кількість сільськогосподарської продукції є хибними.

Разом з тим вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК України. Так, згідно з пунктом 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон N 996-XIV.

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням має дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно зі статтею 1 Закону N 996-XIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Водночас відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Поряд із тим, з наданих позивачем доказів вбачається, що договори мали на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ними, оскільки договори виконані сторонами в повному обсязі (товар поставлений).

Придбання ТОВ "Агросток" с/г продукції підтверджується наявними в матеріалах справи копіями договорів поставки, податкових накладних, видаткових накладних, специфікацій, бухгалтерських довідок, розрахунків, квитанцій, товарно-транспортних накладних, карток по рах. 631 за січень 2015 р. - березень 2016 р. по контрагентам, платіжних доручень, довідок сільських рад, довіреностей тощо.

Зазначені документи складені за результатами проведених операцій та з дотриманням вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", статті 44, статті 201 Податкового кодексу України, містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

Отже, фактичні обставини об'єктивно засвідчують правомірність формування позивачем податкових зобов'язань по операціям постачання с/г продукції на користь ТОВ "Агросток", відповідно до первинних бухгалтерських документів та по податковим накладним, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.

Наявні в матеріалах справи первинні документи, бухгалтерські та інші супутні документи, надані позивачем, за змістом відповідають вимогам законодавства, що пред'являються до первинних документів, доказів недостовірності даних в цих документах відповідачем не надані та під час розгляду справи судом не встановлено.

Відповідачем не наведено будь-яких доводів та не надано жодних доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених позивачем господарських операцій, які свідчили б про невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування податкового кредиту.

Тому, податковий орган діяв в порушення чинного національного фіскального законодавства. Відповідно його податкове повідомлення-рішення, яке було складено внаслідок помилкових висновків, згідно з пунктом 1 статті 1 Першого протоколу є незаконним.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем було надано всі первинні документи у розумінні ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні " та Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, на підтвердження фактичного отримання с/г товарів від контрагентів.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що вищерозглянуті висновки відповідача в акті перевірки ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджені жодними документами та доказами з боку відповідача. Натомість, позивачем документально підтверджено правомірність формування податкового кредиту по господарським операціям з контрагентами, реальність операцій з постачання с/г культур на користь ТОВ "Агросток", у зв'язку із чим суд дійшов висновку про неправомірність податкового повідомлення-рішення від 12.09.2016 р. № .

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб'єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросток" обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, у зв'язку із чим підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального закону та вирішив справу по суті правильно, тому постанова суду першої інстанції в порядку ст.200 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись, ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Т.М.Танасогло

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.В.Яковлєв