Справа № 332/1551/17
Суддя: Федоренко О. І.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1551/17
Провадження № 2-а/332/69/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2017 м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Федоренка О.І.,

при секретарі Івановій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобовязання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до ЦО УПФУ м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, в обґрунтування якого зазначив, що з 28 квітня 2007 року він перебуває на обліку в ЦО УПФУ м. Запоріжжя та отримує пільгову пенсію по списку №1 зі зниженням пенсійного віку згідно п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 28 квітня 2017 року він набув право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та 12 травня 2017 року звернувся до ЦО УПФУ м. Запоріжжя із заявою про призначення йому пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до вимог вище вказаного Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати по України, за останні три роки, що передують року звернення. Але, листом №91/К-9 від 29 травня 2017 року ЦО УПФУ м. Запоріжжя йому відмовлено у призначенні пенсії за віком на загальних підставах, оскільки, на думку відповідача, він вже і так отримує пенсію за віком. З даним рішенням він не згоден та вважає його таким, що порушує його права, тому просить суд визнати протиправними дії ЦО УПФУ м. Запоріжжя щодо відмови у призначені йому пенсії за віком та зобов'язати відповідача призначити та здійснити перерахунок і виплату йому пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

В судовому засідання позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в ньому доводи та обґрунтування, просять задовольнити.

Представник відповідача в судовому засідання заперечувала проти задоволення позову виходячи з наступного. Позивач на даний час і так отримує пенсію за віком. Крім того, при переведенні з одного виду пенсії на інший, враховується заробітна плата за період страхового стажу, зазначеного в ст. 40 вказаного Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, а тому проводити перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої зарплати за останні три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком не має законних підстав.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 28.04.2007 року перебуває на обліку в ЦО УПФУ м.Запоріжжя та отримує пенсію по Списку №1 згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

12.05.2017 року позивач звернувся до ЦО УПФУ м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком.

На заяву позивача ЦО УПФУ м. Запоріжжя листом від 29.05.2017 року № 91/К-9 йому було відмовлено, з посиланням на те, що позивач вже отримує такий вид пенсії.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають право на пенсію працівники, які зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Судом було встановлено, що позивачу з 28.04.2007 року призначена пенсія саме на підставі вищезазначеної норми Закону України «Про пенсійне забезпечення», на момент призначення такого виду пенсії пільгова пенсія за віком, позивач мав вік 50 років, такий вид пенсії надавав можливість позивачу продовжувати працювати та отримувати пенсію, і виплата такого виду пенсії позивачу з моменту її призначення не припинялось.

З 01.01.2004р. набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058.

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Таким чином, враховуючи те, що пенсія позивачу за віком на пільгових умовах призначена під час дії Закону №1058, то посилання суду першої інстанції про те, що позивачу призначено пенсію за іншим Законом, а не за Законом №1058, є безпідставними, оскільки такі доводи суперечать положенням п.2 Прикінцевих положень Закону №1058, яким чітко визначено, що пільгові пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Оскільки, положення ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на які посилається позивач, стосуються осіб, які вперше звернулися за призначенням пенсії за цим Законом, то суд першої інстанції дійшов не правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивачу раніш вже була призначена пенсія за віком на підставі цього Закону.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що під час відмови позивачу у призначенні пенсії за його заявою від 12.05.2017 року відповідач діяв в межах своїх повноважень, і така відмова є обґрунтованою та правомірною, а тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 3, 4, 18, 71, 86, 159-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: О.І. Федоренко