Справа № 809/966/16
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5480/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Шинкар Т.І.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Сільськогосподарське підприємство ,,Пуків агро" на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства ,,Фруктово-Трейд" до Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Сільськогосподарське підприємство ,,Пуків агро", про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В :

03 серпня 2016 року Фермерське господарство (ФГ) ,,Фруктово-Трейд" звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (реєстрацію права оренди земельних ділянок) за №23708990 від 17.08.2015 року, №23710944 від 17.08.2015 року, №23649247 від 13.08.2015 року та №23683327 від 14.08.2015 року.

Постановою від 31 березня 2017 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Сільськогосподарське підприємство ,,Пуків агро" (далі - ТзОВ ,,СП ,,Пуків агро") подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на ті обставини, що згідно діючого законодавства державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Державний реєстратор як суб'єкт владних повноважень, з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку та уникнення подвійної реєстрації здійснив запит на інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01 січня 2013 року, перевірив наявну інформацію про відсутність реєстрації речових прав на нерухоме майно (земельну ділянку) та їх обтяження і провів належним чином реєстрацію договорів оренди між ТзОВ СП ,,Пуків агро" та фізичними особами - власниками земельних ділянок.

Таким чином, третя особа вважає, що наведені в оскарженій постанові твердження є необґрунтованими та такими, що викладені з порушенням норм чинного законодавства України, неправильним застосуванням його правових норм, а також без повного всестороннього і об'єктивного аналізу всіх обставин, які мають важливе значення і повинні були бути враховані, а отже, є такими, що не відповідають вимогам законодавства України, у зв'язку з чим мають бути повторно досліджені.

З огляду на викладене відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що Рішеннями державного реєстратора Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області Човганюк В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексні номери №23708990 від 17.08.2015 року, №23710944 від 17.08.2015 року, проведена державна реєстрація права оренди земельних ділянок, розташованих на території Помонятівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, кадастрові номери відповідно НОМЕР_5 (площа 0,3277 га), НОМЕР_6 (площа 0,3701 га), за Товариством з обмеженою відповідальністю ,,Сільськогосподарське підприємство ,,Пуків Агро" (, індекс 77074, Івано-Франківська область, Рогатинський район, село Пуків) на підставі договорів оренди землі від 18.06.2015, укладених між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю ,,Сільськогосподарське підприємство ,,Пуків Агро" (два договори), а також внесені записи про інше речове право відповідно за №10822954 та №10823845.

Рішеннями державного реєстратора Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області Нагірняка О. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексні номери №23649247 від 13.08.2015 року, №23683327 від 14.08.2015 року, проведена державна реєстрація права оренди земельних ділянок, розташованих на території Помонятівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, кадастрові номери відповідно НОМЕР_7 (площа 0,3688 га), НОМЕР_8 (площа 0,3277 га), за Товариством з обмеженою відповідальністю ,,Сільськогосподарське підприємство ,,Пуків Агро" (, індекс 77074, Івано-Франківська область, Рогатинський район, село Пуків) на підставі договорів оренди землі від 18.06.2015, укладених між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю ,,Сільськогосподарське підприємство ,,Пуків Агро" (два договори), а також внесені записи про інше речове право відповідно за НОМЕР_4 та НОМЕР_3.

Дослідивши належним чином надані сторонами докази, суд першої інстанції також встановив, що на час вчинення державними реєстраторами реєстраційних дій та прийняття оскарженихх рішень за фермерським господарством ,,Фруктово-Трейд" були зареєстровані права оренди на земельні ділянки площею 0, 3701 га, кадастровий номер НОМЕР_6 та площею 0, 3277 га, кадастровий номер НОМЕР_5 згідно укладених 01.05.2011 року між ОСОБА_3 та фермерським господарством ,,Фруктово-Трейд" договорів оренди землі, а також зареєстроване право оренди на земельні ділянки площею 0, 3277 га, кадастровий номер НОМЕР_8 та площею 0,3688 га, кадастровий номер НОМЕР_7 згідно укладених 23.03.2011 року між ОСОБА_5 та фермерським господарством ,,Фруктово-Трейд" договорів оренди землі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржені рішення державних реєстраторів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є протиправними, оскільки на час здійснення державної реєстрації договорів права оренди земельних ділянок за ТзОВ ,,СП ,,Пуків Агро" були зареєстровані договори оренди землі, укладені між ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ФГ ,,Фруктово-Трейд", строк дії яких не закінчився та які були зареєстровані в Управлінні Держкомзему в Рогатинському районі, про що в Державному реєстрі земель вчинено записи за номерами 178, 00179 від 14.06.2011 року та 00055, 00056 від 03.06.2011 року.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є вірними.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, пов'язані з набуттям права оренди на земельні ділянки, укладенням договорів оренди землі та їх реєстрацією на час виникнення спірних правовідносин регулювалися Земельним кодексом України, Законами України ,,Про оренду землі", ,,Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", ,,Про Державний земельний кадастр", Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядком надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року за № 868.

Відповідно до приписів статтей 124 та 125 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Стаття 31 Закону України ,,Про оренду землі" передбачає, що договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що договір оренди може бути припинений за наявності наведених підстав або розірваний за згодою сторін чи в судовому порядку.

Згідно з приписами ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-IV ,,Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (частина 3)

Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень (частина 4).

За змістом пункту 8-1 частини 2 статті 9 Закону України ,,Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор, під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 24 Закону України ,,Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2012 року № 118 ,,Про інформаційну взаємодію органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, та органу державної реєстрації прав" затверджено Порядок надання інформації про зареєстровані земельні ділянки органу державної реєстрації прав та про зареєстровані речові права на земельні ділянки органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру.

Листом за № 2951/05-15-13 від 06.08.2013 року Державна реєстраційна служба України роз'яснила, що з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану в результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрації до 01.01.2013 року, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).

Виходячи з системного аналізу наведених нормативно-правових актів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що під час проведення державної реєстрації права оренди на земельні ділянки державний реєстратор зобов'язаний запитувати інформацію у відповідних органів про наявність або відсутність зареєстрованих договорів оренди.

Не дотримавшись зазначених вимог, державні реєстратори провели державну реєстрацію права оренди на земельні ділянки, на які були вже зареєстровані права оренди за іншим орендарем.

Доказів припинення чи розірвання попередніх договорів оренди сторони не надали, а тому суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку щодо протиправності оскаржених рішень державних реєстраторів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність постанови суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.1 ст. 41, ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Сільськогосподарське підприємство ,,Пуків агро" залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 березня 2017 року у справі № 809/966/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складенні ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

Т.І. Шинкар

Ухвала в повному обсязі складена 30 червня 2017 року.