Справа № 428/3323/17
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Баронін Д.Б.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року справа №428/3323/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Гайдара А.В., суддів: Василенко Л.А., Ханової Р.Ф.,

при секретареві судового засідання Томах О.О.,

за участю

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 квітня 2017 року у справі № 428/3323/17 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання відмови у виплаті одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського неправомірною та зобовязання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області. В позовній заяві просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського у звязку із визначенням III групи інвалідності внаслідок захворювання у відповідності до вимоги ст.97 Закону України «Про національну поліцію»;

- зобовязати Головне управління Національної поліції в Луганській області здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського у звязку із визначенням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання у відповідності до вимог ст.ст.97,99,100 Закону України «Про національну поліцію» та наказу МВС України від 11.01.2016 року № 4 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського». (арк.справи 1,2)

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 квітня 2017 року позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання відмови у виплаті одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання у відповідності до вимог ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію». Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу в разі втрати працездатності поліцейського у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 97, п.п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 99, ст. 100 Закону України «Про Національну поліцію» та наказу МВС України № 4 від 11.01.2016 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» в розмірі 112000 (сто дванадцять тисяч) грн. 00 коп. (арк. справи 28-32)

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилався на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, у звязку з чим просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у звязку з необґрунтованістю. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги ті обставини, що ст.97 Закону України №580 в якості підстави для виплати одноразової грошової допомоги передбачається визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції, а не в органах внутрішніх справ. (арк. справи 37-42).

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати.

Позивач в судове засідання не зявився, в своїх запереченнях на апеляційну скаргу просив суд розглянути справу без його участі.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, думку представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 з 05.08.2006 року по 06.11.2015 рік проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 року по 14.06.2016 рік - в Національній поліції в Луганській області, що підтверджується копією дублікату трудової книжки ОСОБА_3 серії АХ № 524078.

Згідно з копією безтермінового посвідчення серії МВ № 027890, виданого 06 листопада 2015 року Головним управлінням МВС України у Луганській області, ОСОБА_3 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій.

13.06.2016 року наказом ГУНП в Луганській області № 385 о/с капітана поліції ОСОБА_3, інспектора роти дорожньо-патрульної служби Національної поліції в Луганській області за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено через хворобу з 14.06.2016 року, з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 09 років 10 місяців 08 днів, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 14 діб.

Відповідно до копії свідоцтва про хворобу № 81, виданого 27.05.2016 року військово-лікарською комісією Державної установи «Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» за направленням УКЗ ГУНП України в Луганській області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, інспектор роти дорожньо-патрульної служби підпорядкованої ГУНП в Луганській області, отримав хворобу, пов'язану з проходженням служби у органах внутрішніх справ. Був визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.

Згідно довідки до акта огляду Медико-соціальної експертної комісії від 05.07.2016 року серії 12ААА № 441294, позивачу з 04.07.2016 року до 04.07.2017 року встановлено ІII групу інвалідності, за захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в ОВС; висновок про умови та характер праці: протипоказана праця, пов'язана із статико-кинетичним перенавантаженням хребта.

Відповідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 05.07.2016 року серія 12ААА № 008824 встановлено, що рівень втрати професійної працездатності ОСОБА_3 становить 35% з 04.07.2016 року до 01.08.2017 рік на підставі акта огляду МСЕК № 61-805.

Позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Луганській області із заявою та усіма необхідними документами про призначення і виплату йому одноразової грошової допомоги, у зв'язку з тим, що він отримав ІІІ групу інвалідності від хвороби, пов'язаної з виконанням службових обов'язків.

Листом № 5540/111/22/05-2016 року від 29.12.2016 року позивачу повідомлено, що випадки за яких призначається одноразова грошова допомога поліцейським, яким інвалідність встановлено внаслідок захворювання, поранення (контузії, травм або каліцтва) пов'язаних з виконанням службових обов'язків в органах внутрішніх справ статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачені та, як наслідок, пакет документів був повернутий.(арк.справи 20)

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Статтею 23 Закону України Про міліцію (чинною до 07.11.2015 року) визначено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога.

На виконання зазначеної статті постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850), згідно п.2 якого днем виникнення права на отримання грошової допомоги, є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктами 7 - 9 Порядку № 850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

З 07.11.2015р. набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580), у п.15 Прикінцевих та перехідних положень якого визначено, що працівники міліції, які на день набрання чинності цим Законом мали календарну вислугу не менше 5 років та продовжили службу в Міністерстві внутрішніх справ України або поліції (їх територіальних органах, закладах та установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями (а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах), після досягнення вислуги років, що дають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

За колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Порядок призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення та виплата допомоги не здійснюється, визначено статтями 97-101 Закону України Про національну поліцію.

Згідно з ч. 2 ст. 97 Закону України Про Національну поліцію порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до статей 97 - 101 Закону України Про Національну поліцію, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений (далі - Порядок № 4), згідно з п. 1 р. ІІ якого днем виникнення права на отримання ОГД у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 3 Розділу ІІІ Порядку № 4 визначено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку №4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Пунктом 1 Розділу IV Порядку № 4 передбачено, що фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови (п.2 Розділу IV Порядку № 4).

Положеннями Порядку №850 та Порядку №4 передбачено, що одноразова грошова допомога у разі встановлення інвалідності проводиться за останнім місцем служби. Таким чином, заява (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності має бути подана працівником за останнім місцем служби.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач був звільнений з органів внутрішніх справ 06.11.2015 року та 07.11.2015 року прийнятий на службу до Головного управління Національної поліції в Луганській області, звідки звільнений наказом №385 о/с від 13.06.2016 року.

Враховуючи, що останнім місцем служби позивача є Головне управління Національної поліції в Луганській області, то на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону України Про Національну поліцію.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України Про Національну поліцію та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року № 4.

Оскільки наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги підтверджено наявними у нього та поданими відповідачу разом з відповідною заявою доказами, колегія суддів дійшла висновку про протиправність відмови відповідача у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги.

Наказом МВС України від 12.09.2016 № 916 Про внесення змін до Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського внесені зміни в Порядок та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського від 29.01.2016 №163/28293, а саме пункту 5 розділу 1.

Підпунктом 4 пункту 5 розділу 1 Порядку №4 дано значення терміну пов'язаного з проходженням служби в поліції, що визначає випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського. Так, пов'язаного з проходженням служби в поліції (пункти 4, 6 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок отриманого захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Статтею 101 Закону № 580 передбачено підстави, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

З урахуванням викладеного, посилання відповідача на ті обставини, що ст. 97 Закону№580 не передбачено виплату позивачеві одноразової грошової допомоги, колегією суддів не прийнято до уваги.

При розгляді справи "Кечко проти України" (заява № 63134/00) Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що відмова відповідача виплатити позивачеві одноразову допомогу не ґрунтується на вимогах закону, а тому є неправомірною.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання у відповідності до вимог ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію», а також зобов'язати Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу в разі втрати працездатності поліцейського у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 97, п.п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 99, ст. 100 Закону України «Про Національну поліцію» та наказу МВС України № 4 від 11.01.2016 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського».

В той же час, колегія суддів зауважує, що відповідно до п. 2 ч.2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно п.1 ч.1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

В свою чергу, відповідно до п.1 ч.2 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи: однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

З огляду на вищенаведене колегія суддів зазначає, спір у даній справі стосовно наявності права у позивача нарахування та виплати одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського є спором з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби та відповідачем у даній справі є державний орган - Головне управління Національної поліції в Луганській області.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що дана адміністративна справа підсудна ОСОБА_4 окружному адміністративному суду, а не в Сєвєродонецькому міському суду Луганської області.

Таким чином, Сєвєродонецький міський суд Луганської області розглянув даний адміністративний спір з порушенням предметної підсудності, що є підставою для скасування судового рішення.

Стаття 159 КАС України передбачає, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду.

Згідно п.4 ч.1 ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, якщо судом першої інстанції при ухваленні рішення допущено порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, з врахуванням приписів частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла до висновку про те, що судом першої інстанції вирішена справа з помилковим застосуванням норм процесуального права, що обумовлює скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195,196, п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст.202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 квітня 2017 року у справі № 428/3323/17 задовольнити частково.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 квітня 2017 року у справі № 428/3323/17 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання відмови у виплаті одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського неправомірною та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання у відповідності до вимог ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу в разі втрати працездатності поліцейського у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 97, п.п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 99, ст. 100 Закону України «Про Національну поліцію» та наказу МВС України № 4 від 11.01.2016 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» в розмірі 112000 (сто дванадцять тисяч) грн. 00 коп.

Вступна та резолютивна частини постанови складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 04 липня 2017 року. Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів протягом пяти днів.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий А.В. Гайдар

Судді: Л.А.Василенко

ОСОБА_5