Справа № 610/898/17
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 р.Справа № 610/898/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 22.05.2017р. по справі № 610/898/17

за позовом ОСОБА_1

до Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій протиправними щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати пенсії у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.01.2016 року; зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.01.2016 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилався на те, що він, перебуваючи на обліку в управлінні, отримує пенсію за віком. Розмір його пенсії становить 949,00 грн., що нижче встановленого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

20.03.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок розміру пенсії відповідно до чинного законодавства України, а саме відповідно до ч.3 ст.46 Конституції України, починаючи з 01.01.2016 року.

Рішенням № 169836 від 28.03.2017 року відповідач відмовив у перерахунку пенсії.

Позивач вважає дії (відмову) відповідача протиправними та такими, що порушують його права, тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 22.05.2017 року позовні вимоги було задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Визнано протиправною бездіяльність Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 06.10.2016 року.

Зобов'язано Зміївське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 06.10.2016 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Дана постанова переглядається в межах задоволених позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у Зміївському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, отримує пенсію за віком відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

20.03.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії відповідно до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Як вбачається із копії рішення відповідача № 169836 від 28.03.2017 року позивачу відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки загальний страховий стаж останнього становить 25 років 3 місяці, тому за наявності страхового стажу меншої тривалості, пенсія за віком встановлюється у розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімальної пенсії за віком.

Позивач не погодився із відмовою відповідача та звернувся із позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що здійснюючи позивачеві нарахування та виплату пенсії у розмірі, нижчому від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідач діяв всупереч Конституції України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно з ч.2 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідач, посилаючись на положення ст. 28 ч.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п.2 постанови КМУ від 26.03.2008 року № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» встановив позивачеві пенсію в розмірі 949,00 грн.

Застосування відповідачем положення ч.2 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» колегія суддів вважає таким, що суперечить принципу верховенства права, гарантованого Конституцією України, та порушує права людини з огляду на таке.

Так, відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Положення Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", оскільки Конституція України, як зазначено в її ст. 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, то суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 01 січня 2016 р. встановлено в розмірі 1074 грн.; з 01 травня 2016 р. встановлено в розмірі 1130 грн.; з 1 грудня 2016 р. встановлено в розмірі 1247 грн.

Між тим, відповідачем призначено позивачу пенсію в розмірі 949,00 грн., що є меншим від прожиткового мінімум для осіб, які втратили працездатність, яка не може забезпечити нормальне функціонування організму людини, що суперечить вимогам ст. 46 Конституції України, ч.2 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, оскільки колегією суддів встановлено, що дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачеві пенсії до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не відповідають вимогам ст. 46 Конституції України, ст. 7 ч.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», то вказані дії підлягають визнанню протиправними.

Окрім того, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18.07.2006 року по справі „Проніна проти України" констатував порушення п. 1 ст. 6 Конвенції. При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначив, що у цій справі заявниця зверталась до національних судів з вимогою вирішити її спір щодо пенсії з органами соціального забезпечення. Заявниця посилалась, зокрема, на положення ст. 46 Конституції України, заявляючи, що її пенсія не повинна бути нижчою за прожитковий мінімум. Однак національні суди не вчинили жодної спроби проаналізувати позов заявниці з цієї точки зору, попри пряме посилання у кожній судовій інстанції. На думку Суду національні суди, цілком ігноруючи цей момент, хоча він був специфічним, доречним та важливим, не виконали свої зобов'язання щодо п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що здійснюючи позивачеві нарахування та виплату пенсії у розмірі, нижчому від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідач діяв всупереч Конституції України.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про зобов'язання пенсійного органу здійснити перерахунок та виплачувати позивачеві пенсію у розмірі, не меншому ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Зміївського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області залишити без задоволення.

Постанову Балаклійського районного суду Харківської області від 22.05.2017р. по справі № 610/898/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Ральченко І.М. Катунов В.В.