Справа № 554/3566/17
Суддя: Січиокно Т. О.
Дата ухвалення: 2017-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 01.06.2017 Справа № 554/3566/17
Справа №554/3566/17
Провадження 2а/554/317/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Січиокно Т.О.,

при секретарі Ромаховій В.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення штрафу,-

у с т а н о в и в:

03.05.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та просить суд скасувати постанову, винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 від 14.04.2017 року, ВП № 51354620 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Адміністративний позов мотивований тим, що згідно виконавчого листа № 21622/10562/12, виданого 15.11.2012 року Октябрським районним судом м.Полтава зобовязано управління Пенсійного фонду Октябрського району в м.Полтава Полтавської області поновити з 01.11.2011 року нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до постанови Октябрського районного суду м.Полтава від 25.01.2011 року по справі № 2-а-464/11. Дане рішення виконано у повному обсязі. Однак, 14.04.2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 винесено постанову, якою накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. за невиконання судового рішення. Дане рішення вважає незаконним, оскільки державний виконавець при його прийнятті не зясувала поважності причин негайного невиконання судового рішення позивачем.

У судове засідання сторони не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їхньої участі. З цих підстав, відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України суд приходить до висновку про розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Представником відповідача ОСОБА_3 до суду надано заперечення згідно яких відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки у провадженні ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження № 51354620 з виконання виконавчого листа № 1622/10562/12 від 15.12.2012 року. Так, 09.06.2016 року постановою державного виконавця було відкрито вказане вище виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа з одночасним наданням 10-денного строку для самостійного виконання рішення суду та розяснено підстави настання відповідальності за невиконання законної вимоги державного виконавця. Дана постанова направлена сторонам виконавчого провадження рекомендованими листами. Боржник листом від 16.08.2016 року повідомив відділ про виконання рішення суду та надав копію розпорядження від 25.05.2012 року за № 193851, однак виплату нарахованих сум боржником не провів з причин відсутності відповідного фінансового ресурсу у бюджеті. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтава від 30.01.2017 року відмовлено у задоволенні подання державного виконавця про зміну способу і порядку виконання рішення суду. При чому, відсутність відповідних бюджетних асигнувань у зобовязаннях державних органів стосовно проведення виплати стягувачам нарахованих сум, не звільняє боржника від виконання рішення суду та не є обставиною, яка б ускладнювала його виконання. Станом на 14.04.2017 року рішення суду у повному обсязі не виконано, доказів поважності причин його невиконання в повному обсязі рішення суду не надано, а тому постанова державного виконавця про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. є законною та обґрунтованою.

Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку:

згідно виконавчого листа № 21622/10562/12, виданого 15.11.2012 року Октябрським районним судом м.Полтава зобовязано управління Пенсійного фонду Октябрського району в м.Полтава Полтавської області поновити з 01.11.2011 року нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до постанови Октябрського районного суду м.Полтава від 25.01.2011 року по справі № 2-а-464/11.

14.04.2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 винесено постанову, якою накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. за невиконання судового рішення.

Підставою для прийняття даного рішення явилося невиконання рішення в повному обсязі боржником.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Суд звертає увагу на те, що накладення штрафу за невиконання судового рішення можливе лише у випадку, якщо таке невиконання мало місце без поважних причин.

Як зазначено в ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Отже, списання коштів з рахунків державного органу на виконання судових рішень проводиться лише за умови наявності таких коштів.

Приймаючи до уваги те, що позивач своїми діями по проведенню перерахунку пенсії, частково виконав судове рішення, а іншу його частину, яка полягає у виплаті донарахованої пенсії ним не виконана з незалежних від позивача причин, а саме через відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника, суд вважає зазначену причину невиконання рішення суду поважною.

Накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більше ускладнює його фінансове становище та ще більше утруднює виконання судового рішення про виплату пенсії.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем в частині виплати донарахованих коштів судове рішення не виконано з поважних причин, а саме через відсутність коштів, отже підстави для накладення на штрафу відсутні.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України, від 9 червня 2015 року у справі № 21-658а15.

Судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 158-163, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

адміністративний позовом Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити.

Скасувати як незаконну постанову, винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 від 14.04.2017 року у виконавчому провадженні № 51354620, про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.О .Січиокно