Справа № 554/4736/17
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 05.07.2017 Справа № 554/4736/17
Справа № 554/4736/17
Провадження № 2-а/554/377/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

5 липня 2017 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Савченка А. Г.

при секретарі Гречка Є. В.

за участю представника позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

13 червня 2017 року позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду із адміністративним позовом до Полтавського об'єднаного управлінням пенсійного фонду України Полтавської області (далі - Управління), в якому просила визнати рішення відповідача про утримання надміру виплаченої суми пенсії від 19 січня 2017 року № 19 неправомірною, скасувати його та зобовязати Управління повернути їй 7094,55 грн., як незаконно утриманих з неї в період з 20 серпня по 15 вересня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вказані пенсійні виплати отримала цілком правомірно, оскільки з 20 серпня 2016 року набула право на отримання пенсії за віком, з приводу чого звернулась до відповідача та їй в установленому законом порядку була призначена така пенсія, яку вона отримувала до 15 вересня 2016 року, а з 16 вересня 2016 року їй призначено довічне грошове утримання судді у відставці.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні з мотивів, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнала та заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», призначені відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсії відповідно до змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VІІІ, який набрав чинності з 1 січня 2016 року, не виплачуються, а тому позивачка, яка на той час працювала суддею, не мала права на отримання пенсії, в звязку з чим виплачена їй за цей період сума була з неї утримана.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, повно та обєктивно дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 20 серпня 2016 року перебуває на обліку в Управлінні та по 15 вересня 2016 року отримувала пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

8 грудня 2016 року Управління листом № 505/Г-17/2 повідомило позивачку про призупинення виплати пенсії за віком з 20 серпня 2016 року та про необхідність повернення на рахунок Пенсійного фонду України переплату пенсії в сумі 7094,55 грн., посилаючись на ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки у цей період вона працювала суддею Апеляційного суду Полтавської області.

19 січня 2017 року Управління прийняло рішення № 19 щодо утримання надміру виплачених сум пенсії, не повідомивши про це позивачку, яке нею було отримано лише 5 травня 2017 року. За цей період з довічного грошового утримання позивачки, як судді, в лютому та березні 2017 року були утримані виплачені їй суми.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовим актами.

Відповідно до абз. 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення», звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією, чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

В силу ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно з ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"».

У відповідності до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

В усіх випадках звернення стягнень на пенсію за пенсіонером зберігається не менш як 50 процентів належної пенсії.

У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров'я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Отже, зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані відповідачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

За приписами ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Таким чином, пенсіонер не несе відповідальності за зміст та достовірність офіційних документів, які видаються органами державної влади, іншими організаціями та установами на виконання їх повноважень.

Аналіз зазначених норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Порядку № 6-4, дає підстави суду вважати, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідач не довів в суді, що позивачка при отриманні пенсії допустила зловживання з свого боку або надала недостовірні дані при отриманні пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані та законні.

Суд не приймає до уваги і розцінює як надумані твердження представника відповідача про те, що обставини, які є предметом дослідження по цій справі, встановлені постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2017 року, яка набрала законної сили, а тому не підлягають доказуванню.

Відхиляючи це твердження як надумане, суд зазначає, що постановою, на яку посилається представник відповідача, констатується факт відсутності спору на час розгляду тієї справи, оскільки оскаржуване рішення не було предметом розгляду як суду першої, так і апеляційної інстанцій.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний судовий захист закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права 1966 року (стаття 2) та в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (стаття 13), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до частинні статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 159-163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати рішення Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про утримання надміру виплачених сум пенсій від 19 січня 2017 року неправомірним.

Скасувати рішення Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про утримання надміру виплачених сум пенсій від 19 січня 2017 року та повернути ОСОБА_3 незаконно утриману з неї відповідачем пенсію за віком за період з 20 серпня по 15 вересня 2016 року включно в сумі 7094,55 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавського обєднаного управління пенсійного фонду України Полтавської області на користь ОСОБА_3 витрати зі сплати судового збору в сумі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 6 липня 2017 року.

Суддя А. Г. Савченко