Справа № 199/1943/17
Суддя: Якименко Л. Г.
Дата ухвалення: 2017-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/1943/17
ПОСТАНОВА

іменем України

19.04.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Борулько М.Ю.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він перебуває на обліку в Лівобережному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Дніпрі Дніпропетровської області відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Після призначення пенсії позивач продовжував працювати, та з 01.03.2017 року мав набути право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у звязку з чим 24.02.2017 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком з 01.03.2017 року.

Відповідачем було фактично переведено позивача з пенсії, призначеної у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому, при нарахуванні пенсії за віком було взято показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік.

Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки він не звертався до відповідача із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший в межах одного закону, а просив призначити пенсію вперше за іншим законом у зв'язку з досягнення пенсійного віку, тому просив суд визнати неправомірними дії Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпро Дніпропетровської області щодо застосування під час розрахунку вперше призначеної пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», показника заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік в розмірі 1197,91 грн.; зобов'язати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпро Дніпропетровської області перерахувати та виплатити йому пенсію за віком з 13 лютого 2017 року відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, тобто за 2014-2016 роки.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надав суду письмову заяву, якою просив слухати справу за його відсутності в письмову провадженні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача - Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, до судового засідання не зявився, надав письмові заперечення на позов, в яких просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Лівобережному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Дніпрі Дніпропетровської області та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Після призначення пенсії позивач продовжував працювати, сплачував страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Після досягнення пенсійного віку ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2014, 2015 та 2016 роки.

На теперішній час ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком, яку йому було призначено відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При нарахуванні позивачу пенсії за віком відповідачем було взято показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік.

Листом від 27.02.2017 за № 728/02/33 відповідач повідомив позивача про те, що його взято на облік як пенсіонера за віком. Для розрахунку пенсії за віком було застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в році, в якому заявник звернувся за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ передбачено, що за рахунок коштів органу Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Тому, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Проте, встановлені судом обставини справи свідчать про те, що позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше. Крім того, після призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

На думку суду, в цьому випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом вперше, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного Закону, а тому відповідач помилково застосував до спірних відносин положення ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічний правова позивачці міститься у постановах Верховного суду України від 09.06.2015 року у справі № 21-550а14 та від 31.03.2015 у справі №21-612а14, яка відповідно до ст. 244-2 КАС України, є обов'язкової для всіх судів України.

Враховуючи викладене, суд вважає визнати неправомірними дії Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі Дніпропетровської області щодо застосування під час розрахунку ОСОБА_1 вперше пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» показника заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік в розмірі 1197,91 грн., та зобов'язати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі Дніпропетровської області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 13 лютого 2017 року відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2014-2016 рр.) та виплатити різницю між фактично отриманою та нарахованою пенсією.

Керуючись ст.ст. 6-11, 69-71, 160-163, 167, 244-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі Дніпропетровської області щодо застосування під час розрахунку ОСОБА_1 вперше пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» показника заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік в розмірі 1197,91 гривень.

Зобов'язати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі Дніпропетровської області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 13 лютого 2017 року відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2014-2016 рр.) та виплатити різницю між фактично отриманою та нарахованою пенсією.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя Л.Г.Якименко