Справа № 569/8485/17
Суддя: Першко О.О.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/8485/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року м.Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області:

в складі головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в мiстi Рiвному спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Рівне ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4 про визнання дій протиправними, скасування постанови серії АР №679726 від 26 травня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із адміністративним позовом до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Рівне ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4, в якому просить визнати дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними, скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №679726 від 26 травня 2017 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позову посилається на те, що 26 травня 2017 року Інспектором роти №3 батальйону УПП в м. Рівне ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову серії АР №679726 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував, а дії інспектора при її винесенні були незаконними та такими, що грубо порушують порядок розгляду справи та його права. Зокрема вказує, що не порушував вимоги знаку 3.34 "Зупинка заборонена", адже зупинка транспортного засобу в зоні дії цього знаку була вимушеною і тривала менше 5 хвилин, при цьому він увімкнув сигнал аварійної зупинки. Відповідач не з'ясовуючи поважності причин зупинки та інших істотних обставин, що мають значення, повідомив позивача про накладення адміністративного стягнення, і лише після того частково розяснив права, при цьому не повідомивши про право на правову допомогу, та надав можливість написати пояснення. Окрім того, відповідач постанову виніс за місцем вчинення та не дотримався порядку розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов з підстав наведених в позовній заяві, просив його задовольнити. Пояснив, що зупинка позивача 26 травня 2017 року по вул. Соборна, 112, м. Рівне була вимушеною, так як рухаючись по вул. Соборна в м. Рівне в напрямку центра біля Національного університету водного господарства позивач помітив, що на бортовому компютері автомобіля загорівся показник відсутності моторного мастила, а вже в центрі міста компютерною системою автомобіля був поданий звуковий сигнал, відтак позивач здійснив вимушену зупинку включивши аварійну сигналізацію. Також, відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення спочатку прийняв по справі рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і лише після того розяснив йому його права.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечив проти задоволення позову, оскільки відповідач при розгляді справи та притягненні позивача до адміністративної відповідальності діяв у відповідності до чинного законодавства. Позивач та його представник не заперечують той факт, що зупинка була здійснена в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», однак вказують, що зупинка була вимушеною з чим не можливо погодитися, так як технічна несправність транспортного засобу не унеможливлювала його подальший рух. Про нестачу моторного мастила бортовий компютер автомобіля позивача повідомив його поза межами центра міста і позивач мав можливість здійснити зупинку в дозволеному місці, окрім того на місці зупинки транспортного засобу жодних ремонтних робіт автомобіля позивачем проведено не було, що також вказує на те, що зупинка не була вимушеною. Пояснення надані позивачем в позовній заяві, його представником в судовому засіданні та допитаним в судовому засіданні свідком не збігаються між собою, наявні розбіжності, що вказує на бажання позивача ухилитися від адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні дав показання про те, що 26 травня 2017 року близько 15 год. 30 хв. випадково зустрів позивача, який повідомив його про технічну несправність свого транспортного засобу, а саме нестачу моторного мастила та вимушену зупинку на Театральній площі м. Рівне. На прохання позивача надати йому мастило відповів, що не має такого у наявності, однак надав телефонний номер знайомого ОСОБА_5, який має автомобільну майстерню та зможе допомогти позивачу, після чого останній повернувся до свого автомобіля.

Заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 26 травня 2017 року Інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Рівне ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_4 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №679726 відносно позивача ОСОБА_3

Як зазначено у вказаній постанові, 26 травня 2017 року о 15 год. 40 хв. в м. Рівне по вул. Соборна, 112 водій ОСОБА_3 здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив р.33 п.3.34 ПДР України.

Згідно постанови, інспектор, враховуючи, що водій автомобіля скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, постановив застосувати до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Частиною 1 ст.122 КУпАП, серед іншого, встановлена адміністративна відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків.

Разом з тим, з висновком про порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху суд погодитися не може, оскільки вважає його недоведеним та необґрунтованим.

Як вказано позивачем та слідує з показань свідка ОСОБА_5 позивач здійснив вимушену зупинку на дорозі, в зв'язку з несправністю транспортного засобу, сигналізацією пониженого тиску масла в двигуні, при цьому ввімкнувши аварійну світлову сигналізацію.

Згідно довідки від 15 червня 2017 року виданої ФОП ОСОБА_6 26 травня 2017 року ОСОБА_3 звернувся о 16 год. 20 хв. для проведення ремонтних робіт в зв'язку з сигналізацією пониженого тиску масла в двигуні автомобіля «Тойота Королла» н.з. ВК4219ВС, і в період до 17 год. 40 хв. було проведено заміри рівня і тиску масла в двигуні та виконано заміну синтетичного моторного масла, повітряного, паливного та масляного фільтрів автомобіля. Сигналізація про занижений тиск масла припинилась.

Положеннями п.1.10 ПДР визначено, що вимушена зупинка - це припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Відповідно до п.15.14 ПДР у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил. А саме необхідно включити аварійну світлову сигналізацію, а в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м ще і встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар (не ближче 20 м в населених пунктах, і 40 м за їх межами).

За таких обставин, судом встановлено, що позивач у звязку з технічною несправністю транспортного засобу вчинив вимушену зупинку транспортного засобу, вжив необхідних та можливих заходів, передбачених вимогами ПДР, а саме включив аварійну сигналізацію.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В судовому засіданні судом встановлено, що позивач, здійснивши вимушену зупинку транспортного засобу, в місці де зупинку заборонено, дотримався вимог Правил дорожнього руху включивши аварійну світлову сигналізацію. Доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідачем суду не надано, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростовані.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Як вбачається з ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може, в тому числі, прийняти постанову про визнання протиправними дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

При розгляді адміністративної справи, визнаючи позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, відповідач не взяв до уваги усні пояснення позивача, доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не надав, а тому суд приходить до висновку, що дії відповідача є протиправними, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Що стосується позовної вимоги позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то суд вважає її необґрунтованою, виходячи з наступного.

Статтею 221 Глави 17 КУпАП «Підвідомчість справ про адміністративне правопорушення» закріплено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, серед яких відсутня ч. 1 ст.122 КУпАП.

Системний аналіз норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення приводить суд до висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених ст. 221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб'єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що позовна вимога ОСОБА_3 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 71, 94, 160, 161, 162, 163, 171-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Рівне ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4 про визнання дій протиправними, скасування постанови серії АР №679726 від 26 травня 2017 року задовольнити частково.

Визнати дії Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Рівне ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4 щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП протиправними.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №679726 від 26 травня 2017 року, винесену Інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Рівне ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_4 відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 122 КУпАП скасувати.

В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_3 до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Рівне ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено 30 червня 2017 року.

Суддя О.О. Першко