Справа № 127/9030/17
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/9030/17 Головуючий у 1-й інстанції: Прокопчук А.В.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

05 липня 2017 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив :

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо невключення в заробіток для обчислення пенсії державного службовця виплаченої йому грошової компенсації за невикористану відпустку;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці включити в суму заробітної плати для обчислення його пенсії державного службовця розраховану за період з 01.05.2016 року по 31.01.2017 року грошову компенсацію за невикористану відпустку у сумі 9359,55 грн.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2017 року позов задоволений.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, відмовивши у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 в повному обсязі.

Розгляд справи здійснений в порядку письмового провадження на підставі частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі досліджених письмових доказів, ОСОБА_2 на день звернення за призначенням пенсії досяг 61-річного віку і відповідно до пенсійного посвідчення серії ААИ № 485845 отримує пенсію за віком (а.с. 50).

30 березня 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення розрахунку його пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016р. № 622 з включенням суми компенсації за невикористану відпустку в розмірі 9359,55 грн. в складові заробітної плати, приведеним у довідці №25 від 01.02.2017 року (а.с. 9).

Відповідно до листа Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці від 13.04.2017 року, позивачу роз'яснено, що «Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622, не передбачено врахування компенсації за невикористану щорічну основну та додаткову оплачувану відпустки до заробітної плати, що враховується при обчисленні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VII.

Також, відповідач, посилаючись на той факт, що пенсію позивачу призначено відповідно до Закону України «Про державну службу», зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622 не передбачено обчислення пенсії державним службовцям за нормами ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», внаслідок чого при обчисленні його пенсії немає законних підстав враховувати грошову компенсацію за не використану відпустку при призначенні його пенсії (а.с. 10-13).

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції визнав протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо невключення в заробіток для обчислення пенсії державного службовця ОСОБА_2 виплаченої грошової компенсації за невикористану відпустку.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці включити в суму заробітної плати для обчислення ОСОБА_2 пенсії державного службовця розраховану за період з 01.05.2016 року по 31.01.2017 року грошову компенсацію за невикористану відпустку у сумі 9 359,55 грн.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до положень частини 2 статті 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. За змістом частини 2 статті 35 цього ж Закону державним службовцям надається щорічна відпустка.

Відповідно до статті 83 Кодексу Законів про Працю та статті 24 Закону України «Про відпуски» від 15.11.1996 №504/96-ВР, якими врегульовано питання про грошову компенсацію за невикористані щорічні відпустки, а саме у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року (справа 21-430а11) та від 03 червня 2014 року (справа № 21-134а14), які, відповідно до приписів статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, мають враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як вбачається з довідки про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" № 25 від 01.02.2017 року, виданої Головним управлінням статистики у Вінницькій області та затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України, встановлено, що позивачу за період з 01.05.2016 року по 31.01.2011 року, крім заробітної плати була нарахована грошова компенсація за невикористану відпустку у сумі 9359,55 грн. На всі виплати, що включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с. 8).

Факт неврахування грошової компенсації за невикористану відпустку у сумі 9359,55 грн. до суми заробітку для нарахування пенсії позивачу, підтверджується Індивідуальними відомостями про застраховану особу (а.с. 17-20).

Разом з тим, з довідки Головного управління статистики у Вінницькій області № 68 від 26.04.2017 року, вбачається, що до складових заробітної плати позивача за жовтень 2016 року входили: посадовий оклад - 5513,60; надбавка за ранг - 560,00 грн.; надбавка за вислугу років - 2756,80 грн.; надбавка за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації - 827,04 грн.; надбавка за інтенсивність праці - 2756,80 грн.; допомога по тимчасовій непрацездатності - 2837,82 грн. та компенсація за невикористану відпустку - 9359,55 грн., а всього 24 611,61 грн. (а.с. 21). Також в даній довідці зазначено, що на всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, підсумовуючи вище викладене судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії. Окрім того, вказані висновки не протирічать правовій позиції викладеній в вищенаведених постановах Верховного суду України та не містять доводів, які б потребували додаткової перевірки та відповідного обгрунтування.

У відповідності до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, вірно застосований матеріальний закон та не допущено порушень процесуального права, оскаржене судове рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.