Справа № 552/2418/17
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 р.Справа № 552/2418/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П., Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Київського районного суду м. Полтави від 13.05.2017р. по справі № 552/2418/17

за позовом ОСОБА_1

до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання дій при перерахунку пенсії неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернулася до Київського районного суду м. Полтави з адміністративним позовом до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просила суд: визнати неправомірними дії відповідача при визначенні середньомісячного розміру суми виплат, які враховуються при перерахунку пенсії позивача згідно рішення Київського районного суду м. Полтави від 30.09.2016 року, та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок, нарахування та виплату пенсії з 09.03.2016 року в розмірі 90% від суми заробітної плати за 24 календарні місяці, які передують призначенню пенсії (з 01.12.2008-01.12.2010), згідно довідки ГУ ДКСУ у Полтавській області від 20.07.2016 р. за № 1316/4370, без зміни визначеного базового місяця індексації пенсії, керуючись ст.33,35,37 Закону України «Про державну службу» та постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 р. № 865, чинними на момент призначення пенсії, постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» з урахуванням постанови Київського районного суду м. Полтави від 30.09.2016 та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016 року.

За результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, постановою Київського районного суду м. Полтави від 13 травня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано неправомірними дії Полтавського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області при визначенні середньомісячного розміру суми виплат, які враховуються при перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно постанови Київського районного суду м. Полтави від 30.09.2016 року.

Зобов'язано Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок, нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 09.03.2016 року в розмірі 90% від суми заробітної плати за 24 календарні місяці, які передують призначенню пенсії (з 01.12.2008 року по 01.12.2010 року ), згідно довідки ГУ ДКСУ у Полтавській області від 20.07.2016 р. за № 1316/4370, без зміни визначеного базового місяця індексації пенсії відповідно до вимог ст.33,35,37 Закону України «Про державну службу» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000р. № 865 в редакції, чинній на момент призначення пенсії, Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003№ 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», з урахуванням постанови Київського районного суду м. Полтави від 30.09.2016 та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, відповідач просить постанову Київського районного суду м. Полтави від 13 травня 2017 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції приписів постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», ст.. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.19993 № 3723-ХІІ, що призвело до неправильного вирішення справи, з підстав та обставин викладених в апеляційній скарзі.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2, п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що постановою Київського районного суду м. Полтави від 30 вересня 2016 року по справі № 552/4979/16-а, яка набрала чинності 20 грудня 2016 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови у здійсненні перегляду розміру пенсії, зобов'язано Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст.ст.33, 35, 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року в розмірі 90% від загальної суми заробітної плати, на яку було нараховано та з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в повному обсязі, включаючи суми індексацій, матеріальної допомоги на оздоровлення і для вирішення соціально-побутових питань та з врахуванням індексації у відповідні періоди, що проводились згідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, починаючи з 09.03.2016 року.

03 квітня 2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою щодо перерахунку пенсії згідно рішення Київського районного суду м.Полтави від 30 вересня 2016 року у справі №552/4979/16-а.

Листом від 12 квітня 2017 року №230/М-17 Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області Полтавської області повідомило позивача, що на виконання вказаного вище судового рішення проведено перерахунок її пенсії, розмір якої згідно судового рішення від 09 березня 2016 року становить 3341,46 грн.Також зазначено, що згідно постанови КМУ від 25 березня 2014 року №112 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» внесено зміни до Постанови №865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій». У зв'язку з цим розмір пенсії з 09.03.2016 року визначається шляхом ділення загальної суми виплат на 60 календарних місяців, а тому розмір її пенсії було обчислено в розмірі 90% суми заробітної плати шляхом ділення отриманої суми на 60 (а.с.8-9).

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок пенсії позивача на виконання постанови Київського районного суду м.Полтави від 30 вересня 2016 року у справі №552/4979/16-а має бути здійснений шляхом ділення отриманої суми на 24 календарних місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією, а не на 60.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 року № 865 (в редакції, що діяла на дату призначення пенсії) розмір виплат / крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років/, що включалися в заробіток для обчислення пенсії /станом на момент призначення пенсії/ відповідно до Закону України «Про державну службу», визначався за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Тобто, положеннями цієї Постанови КМУ №865 в редакції на час призначення пенсії, було чітко встановлено, що визначення середньомісячної суми розміру виплат, що включалися в заробіток для обчислення пенсії (станом на момент призначення пенсії) визначався за вибором того, хто звернувся за пенсією або за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією, або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. В залежності від того чи іншого варіанту, цей розмір визначався шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією, чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Як вбачається з матеріалів справи, на час призначення пенсії позивачу була визначено загальний відсоток розрахунку пенсії у розмірі 90% від заробітку (заробітної плати) та визначено середньомісячну суму виплат шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією. Пенсію позивачу було призначено на підставі довідок Головного управління Державного казначейства України у Полтавській області № 10009 від 30.11.2010 та № 669 від 01.02.2011 до складу яких не було включено отримані позивачем у період з 01.12.2008 по 01.12.2010 суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації.

Тобто, як вбачається з матеріалів справи, позивачем надавалась довідка за останні 2 роки, тобто 24 місяці із відповідними показниками, що були складовими заробітної плати.

Пенсійним органом, під час виконання судового рішення від 30 вересня 2016 року по справі № 552/4979/16-а, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії визначено шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією на 60.

Підставою для зміни розрахунку пенсії пенсійним органом вказується чинність саме у такий редакції Закону України «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» на час здійснення перерахунку пенсії.

Колегія суддів не погоджується з такими твердженнями відповідача, оскільки порушення права позивача на належне пенсійне забезпечення відбулося станом на час його призначення, та фактично питання щодо перерахунку пенсії пов'язаний саме з цим порушенням, а не з інших підстав, які надають можливість проводити перерахунок пенсі (як наприклад у зв'язку із підвищенням посадових окладів та інш.), тому при перерахунку пенсії за вищенаведеним судовим рішенням слід проводити шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією на 24, а не на 60.

Згідно статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами, іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Тому дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватись на правовідносини, які виникли і закінчились до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Таким чином, оскільки перерахунок пенсії ОСОБА_1 пов'язаний з переглядом розміру вже призначеної їй пенсії та здійснюється на підставі судового рішення, при визначенні розміру не може застосовуватись законодавство, яке прийнято після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання постанови Київського районного суду м. Полтави від 30 вересня 2016 року у справі №552/4979/16-а, відповідач мав виходити з відомостей та періоду 24 місяці, що зазначені в довідці Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області № 1316/4370 від 20.07.2016.

В той же час відповідач, посилаючись на зміни в законодавстві, всупереч покладеному на нього судовим рішенням обов'язку здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, виходячи з відомостей, зазначених в довідці Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області № 1316/4370 від 20.07.2016, що була надана за 24 місяці, протиправно здійснив перерахунок пенсії, розділивши вказану в довідці суму на 60 місяців, внаслідок чого відбулось зменшення розміру пенсії позивача.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності здійснення перерахунку пенсії позивачеві не змінюючи при цьому базового місяця індексації пенсії, з таких підстав.

Так, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3.07.1991 року N1282-XII (далі - Закон 1282).

Відповідно до ст.1 Закону №1282, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Статтею ж 2 Закону визначено, що пенсія є об'єктом індексації грошових доходів населення. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 4 Закону №1282 визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, наведеними нормами права визначено підстави, за яких проводиться індексація, а також розмір грошового доходу, який підлягає індексації.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 (далі - Порядок №1078).

Відповідно до п.1.1 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення проводиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року, тобто на дату виходу на пенсію індексація грошових доходів населення, в тому числі і пенсії, вже проводилася згідно законодавства наростаючим підсумком і безперервно (до зміни базового місяця).

Згідно п. 2 Порядку № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат, установлених законодавством), крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

У відповідності до п. 10-1 Порядку № 1078, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій особам, які набули право на її призначення, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачуються замість пенсії, здійснюється починаючи з місяця, в якому їх призначено.

У разі коли в результаті перерахунку пенсій за рішеннями судів, які набрали законної сили, виплати перерахованих сум до пенсії фактично не здійснені і строки їх виплати не визначені, місяць, в якому значення індексу споживчих цін було прийнято за 1 або 100 відсотків, для визначення індексації пенсії не змінюється.

Колегія суддів зазначає, що врахування в середній заробіток «інших виплат» не є підвищенням розміру пенсії у розумінні п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 «Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення», а місяць перерахунку пенсії згідно судових рішень не може бути підставою для зміни базового місяця для проведення індексації пенсії, оскільки фактично збільшення доходів позивача в контексті приписів законодавства про порядок підвищення пенсійного забезпечення та індексацію доходів громадян не відбулось, а тому базовий місяць індексації пенсі повинен залишатися незмінним при виконанні перерахунку пенсії згідно з рішенням суду.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Згідно ч. 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183-2, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 13.05.2017р. по справі №552/2418/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Перцова Т.С.