Справа № 552/1760/17
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

29 червня 2017 року м. Київ К/800/21800/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Київського районного суду м.Полтави від 27.04.2017р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату їй пенсії на підставі норм Закону України «Про державну службу», чинних станом на час призначення пенсії, в розмірі 90% заробітної плати та з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000р. «Про деякі питання визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій» (станом на час призначення пенсії) та на підставі довідки про складові заробітної плати №97168 від 13.04.2011р. за останні 24 календарні місяці роботи перед звільненням на пенсію з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати, виходячи із останніх 24 календарних місяців роботи перед звільненням на пенсію (14625,39грн. матеріальної допомоги, 6343,29грн. індексації заробітної плати), на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, шляхом визначення середньомісячної суми зазначених в довідці виплат ділення загальної суми виплати, починаючи з дня звернення, тобто з 23.11.2016р. з урахуванням вже виплачених сум, не змінюючи базовий місяць індексації, встановлений при призначенні пенсії.

Постановою Київського районного суду м.Полтави від 27.04.2017р., залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017р., позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просив їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження за вказаною касаційною скаргою слід відмовити, виходячи з наступного.

Суди встановили, що з 13.04.2011р. ОСОБА_1 отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» й постановою Київського районного суду м.Полтави від 03.01.2017р., залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р., Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області було зобов'язано здійснити перерахунок призначеної їй пенсії за період з 23.11.2016р. із заробітної плати з врахуванням її індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, на які нараховано та з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а також здійснити виплату недоплаченої пенсії з врахуванням проведених виплат.

На виконання зазначеного судового рішення, Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснило перерахунок пенсії позивача відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII виходячи з заробітку за останні 60 місяців роботи, що передують виходу на пенсію та 60% розміру середньомісячної заробітної плати, що, в свою чергу, призвело до зменшення вже нарахованого розміру пенсії (лист Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 24.03.2017р. №202/Г-17).

Згідно зі ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі розмір пенсії збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

Положеннями ст.37-1 Закону України «Про державну службу» передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Як правильно зазначили суди, в межах спірних правовідносин фактично має місце перерахункове обчислення раніше призначеної пенсії з урахуванням додаткових показників заробітної плати, які не були враховані, а тому слід застосовувати той відсотковий показник, який існував на час призначення.

При цьому, набрання з 01.05.2016 р. чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII, яким визначено нові правила призначення пенсії, жодним чином не впливає на характер спірних у даній справі правовідносин, що виникли раніше.

Отже, оскільки на час набуття позивачем права на пенсійне забезпечення за ст. ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» було встановлено її право на отримання пенсії у розмірі 90 % від заробітку, зазначена норма в межах цього спору зберігає юридичну силу й відповідно при здійсненні перерахунку призначеної позивачеві пенсії відповідачу слід врахувати суми матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної плати (згідно наданої нею довідки) в призначеному розмірі 90 %.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991р. №1282-XII (далі - Закон №1282), відповідно до ст.1 якого індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею ж 2 Закону №1282 визначено, що пенсія є об'єктом індексації грошових доходів населення. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

За змістом ст.4 Закону №1282 індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, наведеними нормами визначено підстави, за яких проводиться індексація, а також розмір грошового доходу, який підлягає індексації.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078 (далі - Порядок №1078), згідно з п.2 якого індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачується замість пенсії.

Відповідно до п.5 Порядку №1078 у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. У разі коли грошовий дохід з урахуванням суми підвищення менше суми грошового доходу з урахуванням індексації до його підвищення, у базовому місяці сума загального доходу визначається з таким розрахунком, щоб сума грошового доходу з урахуванням індексації не перевищувала загального доходу до його підвищення.

У разі коли підвищення розмірів мінімальних соціальних гарантій, зазначених в абзаці першому цього пункту, не супроводжується зростанням грошових доходів громадян, передбачених пунктом 2 цього Порядку, грошові доходи індексуються на загальних підставах відповідно до пунктів 1-1 і 4 цього Порядку.

Отже, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації доходів громадян проводиться наростаючим підсумком починаючи з 1 числа наступного місяця за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, визначений Порядком. У разі підвищення сум доходів громадян, без перегляду їх мінімальних розмірів, місяць в якому відбулося таке підвищення вважається базовим, та в наступному місяці відбувається обчислення та нарахування нового індексу споживчих цін для провадження індексації грошових виплат. У разі якщо підвищення мінімальних розмірів виплат не спричинило зростання доходів громадян, нарахування індексації провадиться на загальних підставах.

З огляду на викладене, суди прийшли до правильного висновку, що здійснення пенсійним органом перерахунку пенсії на виконання рішення суду не може слугувати підставою для здійснення нового нарахування споживчих цін для проведення індексації у зв'язку із зростанням доходів громадян без перегляду їх мінімального розміру, оскільки фактично збільшення доходів позивача в контексті приписів законодавства про порядок підвищення пенсійного забезпечення та індексацію доходів громадян не відбулось; перерахунок же пенсії на підставі постанови Київського районного суду м.Полтави від 03.01.2017р. є відновленням порушеного права позивача на отримання належної виплати в розмірі, встановленому Законом України "Про державну службу", та не може бути підставою для здійснення нової індексації із застосуванням нового рівня споживчих цін та, відповідно, встановлення нового базового місяця.

Відповідно до п.5 ч.5 ст.214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності прийнятих судами попередніх інстанцій рішень, а тому, з врахуванням наведених приписів п.5 ч.5 ст.214 КАС України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Київського районного суду м.Полтави від 27.04.2017р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов'язання вчинити певні дії.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, що її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України С.С. Пасічник