Справа № 826/27034/15
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

04 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Кузьмишина О.М., Пилипенко О.Є.

При секретарі судового засідання: Дьяковій О.О.

За участі представників:

позивача: Лубяниченко В.О.;

відповідача: Перепелюк В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.12.16р. у справі №826/27034/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Будівельна Фірма» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 21.07.15р. №, №, від 21.08.15р. №, № та від 02.11.15р. №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.12.16р. адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що господарські відносини позивача з його контрагентами - ТОВ «Брокбудкепітал», ПП «Пром-Тех-Снаб», ТОВ «Укр Сервіс Груп», ТОВ «Компанія «Сорбіт», ТОВ «БМУ «Будінвест», ТОВ «Смарт-Буд», ТОВ «Перша Будівельна Фірма Плюс» не були спрямовані на реальне настання правових наслідків.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник позивача заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та встановлено судом першої інстанції, ДПІ Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено виїзну планову перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.14р. по 31.12.14р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.14р. по 31.12.14р., за результатами якої складено акт від 07.07.15р. №826/26-53-22-01-21/34426851

На підставі акта перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення - рішення від 21.07.15р.:

№, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 2 253 244,50 грн., у тому числі основний платіж - 1 502 163грн. та штрафні санкції - 751081,50 грн.;

№, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 4774542,00грн., у тому числі основний платіж - 3 183 028грн. та штрафні санкції - 1591514грн.

Підставою для їх прийняття слугував висновок податкового органу про порушення позивачем вимог:

п. 44.1 статті 44, п.п. 138.1.1, п. 138.2, 138.8 статті 138, п.п. 139.1.9 статті 139 Податкового кодексу України, в результаті занижено податок на прибуток на суму 3183028 грн. за 2014 рік;

п. 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України в результаті чого занижено ПДВ на суму 1 502 163грн., у тому числі за червень 2014 року на суму 1333333 грн., жовтень 2014 року - 168 830грн.

У подальшому, ДПІ Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено виїзну позапланову перевірку позивача по взаємовідносинам з ТОВ «Укр Сервіс Груп» за період січень 2015 року, ТОВ «Аракс Нова», ТОВ «БМУ «Будінвест», ТОВ «Одек «Україна», ТОВ «Смарт-Буд» за період лютий 2015 року, ТОВ «Перша Будівельна фірма Плюс» (за період березень 2015 року, за результатами якої складено акт від 28.07.2015р. №938/26-53-22-05-21/34426851.

На підставі акта перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення - рішення від 21.08.15р.:

№, яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 367 217 грн.;

№, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 2 060 840 грн., у тому числі основний платіж - 1 337 893 грн. та штрафні санкції - 668 947 грн.

Підставою для їх прийняття слугував висновок податкового органу про порушення позивачем вимог: п. 198.6 статті 196 Податкового кодексу України, що призвело до заниження ПДВ, який підлягає сплаті до бюджету на суму 1 337 893 грн., у т.ч. за січень 2015 року на суму 280 868 грн., лютий 2015 року - 661 476грн., березень 2015 року - 395 549 грн. та завищення від'ємного значення з ПДВ рядок «19» податкової декларації з ПДВ за березень 2015 року на суму 367 217грн.

У подальшому, ДПІ Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено виїзну позапланову перевірку позивача по взаємовідносинам ТОВ «Перша Будівельна фірма Плюс», ТОВ «СНБ» за період з 01.04.15р. по 30.04.15р., за результатами якої складено акт від 15.10.15р. №1226/26-53-22-05-21/34426851.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 02.11.15р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 1 464 455 грн., у тому числі основний платіж - 976 303 грн. та штрафні санкції - 488 152 грн.

Підставою для його прийняття слугував висновок податкового органу про порушення позивачем вимог: п. 198.6 статті 198 ПК України, що призвело до заниження ПДВ за квітень 2015 року на суму 976 303 грн.

За наслідками проведених перевірок та встановлених порушень податковий орган дійшов висновку, що господарські відносини позивача з його контрагентами - ТОВ «Брокбудкепітал», ПП «Пром-Тех-Снаб», ТОВ «Укр Сервіс Груп», ТОВ «Компанія «Сорбіт», ТОВ «БМУ «Будінвест», ТОВ «Смарт-Буд», ТОВ «Перша Будівельна Фірма Плюс» не були спрямовані на реальне настання правових наслідків.

Такий висновок податкового органу ґрунтується на тому, що у ТОВ «Брокбудкепітал», ПП «Пром-Тех-Снаб», ТОВ «Укр Сервіс Груп», ТОВ «Компанія «Сорбіт», ТОВ «БМУ «Будінвест», ТОВ «Смарт-Буд», ТОВ «Перша Будівельна Фірма Плюс» відсутні необхідні умови для реального настання результатів відповідної господарської діяльності. Крім того, не підтверджено господарські операції з придбання робіт у ланцюгу поставки. При аналізі зареєстрованих в Єдиному реєстрі у перевіряємому періоді податкових накладних ТОВ «Укр Сервіс Груп», ТОВ «Брокбудкепітал», ПП «Пром-Тех-Снаб», ТОВ «Компанія «Сорбіт» установлено, що вказані суб'єкти господарювання придбавали інші роботи, послуги та товари аніж ті, що надавалися ними на користь позивача, що на думку податкового органу, свідчить про маніпулювання номенклатурою товарів/робіт/послуг (пересорт). До перевірки не надано товарнотранспортних документів за господарськими відносинами позивача з ПП «Пром-Тех-Снаб», акти приймання виконаних будівельних робіт (форма «КБ-2в) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма №КБ-3) не розкривають зміст та обсяг господарських операцій. Також відповідач вказав на висновки акта ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 31.12.14р. №1847/26-59-22-08/38007002 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства по проведеним фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами за період з 01.07.14р. по 30.09.14р.», а також на те, що у контрагентів позивача відсутні достатні трудові ресурси, необхідні для виконання взятих зобов'язань.

Окрім того, податковий орган вказав на те, що засновник ТОВ «Компанія «Сорбіт» - ОСОБА_5 у своїх поясненнях повідомила про непричетність до господарської діяльності вказаного підприємства.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується реальне здійснення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) в межах звичайної господарської діяльності суб'єктів господарювання, оплата вартості товарів (робіт, послуг), правомірність формування даних податкового обліку на підставі первинних та інших документів бухгалтерського та податкового обліку, які відповідають вимогам закону.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (надалі - Закону N 996-XIV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону N 996-XIV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону N 996-XIV).

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит та витрати, у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

У даному випадку, обставини справи та зібрані у ній докази у їх сукупності свідчать про те, що господарські операції позивача з його контрагентом мали товарний (реальний) характер, вчинені в межах та з метою господарської діяльності суб'єктів господарювання.

Основним видом діяльності позивача за КВЕД є: будівництво житлових і нежитлових будівель. Позивач має ліцензію на здіснення будівельних робіт.

Як свідчать обставини справи, позивачем у 2013 - 2014 роках були укладені договори генпідряду на будівництво об'єктів у м. Києві, а саме: по вул. Драйвера, 40; по вул. Воскресенська, 7, по вул. Андрющенка, 4; по вул. Маршала Рибалка, 3-а; по вул. Петра Дегтяренка, 1.

З метою виконання взятих на себе зобов'язань з будівництва вищевказаних об'єктів позивач у перевіряємому періоді залучив до робіт наступних контрагентів: ТОВ «Брокбудкепітал», ПП «Пром-Тех-Снаб», ТОВ «Укр Сервіс Груп», ТОВ «Компанія «Сорбіт», ТОВ «БМУ «Будінвест», ТОВ «Смарт-Буд», ТОВ «Перша Будівельна Фірма Плюс».

Так, 17.07.14р. між позивачем та ПП «Пром-Тех-Снаб» укладено договір поставки №170714, згідно умов якого продавець зобов'язується передати товар, а покупець прийняти товар та оплатити вартість на умовах даного договору. Транспортні витрати покладаються на продавця.

На підтвердження поставки товару (бетон, цемент, арматура, проволока, цегла, сходи маршові тощо) позивач надав податкові та видаткові накладні, які відповідають вимогам статті 9 Закону N 996-XIV та розкривають зміст та обсяг господарських операцій з придбання обумовленого договором товару (містять найменування товару, одиницю виміру та ціну, прізвища осіб, відповідальних за передачу-отримання МТЦ).

Також позивачем надано товарно-транспортні накладні на поставку товару (а.с 161 - 229, том ІІ), які містять необхідні реквізити, що дають змогу ідентифікувати ким здійснювалось перевезення товару, куди поставлявся товар (пункт навантаження та пункт розвантаження), містять відомості про вантаж, а також години вантажно-розвантажувальних операцій. Згідно вказаних ТТН, вантаж доставлявся безпосередньо на один з об'єктів будівництва, а саме на об'єкт «Будівництво комплексу будівель житлового та соціально-культурного призначення з вбудовано-прибудованими торгівельно-офісними приміщеннями та паркінгом по вул. Воскресенській 7 у Шевченківському районі м. Києва». Вказане спростовує доводи відповідача про відсутність товарно-супровідних документів.

Оплата вартості товару здійснювалась у безготівковій формі.

26.05.14р. між позивачем та ТОВ «Брокбудкепітал» було укладено договір підряду №ВВ260514, відповідно до якого Замовник (Позивач) доручає, а Підрядник зобов'язується на власний ризик виконати у відповідності до умов даного Договору загальні будівельно-монтажні роботи на об'єкті «Будівництво комплексу будівель житлового та соціально-культурного призначення з вбудовано - прибудованим торгівельно - офісним приміщенням та паркінгом на вул. Воскресенській, 7 у Дніпровському районі м. Києва ІІ черга будівництва», а Замовник зобов'язується прийняти цю роботу та оплатити її.

09.06.14р. між позивачем та ТОВ «Укр Сервіс Груп» укладено договір підряду №АУ906-14, відповідно до якого Підрядник зобов'язується на свій ризик власними та (або) залученими силами та засобами у відповідності до Проектної документації, умов цього Договору, чинних будівельних норм і правил, в обумовлений Договором строк виконати комплекс будівельно-монтажних робіт на Об'єкті та передати замовнику закінчені роботи. Об'єкт «Будівництво житлового комплексу з паркінгом та вбудовано-прибудованими приміщенням адміністративного і громадського призначення по вул. Григорія Андрющенка, 4 у Шевченківському районі м. Києва» І пусковий комплекс. Житловий будинок №1 (секція №1 та №2).

01.11.14р. між позивачем та ТОВ «Укр Сервіс Груп» укладено договір підряду №РУ011114, відповідно до якого Підрядник зобов'язується на свій ризик власними та (або) залученими силами та засобами у відповідності до Проектної документації, умов цього Договору, чинних будівельних норм і правил, в обумовлений Договором строк виконати комплекс будівельно-монтажних робіт на Об'єкті та передати замовнику закінчені роботи. Об'єкт «Будівництво житлового комплексу з підземним паркінгом по вул. Маршала Рибалка, 3А у Шевченківському районі м. Києва».

19.05.2014р. між позивачем та ТОВ «Компанія «Сорбіт» укладено договір підряду №ДВ190514, відповідно до якого Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується на власний ризик виконати, у відповідності до умов даного договору, будівельно-монтажні роботи на об'єкті: «Будівництво житлово-торговельного комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом по вул. Петра Дегтяренка, 1 (вул. Полярній (в межах вилиць Петра Дегтяренка та Михайла Майорова) у Оболонському районі м. Києва, ІІ черга, ІІІ пусковий комплекс. Житловий будинок №2 (секція 1 та секція 2)», а Замовник зобов'язується прийняти цю роботу та оплатити її.

Також у перевіряємому періоді між позивачем та ТОВ «БМУ «Будінвест» укладено ряд договорів підряду №ДБ080115 від 08.01.15р., №РБ120115 від 12.01.15р., №ВБ150115 від 15.01.15р. на будівництво об'єктів: «Будівництво житлового будинку з вбудовано-прибудованими не житловими приміщеннями по вул. Теодора Драйзера, 40 у Деснянському районі м. Києва», «Будівництво житлового будинку з підземним паркінгом по вул. Маршала Рибалки, 3А у Шевченківському районі м. Києва» та «Будівництво комплексу будівель житлового та соціально-культурного призначення з вбудовано-прибудованими торгівельно-офісними приміщеннями та паркінгом по вул. Воскресенській 7 у Шевченківському районі м. Києва».

22.11.13р. між позивачем та ТОВ «Смарт-Буд» укладено договір підряду №221113 на будівництво об'єкту: «Будівництво житлового комплексу з паркінгом та вбудовано-прибудованими приміщеннями адміністративного і громадського призначення по вул. Григорія Андрющенка, 4 у Шевченківському районі м. Києва» І пусковий комплекс. Житловий будинок №1.

Між позивачем та ТОВ «Перша Будівельна Фірма Плюс» було укладено ряд договорів підряду №ДП050115 від 05.02.15р., №ВП100215 від 10.02.15р., №РП010215 від 01.02.15р. на об'єкти будівництва: «Будівництво житлового будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями по вул. Теодора Драйзера, 40 у Деснянському районі м. Києва» (Житловий будинок, секція №1 та секція №2); «будівництво комплексу будівель житлового та соціально-культурного призначення з вбудовано-прибудованими торгівельно-офісними приміщеннями та паркінгом по вул. Воскресенській, 7 у Дніпровському районі м. Києва, 3 черга будівництва» та «Будівництво житлового будинку з підземним паркінгом на вул. Маршала Рибалка, 3А у Шевченківському районі м. Києва».

На підтвердження виконання умов вищевказаних договорів матеріали справи містять податкові та видаткові накладні, акти приймання будівельних робіт (форма №КБ-2в), довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма №КБ-3), податкові розрахунки за формою 1-ДФ, податкові декларації з ПДВ разом із Додатками 5 та Квитанціями щодо їх прийняття в електронному вигляді, Тверді кошториси, Спільні заходи по безпечному виконанню робіт, Накази про призначення відповідальних осіб, Будівельні ліцензії з додатками, Ліцензії на виконання робіт протипожежного призначення, Дозвіл Держгірпромнагляду, Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, Свідоцтва платника ПДВ, листи позивача та відповіді компаній замовників щодо підтвердження виконання будівельних робіт, Роздруківки банківської виписки.

Колегія суддів зазначає, що первинні документи відповідають вимогам статті 9 Закону N 996-XIV та розкривають зміст та обсяг господарських операцій з придбання обумовлених договорами робіт, а саме містять найменування виконаних робіт, кількість, одиницю виміру та ціну, а також адреси об'єкта будівництва, на яких такі роботи були виконані, підписані, особами відповідальними за виконання господарських зобов'язань.

Позивачем надано до суду фотокартки з будівництва кожного з об'єктів.

Слід зазначити, що законодавець не визначив конкретного переліку документів, якими платник повинен підтвердити реальність виконання господарської операції. З метою податкового обліку господарські операції можуть оформлюватися будь-якими первинними документами, зміст яких відповідає положенням статті 9 Закону N 996-XIV, та складення яких узгоджується із законодавчо установленими вимогами щодо оформлення такої операції або із звичаєвою практикою.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані в цілях госпорадської діяльності платнка податку. Власне відсутність максимальної деталізації виду виконаних робіт не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

При цьому, чинне законодавство не зобов'язує суб'єктів господарювання повторно дублювати інформацію щодо суті наданих послуг в актах про надання послуг; суть та зміст наданих послуг мають досліджуватися у сукупності та взаємозв'язку всіх наявних у матеріалах справи доказів, що і зроблено судом першої інстанції.

Викладене спростує доводи апелянта.

Окремо колегія суддів зазначає про те, що контрагенти позивача на час виконання будівельних робіт мали діючі ліцензії на здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури (з переліком робіт згідно додатку), а також були зареєстровані як юридичні особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується наявними у матеріалах справи Витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та копіями ліценцій.

Податковим органом не доведено, що Позивач та його контрагенти при укладанні вказаних угод мали умисел на їх укладання з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства; намірів їх на ухилення від оподаткування, безтоварність операції, неможливість її вчинення в силу відсутності основних засобів, персоналу, тощо.

Окрім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, у адміністративних справах №826/13649/14 та №826/7160/15 за позовом ТОВ «Перша Будівельна Фірма» до ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень були досліджені взаємовідносини позивача з контрагентами ПП «Пром-Тех-Снаб» за період з 01.08.14р. по 30.09.14р., ТОВ «Брокбудкепітал» за період з 01.07.12р. по 31.12.13р., ТОВ «Компанія «Сорбіт» за період з 01.07.12р. по 31.12.13р за договорами: підряду №ВВ260514 від 26.05.14р., укладений з ТОВ «Брокбудкепітал»; поставки №170714 від 17.07.14р., укладений з ПП «Пром-Тех-Снаб»; підряду №АУ906-14 від 09.06.14р., укладений з ТОВ «Укр Сервіс Груп», за результатами чого було підтверджено реальність виконання угод між суб'єктами господарювання.

Так, відповідно до ч. 1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, дана норма визначає преюдиційні підстави звільнення осіб, які беруть участь у справі, від доказування обставин з метою досягнення процесуальної економії - за наявності цих підстав у суду не буде необхідності досліджувати докази для встановлення певних обставин.

Більш того, у ході судового розгляду справи у суді першої інстанції, судом було допитано у якості свідків директора ТОВ «Перша Будівельна Фірма Плюс» ОСОБА_8 та директора ТОВ «Смарт-Буд» ОСОБА_9, які підтвердили в судовому засіданні реальність виконання зобов'язань за договорами з ТОВ «Перша Будівельна Фірма».

Показання свідка, серед іншого, є також джерелом доказів в розумінні ст.69 КАС України, тобто фактичними даними, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Покликання апелянта на недобросовісність намірів ТОВ «Брокбудкепітал», ПП «Пром-Тех-Снаб», ТОВ «Укр Сервіс Груп», ТОВ «Компанія «Сорбіт», ТОВ «БМУ «Будінвест», ТОВ «Смарт-Буд», ТОВ «Перша Будівельна Фірма Плюс» у здійсненні господарських відносин не заслуговують на увагу, з огляду на те, що недотримання контрагентами позивача податкової дисципліни (навіть якщо і мало місце) має правові наслідки саме для таких контрагенів, адже порушення платником податків вимог податкового законодавства має персональний характер, тобто тягне за собою застосування заходів відповідальності саме для такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Варто також зазначити, що поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування чи перевірки законності їх створення (заснування), а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов'язань. Отже, добросовісний платник полдатку не може зазнавати негативних наслідків (зокрема, у вигляді позбавлення його права на податковий кредит) внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Однак, у разі якщо податковий орган доведе узгодженість дій між платником та його контрагентом, які свідчать про здійснення операцій без наміру створити відповідні цим операціям правові наслідки з метою отримати податкову вигоду, або що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускав його контрагент, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов'язань, то право платника на податковий кредит не можна вважати законним.

У даному випадку, податковим органом не доведено обізнаність Позивача про порушення вимог податкового чи іншого законодавства, як і не доведено зв'язок таких порушень (навіть якщо такі і мали місце) з формуванням Позивачем даних податкового обліку за наслідками господарських операцій з вказаними контрагентами.

Податковим органом не надано належних доказів й на підтвердження фактичної відсутності у контрагентів об'єктивної неможливості здійснення господарських операцій, або ж відсутності можливості залучення до виконання підрядних робіт третіх осіб.

Допущені постачальником порушення вимог законодавства при веденні господарської діяльності можуть потягти відповідну відповідальність щодо нього та не впливають на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість.

У справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 наголошував на індивідуальній юридичній відповідальності за податкові правопорушення.

Таким чином, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит та/або на бюджетне відшкодування, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Також не заслуговують на увагу покликання апелянта на акт ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 31.12.14р. №1847/26-59-22-08/38007002 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Пром-Тех-Снаб» з питань дотримання вимог податкового законодавства по проведеним фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами за період з 01.07.14р. по 30.09.14р.», з огляду на те, що обставини щодо господарських операцій саме між позивачем та ПП «Пром-Тех-Снаб» контролюючим органом у рамках цієї перевірки не досліджувались та не встановлювались.

Як свідчать обставини справи, договір та первинні документи, що супроводжують виконання господарських операцій між позивачем та ТОВ «Компанія «Сорбіт», від імені ТОВ «Компанія «Сорбіт» підписані - ОСОБА_10, а тому покликання апелянта на пояснення ОСОБА_5, яка заперечує свою причетність до господарських операцій вказаного підприємства є необґрунтованими.

Поміж тим, протокол допиту свідка у кримінальному провадженні не може бути належним доказом в адміністративній справі. Крім того, кримінально-процесуальне законодавство надає право особі відносно якої проводиться допит, відмовитися від раніше наданих свідчень або їх змінити, а тому, за встановлених судом обставин, що підтверджують фактичне здійснення господарської операції, такий протокол допиту не є належним доказом у спірних правовідносинах.

Обвинувального вироку чи іншого судового рішення, за результатами розгляду кримінальної справи відносно контрагентів позивача матеріали справи не містять.

Поміж тим, постановою Старшого слідчого 1-го ВКР СУ ФР ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві старшим лейтенантом досудового розслідування від 27.10.15р. закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087 від 02.09.14р. на підставі ч.1,3 ст. 212 КК України, у зв'язку з відсутністю в діяннях службових осіб ТОВ «Перша будівельна фірма» ознак складу кримінального правопорушення.

В рамках цього кримінального провадження встановлено, що службовими особами ТОВ «Перша будівельна фірма» було законно у періоді 2012-2014 роки сформовано податковий кредит та валові витрати за господарськими операціями, зокрема, з ТОВ «Брокбудкепітал», ПП «Пром-Тех-Снаб», ТОВ «Укр Сервіс Груп», ТОВ «Компанія «Сорбіт», ТОВ «Смарт-Буд».

Окрім того, у рамках кримінального провадження будо допитано у якості свідка директора ТОВ «Компанія «Сорбіт» - ОСОБА_11, який підтвердив, що він є директором вказаного підприємства, а також те, що між підприємствами дійсно була співпраця.

Також є необґрунтованими доводи податкового органу на відсутність у контрагентів позивача достатніх трудових ресурсів, з огляду на наступне.

Відповідно до звітів про суми нарахованої заробітної плати та додатків до нього протягом 2014 року у ПП «Пром-Тех-Снаб», ТОВ «Укр Сервіс Групп», ТОВ «Сорбіт» ТОВ, «БМУ «Будінвест» середньооблікова кількість штатних працівників складала 5 осіб, у ТОВ «Смарт-Буд» середньооблікова кількість штатних працівників складала 8 осіб, у ТОВ «Перша Будівельна Фірма Плюс» середньооблікова кількість штатних працівників складала 29 осіб, що свідчить про достатню кількість трудових ресурсів для здійснення взятих на себе перед позивачем зобов'язань згідно укладених договорів.

Окрім того, законодавство не виключає залучення до виконання робіт третіх осіб. Якщо таке залучення має наслідком недотримання контрагентами позивача податкової дисципліни, то це не може негативно впливати на податковий облік інших осіб за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

За наведених обставин та правових норм колегія, суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 196, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

у х в а л и в:

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.12.16р. у справі №826/27034/15 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.12.16р. у справі №826/27034/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до вимог КАС України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.

Повний текст ухвали складений: 06.07.17р.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.