Справа № 826/20401/16
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову щодо вжиття заходів забезпечення позову

06 липня 2017 року м. Київ № 826/20401/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Арсірія Р.О., розглянув у письмовому провадженні клопотання про забезпечення позову по справі

за позовом ОСОБА_1
до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову від 05.12.2016 року про призначення суб'єкта оціночної діяльності господарювання для участі у виконавчому провадженні по ВП № 48314907 винесену ( складену ) головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у місті Києві Григорян О.Г. .

Ухвалами суду від 03.01.2017 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до судового розгляду.

03.07.2017 року через відділ документообігу суду позивач подав клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення передачі на реалізацію та заборони Відповідачу - Управлінню державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві в особі відділу примусового виконання рішень та підприємству «СЕТАМ» вчиняти дії щодо реалізації майна - земельної ділянки площею 0,1001 га., кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою : АДРЕСА_1, до вирішення адміністративного позову по справі № 826/19379/16 набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначає про очевидну протиправність оскаржуваної постанови, небезпеку заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення у справі, оскільки, існує загроза здійснення подальшої продажі на електронних торгах спірної земельної ділянки.

У судовому засіданні 06.07.2017 року позивач заявлене клопотання підтримав.

Розглянувши матеріали справи, заявлене клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, адміністративний позов, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії (ч. 4 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Заходами забезпечення позову є зупинення дії оскарженого рішення або його частин, заборона вчиняти дії.

Заборона вчиняти певні дії застосовується якщо потрібно обмежити право відповідача чи іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмету спору.

Суд зазначає, що існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або неможливість захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів чи необхідність докладання значних зусиль та витрат для їх відновлення, як підстава для забезпечення адміністративного позову, полягає в тому, що на момент подання такого позову у позивача наявні обґрунтовані підстави, підтверджені належними та допустимими доказами, вважати можливим настання юридичних фактів, які призведуть до порушення його прав та законних інтересів.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення адміністративного позову з вказаних підстав, суд повинен оцінити обґрунтованість доводів позивача та дослідити: наявність зв'язку між заявленими заходами забезпечення позову та предметом позову; ймовірність порушення або ускладнення захисту прав, свобод та інтересів позивача у разі невжиття заходів забезпечення позову; відсутність порушення прав, свобод та інтересів третіх осіб у зв'язку із вжиттям заходів забезпечення позову.

Заходи до забезпечення адміністративного позову повинні бути пропорційними з заявленими позовними вимогами, що означає справедливе співвідношення можливих негативних наслідків для позивача від невжиття таких заходів із тими наслідками, які можуть настати в результаті їх вжиття.

Питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Проте, захід забезпечення позову, про який просить позивач є неспіврозмірним із заявленими позивачем вимогами в межах даного адміністративного позову.

В матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім цього, судом встановлено, що 26.11.2016 року позивач отримав постанову державного виконавця від 15.11.2016 року постанову про опис та арешт майна боржника № ВП 48314907, яку оскаржив до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Відповідно до ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, № 1404-VIII, визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Судом встановлено, що позивачу було відомо про складання суб'єктом оціночної діяльності звіту про оцінку майна, винесення постанови про опис та арешт майно, проте доказів повідомлення державного виконавця про визначену ними вартість майна, суду не надано.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині 1 статті 117 КАС України.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 117, ст. 165, 188 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому пунктом 5 статті 118 та статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.О. Арсірій