Справа № 826/13728/15
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

29 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК КАМБІО" Додусенка Володимира Івановича про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду із позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК КАМБІО" Дусенка Володимира Івановича, у якому просив: визнати ОСОБА_2 вкладником публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" з належною їй сумою у розмірі 200 000,00 грн., отриманою за договором дарування від 26.09.2014, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 та посвідченого приватним нотаріусом Авдієнком В.П. і зареєстрованого в реєстрі за №1633; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у публічному акціонерному товаристві "Банк Камбіо" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною їй сумою у розмірі 200 000,00 грн.; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" Додусенка Володимира Івановича включити ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у публічному акціонерному товаристві "Банк Камбіо" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною йому сумою у розмірі 200 000,00 грн. та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_2 ОСОБА_7 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами у публічному акціонерному товаристві "Банк Камбіо" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною їй сумою у розмірі 200 000,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

На зазначене рішення суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить його скасувати, та ухвалити постанову, якою позов задовольнити.

В апеляційній скарзі позивач просить зазначене рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити, при цьому вказує на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідачем подано письмові заперечення на апеляційну скаргу, у яких він просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції виходить із таких фактичних обставин.

Судом установлено, що між ОСОБА_2 (обдарований) та ОСОБА_5 (дарувальник) укладено договір дарування від 26.09.2014, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В.П. та зареєстровано в реєстрі за №1633, відповідно до якого дарувальник дарує обдарованій безоплатно та безумовно у власність, а обдарована приймає у власність грошові кошти у розмірі 200 000,00 грн., що на день укладення договору за курсом НБУ (12,9088) еквівалентно 15 493,31 доларам США, які знаходяться на поточному рахунку у Публічному акціонерному товаристві "Банк Камбіо".

29.09.2014 ОСОБА_5 звернулася до ПАТ "Банк Камбіо" із заявою про відкриття поточного рахунку на ім'я ОСОБА_2.

Листом від 29.09.2014 за №02331/260 ПАТ "Банк Камбіо" повідомило заявника про те, що відповідно до постанови Національного банку України від 25.09.2014, ПАТ "Банк Камбіо" зупинено відкриття поточних рахунків (у тому числі карткових) фізичним особам.

Судом установлено, що на підставі постанови правління Національного банку України від 04.12.2014 №782 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 04.12.2014 №140 "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Банк Камбіо", згідно з яким з 05.12.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в публічному акціонерному товаристві "Банк Камбіо".

Відповідно до постанови правління Національного банку України від 27.02.2015 №144 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 №46 "Про початок процедури ліквідації публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію публічному акціонерному товаристві "Банк Камбіо" Додусенка Володимира Івановича строком на 1 рік з 02.03.15 по 01.03.16 включно.

На письмове звернення ОСОБА_2 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" Додусенка Володимира Івановича, позивача листом від 02.04.2015 за №19/1041 було повідомлено про те, що операції на рахунку за заявою підпадають під ознаки нікчемності, передбачені законодавством, у зв'язку з чим про виявлені обставини повідомлено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та зареєстровано кримінальне провадження №0000082.

Поряд із цим листом від 24.04.2015 за №02-036-12650/15 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб повідомлено заявника про відсутність його у переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ "Банк Камбіо" за рахунок Фонду.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд попередньої інстанції мотивував своє рішення тим, що поточний рахунок на ім'я ОСОБА_2 у Банку не відкривався, тому, станом на момент розгляду справи судом, позивач не набула статусу вкладника ПАТ "Банк Камбіо" у розумінні положень статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". З урахуванням того, що в даному випадку подаровані кошти з рахунку дарувальника - ОСОБА_5 - на користь позивача не перераховані, тому вкладником і особою, яка має право на повернення коштів, є саме вона, а не позивач.

Обґрунтовуючи помилковість таких висновків суду, скаржник у поданій ним апеляційній скарзі вказує на те, що зі змісту листа Уповноваженої особи Фонду від 02.04.2015 за №19/1041 слідує, що відповідач, зазначаючи про наявність ознак нікчемності по рахунку за заявою позивача, фактично визнав те, що між позивачем і Банком було укладено договір банківського рахунку. У зв'язку із цим, на переконання апелянта, Уповноважена особа Фонду був зобов'язаний включити ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування гарантованої суми за рахунок Фонду.

Перевіривши правову оцінку обставин справи, повноту їх встановлення та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, з урахуванням доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

При цьому, за визначенням, наведеним у пункті 4 частини 1 статті 2 цього Закону, вкладник - це фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно зі статтею 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, суд першої інстанції цілком обґрунтовано вказав, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що на письмову заяву до ПАТ "Банк Камбіо" про відкриття поточного рахунку на ім'я ОСОБА_2 від 29.09.2015, заявника листом від 29.09.2014 № 02331/260 було повідомлено про неможливість відкриття поточних рахунків (у тому числі, карткових) фізичним особам у вказаному банку станом на час подання заяви з огляду на вимоги постанови Національного Банку України від 25.09.2014 (а.с. 17).

Матеріали справи не містять доказів того, що між позивачем і ПАТ "Банк Камбіо" було укладено договір банківського рахунку, а також факту перерахування на користь позивача грошових коштів.

З урахуванням наведених обставин, суд попередньої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_2 станом на момент розгляду справи судом не набула статусу вкладника публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" у розумінні положень статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а тому правові підстав для задоволення її позовних вимог - відсутні.

Доводи апелянта з приводу того, що те, що зі змісту листа Уповноваженої особи Фонду від 02.04.2015 за №19/1041 слідує, що відповідач, зазначаючи про наявність ознак нікчемності по рахунку за заявою позивача, фактично визнав те, що між позивачем і Банком було укладено договір банківського рахунку - не заслуговують на увагу.

За правилами ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

На думку колегії суддів, лист, зміст якого є типовим, не може вважатися допустимим доказом факту укладення договору банківського рахунку. Копія такого договору у матеріалах справи відсутня. Крім того, відповідач у своїх запереченнях на позовну заяву та у запереченнях на апеляційну скаргу наголошує на тому, що такий договір із позивачем не укладався.

Відповідно до першої частини статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при вирішенні спору правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, водночас, відповідачем не доведено підстав для його скасування, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Крім іншого, колегія суддів відхиляє посилання представника відповідача на необхідність закриття провадження у даній адміністративній справі та вважає необхідним відступити від правової позиції, викладеної у постановах Верховного суду України від 15.06.2016 у справі № 826/201410/14 та від 06.02.2016 у справі №826/2043/15 щодо неналежності розгляду даної категорії справ в порядку адміністративного судочинства з огляду на таке.

Відповідно до другого абзацу ч. 1 ст. 244-2 КАС суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Висновок Верховного Суду України у зазначеній постанові зводиться до того, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на вищевказані спірні правовідносини, які врегульовані нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а тому спори, які виникають на стадії ліквідації банку належить розглядати в порядку ГПК України.

Відповідно до преамбули Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" цей Закон встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Частиною 3 ст.2 даного Закону встановлено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що предметом розгляду даної справи є правовідносини, врегульовані Законом України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб", який є спеціальним, та, яким врегульовано правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини, які складаються між Фондом, банками та Національним банком України.

Частина восьма статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що дія Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на банки не поширюється.

Відповідно, правові аспекти застосування Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб" є відмінними, а тому колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження.

Частиною 2 ст. 4 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 КАС України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що спір, предметом якого являється перевірка законності дій та рішень посадової особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виконання покладених на неї владно-управлінських функцій у сфері реалізації публічних інтересів держави на відповідність законам України та іншим нормативно-правовим актам, підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БАНК КАМБІО" Додусенка Володимира Івановича про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 лютого 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст ухвали виготовлено 3 липня 2017 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.