Справа № 235/2037/17
Суддя: Данилів С. В.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 235/2037/17
Провадження № 2-а/235/102/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого: Данилів С.В.,

за участю секретаря: Харенко Т.Ю.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 у м. Покровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського РРПП ГУ НП у Донецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до поліцейського РРПП ГУ НП у Донецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 24.04.2017 року у Покровському ВДВС ГТУЮ у Донецькій області він отримав копію постанови, винесену 01.02.2017 року поліцейським ОСОБА_3 в Донецькій області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 953992.

Позивач зазначає, що з вищезазначеною постановою він не згоден з наступних підстав.

Так, поліцейський ОСОБА_2 надав йому документ, щоб він поставив свій підпис, при цьому жодної копії документів, які він підписував йому надано не було з незрозумілої причини. Тобто, копію постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення він не отримував, а отримав її лише у Покровському ВДВС.

Відповідно до постанови 01.02.2017 року о 09 годині 30 хвилин в Донецькій області, м. Покровську на перехресті вул. Захисників України та вул. Шмідта він керував авто НОМЕР_1 без посвідчення водія, відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. При ухвалені вказаної постанови - протокол не складався.

Позивач посилається, що відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи. Також, відповідач позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, встановлені ст.ст.278, 279 КУпАП.

Також вказує, що з незрозумілої причини, співробітником поліції протокол складено не було.

У постанові про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 953992 він зазначив, що не порушував правил дорожнього руху, крім цього пояснив поліцейському, що не визнає свою провину, та буде оскаржувати дії поліцейського у суді. Крім того, він зазначив, що у нього є водійське посвідчення відповідної категорії, навіть «професійне посвідчення водія», тобто категорії «А»; «В»; «С»; «Е». Автомобіль АЗЛК 2140 н/з НОМЕР_2, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - відноситься до типу легкового седану. Відповідно до ОСОБА_4 Дорожнього Руху України: п. 2.13 Транспортні засоби належать до таких категорій В автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів. Тобто, для керування автомобілем НОМЕР_3 необхідно мати категорію «В». У постанові про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 953992 взагалі не вказано, якої саме категорії у нього не було на право керування автомобілем АЗЛК 2140 н/з 408-61ЕЗ.

З огляду на вищевикладене просить скасувати постанову поліцейського ОСОБА_3 в Донецькій області ОСОБА_2 серії АР № 953992 від 01.02.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає, що згідно ч. 4 ст. 128 КАС України справу можна вирішити без участі відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компітенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 - «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному звязку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у ст. 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні ч. 1 ст. 276 КУпАП, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про; адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України»

Ч. З ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Ч.З ст.258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим, ст. 276 вказує, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, за адресою 87517 Україна, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Нахімова. 86 або 85300 Донецька область, м. Покровськ, вул. Мандрика, 7.

Проте, поліцейський ОСОБА_2 положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного зясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст.і 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за-відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до кого компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Крім цього, необхідно зазначити, що відповідно до п. 10. Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015 року, при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення у ній зазначаються, зокрема:

- у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, імя та по батькові особи, яка винесла постанову» - прізвище, імя, по батькові посадової особи органу поліції, яка винесла постанову, та орган поліції (повністю, без скорочень):

- у графі «установив» - число, місяць, рік, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також обставини і суть правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи;

- у графі «ураховуючи, що гр-нин(ка)» - прізвище та ініціали правопорушника;

- у графі «постановив» - уповноважена посадова особа органу поліції з урахуванням та зазначенням обставин, що помякшують (ст. 34 КУпАП) чи обтяжують (ст. 35 КУпАП) відповідальність за адміністративне правопорушення, зазначає прийняте у справі рішення.

Тобто, всупереч зазначеному порядку, поліцейським ОСОБА_3 В Донецькій області було зазначено його звання та орган поліції - скорочено.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП «Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне» стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неопереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з рахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Суд погоджується із доводами позивача, про те, що відповідачем, не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, всупереч ч. 2 ст. 71 КАС України ним не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, і які б дозволили вказати на достовірність порушенням позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху України.

Тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанова та протокол не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Крім того, незважаючи на заперечення позивачем своєї вини на місці події, відповідач, як суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення і довести їх правдивість під час розгляду справи в суді.

Натомість, як зазначалося судом вище, свій обов`язок з`явитися в суд і довести правомірність своїх дій і винесення рішень відповідач не виконав.

Відповідачем не було вжито заходів для встановлення свідків, які б могли підтвердити обставини, викладені в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, хоча об`єктивно мав таку можливість з урахуванням місця та часу даної події. Також в оскаржуваній постанові не відображено чи здійснювалась відео фіксація.

Таким чином, судом не встановлено, яким чином давав оцінку та досліджував докази відповідач, на підставі яких даних дійшов до висновку при вчинення позивачем правопорушення та виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративному стягненню за порушення ОСОБА_4 дорожнього руху. При цьому у відповідності до вимог чинного адміністративного судочинства, зокрема ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про задоволення позову та скасування постанови серії АР № 953992 від 01 лютого 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.126 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 11, 17-20, 69-72, 86, 94, 122, 128, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського РРПП ГУ НП у Донецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії АР № 953992 від 01 лютого 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 126 КУпАП. та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга в порядку і в строки передбачені ст.186 КАС України.

Головуючий: С.В. Данилів