Справа № 825/549/17
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/549/17 Головуючий у 1-й інстанції: Бородавкіна С.В.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Кувечицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом Кувечицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області до Управління Держпраці у Чернігівській області про скасування постанови,-

У С Т А Н О В И В:

Кувечицька сільська рада Чернігівського району Чернігівської області звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Чернігівській області про скасування постанови від 14.03.2017 року № 25-01-009/0182/88 про накладення на штрафу в розмірі 3200,00 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначененим рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, провіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу від 10.01.2017 року № 6 та направлення на перевірку від 10.01.2017 року № 47, відповідно до звернення ОСОБА_2, посадовими особами Управління Держпраці у Чернігівській області було проведено позапланову перевірку додержання Кувечицькою сільською радою законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині ненадання інформації про нарахування заробітної плати головою Кувечицької сільської ради.

За результатами перевірки складено акт від 19.01.2017 року № 25-01-009/0043, відповідно до змісту якого порушень діючого законодавства, з питання, що перевірялось, виявлено не було (а.с. 11-12, 13).

На підставі наказу від 23.02.2017 року № 55 та направлення на перевірку від 23.02.2017 року № 265, за погодженням із Державною службою України з питань праці, відповідно до повторного звернення ОСОБА_2, посадовими особами Управління було проведено позапланову перевірку додержання Кувечицькою сільською радою законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині виплати допомоги за листками непрацездатності (а.с. 10, 81-83).

За результатами перевірки було складено акт від 28.02.2017 року № 25-01-009/0182, в якому зафіксовано порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України, ст. 255 КЗпП України та п. 1 ч. 2 ст. 32 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" в частині несвоєчасності виплати допомоги по тимчасовій втраті працездатності (а.с. 93-99). Зокрема, ОСОБА_2 виплачено допомогу по тимчасовій непрацездатності пізніше семи календарних днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Вищевказаний акт перевірки 28.02.2017 року був вручений голові Кувечицької сільської ради, що підтверджується його особистим підписом. Відповідно до запису, здійсненого головою Кувечицької сільської ради в акті перевірки: "один примірник акту для ознайомлення одержав. У разі незгоди викладеного у акті - будуть надані зауваження згідно Закону України "Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності".

На підставі акту перевірки від 28.02.2017 року № 25-01-009/0182 відповідачем було прийнято припис від 28.02.2017 року № 25-01-009/0090, протокол про адміністративне правопорушення від 28.02.2017 року № 25-01-009/0076 та постанова про накладення на Кувечицьку сільську раду штрафу уповноваженими посадовими особами від 14.03.2017 року № 25-01-009/0182/88 в сумі 3200,00 грн. (а.с. 19-20, 21-22, 43).

Вважаючи постанову про накладення штрафу протиправною, Кувечицька сільська рада звернулась до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2 та 3 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 року № 390, право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці. Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Позапланові перевірки згідно абз. 4 п. 3 Порядку №390 проводяться за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування та здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.

Згідно із п. 4 Порядку №390 Інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку.

Відповідно п. 7 Порядку №390 за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

Таким чином, інспектори з питань праці територіальних органів Держпраці України наділені повноваженнями щодо проведення позапланових перевірок, у тому числі з підстав перевірки обґрунтованих звернень фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав та мають право під час перевірок пред'являти вимоги про надання документів, необхідних для проведення перевірки.

Пунктом 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11 лютого 2015 року передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

У відповідності до пп. 23 п. 11 вказаного Положення Голова Держпраці дає у межах повноважень обов'язкові до виконання державними службовцями і працівниками апарату Держпраці, її територіальними органами доручення.

Згідно з п. 12 даного Положення для погодженого вирішення питань, що належать до компетенції Держпраці, обговорення найважливіших напрямів її діяльності у Держпраці може утворюватися колегія. Рішення колегії можуть бути реалізовані шляхом видання відповідного наказу Держпраці.

Отже, для територіального органу Держпраці - Управління Держпраці у Чернігівській області доручення та накази вищестоящого органу є обов'язковими.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції, що інспектор мав право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначені Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).

Право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Держава створює умови для ефективної зайнятості населення, сприяє працевлаштуванню, підготовці і підвищенню трудової кваліфікації, а при необхідності забезпечує перепідготовку осіб, вивільнюваних у результаті переходу на ринкову економіку (ст. 2 КЗпП України).

Пунктом 6 вказаного Порядку встановлено, що виплата компенсації проводиться підприємствами, установами, організаціями у строки, визначені статтею 115 Кодексу законів про працю України.

Згідно приписів ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України від 23.09.1999 року № № 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах.

За страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності надається, в тому числі, такий вид матеріального забезпечення та соціальних послуг як допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною) (п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону № 1105-XIV).

Частиною 2 ст. 22 Закону № 1105-XIV встановлено, що допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 32 Закону № 1105-XIV допомога по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах виплачується застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), - у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати.

Відповідно до п. 4.6 Колективного договору Кувечицької сільської ради на 2016-2018 роки, виплата заробітної плати проводиться в робочі дні двічі на місяць: за першу половину місяця - аванс до 20 числа поточного місяця, за другу половину місяця - до 1 числа наступного місяця (а.с. 25-26).

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 працювала в Кувечицькій сільській раді на посаді касира. Відповідно до наявних в матеріалах справи листків непрацездатності серії АДЗ № 483497 та АДЗ № 682959 (продовження листка № 683383), виданих комунальним лікувально-профілактичним закладом "Чернігівська центральна районна лікарня", ОСОБА_2 в період із 09.11.2016 року по 06.12.2016 року та з 19.12.2016 року по 23.12.2016 року перебувала на амбулаторному лікуванні (а.с. 34, 37).

Отже, виплата ОСОБА_2 допомоги у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності за вищевказаним лікарняним листом мала бути здійснена Кувечицькою сільською радою до 01.01.2017 року.

Відповідно до протоколу засідання комісії із соціального страхування Кувечицької сільської ради від 12.12.2016 року № 10 за листком непрацездатності серії АЗД № 682959 кількість днів, що підлягають оплаті ОСОБА_2 становлять 28 (а.с. 30).

19.12.2016 року позивачем було сформовано та подано до виконавчої дирекції відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності заяву-розрахунок про здійснення фінансування Кувечицькій сільській раді для надання матеріального забезпечення ОСОБА_2 за рахунок коштів Фонду, відповідно до листка непрацездатності серії АЗД № 682959, на загальну суму 1581,16 грн. (а.с. 29).

Листом від 28.02.2017 року № 01-10/199 Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (Чернігівське обласне відділення) повідомив, що по листку непрацездатності серії АЗД № 682959 Фондом були перераховані кошти в сумі 1581,16 грн. на рахунок Кувечицької сільської ради 22.12.2016, відповідно до платіжного доручення від 19.12.2016 року № 2565 (а.с. 84, 85).

Як вбачається із розрахунково-платіжної відомості за січень № 1 (лікарняні) та платіжного доручення від 10.01.2017 року № 1 перераховано вищевказані кошти 11.01.2017 року (а.с. 35, 36), що свідчить про порушення законодавчо встановленого терміну.

Відповідно до пояснювальної записки ОСОБА_3, яка відповідно до розпорядження голови Кувечицької сільської ради від 03.01.2017 року № 02 була призначена на посаду головного бухгалтера після звільнення ОСОБА_4 (а.с. 31, 32, 33), після того як вона з 04.01.2017 року приступила до виконання своїх службових обов'язків, з урахуванням різних обставин, ОСОБА_3 10.01.2017 відвезла лікарняний на проплату і 11.01.2017 року кошти поступили на картковий рахунок ОСОБА_2

Як вірно зазначено судом першої інстанції, вказані зауваження представників позивача є необґрунтованими, оскільки неорганізованість дій головного бухгалтера ОСОБА_4 та її впевненість, що органи казначейської служби не будуть здійснювати перерахунок коштів від Фонду на рахунок Кувечицької сільської ради в кінці грудня 2016 року, за відсутності документального підтвердження вказаного факту, не може бути підставою для висновку про правомірність дій позивача та недопущення останнім порядку нарахування та виплати ОСОБА_2 допомоги у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності.

Разом з тим, інших доказів того, що Кувечицька сільська рада не мала змоги з обґрунтованих і незалежних від неї обставин виплатити ОСОБА_5 вищевказані кошти, в розумінні статей 69 та 70 Кодексу адміністративного судочинства України, ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції надано не було.

Крім того, відповідно до ст. 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджено постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення" від 17.07.2013 року № 509 (далі - Порядок № 509, в редакції, чинній на момент прийняття спірної постанови).

Вказаним Порядком № 509 встановлено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

Штрафи можуть бути накладені, тому числі, на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Відповідно до п. 3 Порядку № 509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Відповідно до п. 8 Порядку № 509 розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, приймає відповідне рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови про накладення штрафу було дотримано вищевказаних вимог Порядку № 509. Голову сільради Навара М.І. листом від 02.03.2017 року № 10-04/1107 (отриманий 04.03.2017 року) повідомлено про розгляд справи за фактом порушення Кувечицькою сільською радою трудового законодавства (а.с. 88).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції, що відповідач при проведенні перевірки зробив правомірні висновки про порушення Кувечицькою сільською радою законодавства про працю.

Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Викладені в апеляційній скарзі апелянтом доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кувечицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 05 липня 2017 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.