Справа № 804/2989/17
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2017 р. Справа № 804/2989/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Н.В.
при секретарі Трошиній А.С.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Весташляхбуд" до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та скасування постанови, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Весташляхбуд» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просило визнати протиправними дії з прийняття до виконання постанови № 571/4.1-2/458 від 19.12.2016 року та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 53713496 від 06.04.2017 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що постанова головного державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження № 53713496 від 06.04.2017 року є протиправною та підлягає скасуванню, з огляду на те, що постанова Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу від 19.12.2016 року № 571/4.1-2/458., яка слугувала підставою для відкриття виконавчого провадження № 53713496 від 06.04.2017 року, була скасована постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2017 року по справі № 804/489/17 та фактично документ не набрав законної сили.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.06.2017 року відкрито провадження у справі.
Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за відсутності представника ТОВ «Весташляхбуд».
Представник відповідача про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте у судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, заперечення на позовну заяву та заяву про відкладення розгляду справи не надав.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС справа розглядається в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи вбачається, що постановою головного державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 06.04.2017 року відкрито виконавче провадження № 53713496 за постановою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 19.12.2016 року № 571/4.1-2/458 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.
Правомірність винесеної постанови про відкриття виконавчого провадження № 53713496 від 06.04.2017 року є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.
Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку являється Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів як зокрема рішень державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами, що узгоджується зі ст. 265 КЗпП України.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 4 Закону № 1404-VIII передбачено, що у виконавчому документі окрім іншого зазначається також і дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
Виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ч. 1 ст. 12 Закону № 1404-VIII).
Згідно п. 1 ч. 1, 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Проаналізувавши постанову від 06.04.2017 року Центрально-Міського ВДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області про відкриття виконавчого провадження № 53713496, судом встановлено, що державним виконавцем дотримано вимог та строків для вчинення процесуальних дій в межах виконавчого провадження, які унормовані Законом № 1404-VIII.
Що ж стосується посилання позивача про відкриття виконавчого провадження після винесення Дніпропетровським окружним адміністративним судом постанови від 24.02.2017 року у справі № 804/489/17, якою визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 19.12.2016 року № 571/4.1-2/458, суд зазначає, що підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження в державного виконавця не було, оскільки постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2017 року у справі № 804/489/17 станом на 06.04.2017 року, тобто на день відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови від 19.12.2016 року № 571/4.1-2/458, не набрала законної сили, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, тоді як постанова Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 19.12.2016 року № 571/4.1-2/458 набрала законної сили з моменту її складання, а саме 19.12.2016 року.
Необхідно також зазначити, що постанова про накладення штрафу уповноваженими особами від 19 грудня 2016 року винесена на підставі пп.54 п.4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96 та на підставі абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП, а тому норми Кодексу України про адміністративні правопорушення, на які посилається позивач, не розповсюджуються.
Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З встановлених у справі обставин вбачається, що відповідач діяв у межах своїх повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України, а тому суд дійшов до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Весташляхбуд» до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування постанови - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2