Справа № 380/646/17
Суддя: Косович Т. П.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

27.06.2017 Провадження по справі № 2-а/380/151/17
Справа № 380/646/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 червня 2017 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі : Козуб І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції в Луганській області, про зобов'язання виплатити одноразову грошову допомогу в разі втрати працездатності,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов?язати відповідача Міністерство внутрішніх справ України провести нарахування та виплату одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності без встановлення групи інвалідності відповідно до вимог статей 97-101 Закону України «Про Національну поліцію» в розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, що складає 112000 гривень. Виплату здійснити, перерахувавши кошти на картковий рахунок.

Свої вимоги мотивує тим, що з 05.07.2014 року по 06.11.2015 року він проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 року по 30.09.2016 року - в Національній поліції України на посаді інспектора батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Луганськ-1» Головного управління Національної поліції в Луганській області та безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції на території Луганської області. 08.10.2015 року позивач під час виконання службових обов'язків отримав тілесні ушкодження, в результаті яких втратив 10% працездатності. Після звільнення він 11.11.2016 року звернувся до Головного правління Національної поліції в Луганській області з заявою щодо реалізації права на призначення і отримання виплати одноразової грошової допомоги в разі втрати професійної працездатності без встановлення ступеню інвалідності, проте йому листом від 28.12.2016 року відмовлено, оскільки його захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а тому підстави для призначення і отримання одноразової грошової виплати відповідно до ст. 97 ЗУ «Про національну поліцію» відсутні.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити йому строк звернення до суду, оскільки пропустив його з поважних причин, а саме з тих, що він протягом лютого-березня 2017 року проходив стаціонарне лікування в лікарні ГУ МВС України, та звертався за захистом своїх прав до інших судів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 уточнили позовні вимоги, просять суд поновити строк звернення до суду, визнати неправомірними дії Міністерства внутрішніх справ України та Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо відмови в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності, зобов?язати відповідачів провести нарахування та виплату одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності без встановлення групи інвалідності відповідно до вимог статей 97-101 Закону України «Про Національну поліцію» в розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, що складає 112000 гривень. Виплату здійснити, перерахувавши кошти на картковий рахунок.

Представник відповідача Міністерства внутрішніх справ України в судове засідання не прибув, надав суду письмове заперечення, в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог щодо зобов?язання Міністерства внутрішніх справ України провести нарахування та виплату одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності без встановлення групи інвалідності (а.с.65-68).

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Луганській області в судове засідання не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, його представника та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 05.07.2014 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 року по 30.09.2016 року - в Національній поліції України на посаді інспектора батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Луганськ-1» Головного управління Національної поліції в Луганській області та безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції на території Луганської області. Наказом ГУНП в Луганській області від 27.09.2016 року його звільнено зі служби в поліції за ч. 1 п. 3 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 30.09.2016 року.

08.10.2015 року під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки і боротьби зі злочинністю, а саме під час патрулювання території прилеглої до мосту через річку Айдар у населеному пункту Старий Айдар Станично-Луганського району Луганської області, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, в результаті яких втратив 10% працездатності без визначення інвалідності.

11.11.2016 року він звернувся до Головного правління Національної поліції в Луганській області з заявою щодо реалізації права на призначення і отримання виплати одноразової грошової допомоги в разі втрати професійної працездатності без встановлення ступеню інвалідності, проте йому листом від 28.12.2016 року відмовлено з тих підстав, що така допомога здійснюється лише відповідно до ст. ст. 97-101 Закону України «Про Національну поліцію» у разі визначення поліцейському втрати працездатності без визначення групи інвалідності, пов'язаної з проходженням ним служби в поліції, а не в органах внутрішніх справ.

Встановлені судом обставини підтверджуються: копією посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 30.06.2015 року (а.с.14), копією наказу № 2562 від 06.10.2015 року про патрулювання окремих територій АТО (а.с.15), копією довідки КЗ Щастинська міська лікарня від 09.10.2015 року (а.с.17), копіями довідок лікарні ГУМВС у Луганській області № 581 та № 2222 про тимчасову втрату працездатності (а.с.18,24), копією висновку про результати службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 (а.с.22-23), копією наказу про розслідування нещасного випадку , який стався з ОСОБА_5 (а.с.26), копією акту розслідування нещасного випадку (а.с.27-28), копією акту про нещасний випадок № 11-195 від 30.12.2015 року (а.с.29-30), копією довідки № 3/1 військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Луганській області» (а.с.31), копією довідки про визначення ступеню встати працездатності серії 12 ААА № 005075 від 02.03.2016 року (а.с.32), копією довідки ГУНП в Луганській області № А-6306 від 24.10.2016 року про безпосередню участь в АТО (а.с.34), копією заяви про виплату одноразової допомоги (а.с.35), копіями листів ГУНП в Луганській області від 15.12.2016 року про розгляд заяви та від 28.12.2016 року про відмову у виплаті допомоги (а.с.37,38).

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України,органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 р. № 565-XII у разі отримання працівником міліції поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов'язків, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

З 07.11.2015 р. набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. № 580-VIII.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про міліцію». Пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі, зокрема, отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Згідно ч. 2 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію», розмір одноразової грошової допомоги поліцейським визначається виходячи з розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату. У випадку отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 5 ч. 1 ст. 97Закону України «Про Національну поліцію», одноразова допомога виплачується у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Підпунктом 4 пункт 5 розділу 1 цього Порядку № 4 визначено терміни та зазначено випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського. Одним із таких випадків є випадок, пов?язаний з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Таким чином, на теперішній час і Порядок №4 визначає таку підставу для призначення одноразової грошової допомоги як втрата працездатності поліцейського, пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з п. 1 р. 2 Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 3 Розділу 3 Порядку № 4 визначено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.4 ст.71 КАС України, суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази в справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.11.2015 року позивача було прийнято на службу до Головного управління Національної поліції в Луганській області, тобто з цієї дати на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону України «Про Національну поліцію». 02.02.2016 року згідно довідки обласної МСЕК серії 12 ААА № 005075 від 02.03.2016 року йому встановлено 10 % втрати працездатності і саме з цієї дати він має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності. А тому, з огляду на викладене, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи те, що станом на 1 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, становить 1600 гривень, суд вважає, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності в сумі 112000 гривень.

Пунктом 3 розділу 4 Порядку №4 передбачено, що виділення коштів для виплати одноразової грошової допомоги здійснюється фінансовим підрозділом Національної поліції шляхом розподілу асигнувань на зазначені цілі в межах коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України. А тому суд зобов'язує виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідностірегіональний орган Національної поліції України - відповідача по справі Головне управління Національної поліції в Луганській області.

Щодо позовних вимог здійснити виплату допомоги, перерахувавши кошти на картковий рахунок позивача, суд залишає їх без задоволення.

Разом з тим суд вважає, що позивачу необхідно поновити строк звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, оскільки суд вважає, що передбачений законом строк для оскарження він пропустив з поважних причин, так як протягом лютого-березня 2017 року проходив стаціонарне лікування в лікарні ГУ МВС України, та звертався за захистом своїх прав до інших судів, що підтверджено документально (а.с.25, 41,43).

Керуючись ст.ст. 2,17,71,158-163,86 КАС України, суд

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції в Луганській області, про зобов'язання виплатити одноразову грошову допомогу в разі втрати працездатності, задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду.

Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Луганській області у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Луганській області, ідентифікаційний код 40108845, юридична адреса: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, 16, призначити і виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителю АДРЕСА_1, одноразову грошову допомогу в разі втрати працездатності відповідно до вимог статей 97-101 Закону України «Про Національну поліцію» в розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, що становить 112000 (сто дванадцять тисяч) гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Тетіївський районний суд протягом десяти днів. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Т.П.Косович