Справа № 805/1395/17-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2017-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2017 р. Справа №805/1395/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 12год. 08 хв.

Донецький окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Галатіної О.О.

при секретарі Кузьменко Н.С.

за участю

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Словянську адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про зобовязання вчинити певні дії, суд -

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в вересні 2014 року вона зверталась до Артемівського МВ ГУ ДМС в Донецькій області с заявою про набуття громадянства України за територіальним походженням, дитиною, яка народилася на території України після 24 серпня 1991 року і не набула за народженням громадянство України та є особою без громадянства, відповідно до ч.3. ст.8 Закону України «Про громадянство України». Як йдеться з відомостей, викладених в позовній заяві, та документів, додані до неї, позивач вважає, що ГУ ДМС у Донецькій області порушено її право на реєстрацію неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилась в Україні, громадянкою України. Посилаючись на вказані обставини просить суд зобовязати ГУ ДМС в Донецькій області вчинити дії, спрямовані на вирішення питання щодо реєстрації дитини ОСОБА_3, яка народилася в м. Артемівськ Донецької області громадянкою України на підставі ч.3. ст.8 Закону України «Про громадянство».

Представник позивача під час судового засідання надав пояснення аналогічні викладені у позові, наполягав на задоволені позовних вимог.

Представник відповідача під час судового засідання заперечував проти заявленого позову, про що надав письмові заперечення.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО №076159 виданого 07.09.1998 року ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) народилась 17.08.1998 року в м. Артемівськ, мати ОСОБА_3 - особа без громадянства та батько ОСОБА_5 - також особа без громадянства.

Згідно із довідкою Бахмутської загальноосвітньої школи інтернат І-ІІ ступенів №1 від 02.12.2016 року № 517, яка видана ОСОБА_4 в тому, що вона навчалася з 3 по 9 клас (з 2007-2014 роки) в Артемівський загальноосвітній школі інтернат № 1 та знаходилася на неповному державному забезпеченні.

Відповідно до довідки Часів-Ярського професійного технічного училища від 08.12.2016 року № 117, яка надана ОСОБА_4 в тому, що вона дійсно навчалася в Часів-Ярському професійно-технічному училищі на ІІІ курсі та перебуває на не повному забезпеченні держави. Із зазначенням терміном навчання 3 роки з 01.10.2014 року по 30.06.2017 року.

В подальшому 12.01.2017 року ОСОБА_3 зверталася до Артемівського МВ ГУ ДМС України в Донецької області із заявою про набуття ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянства України за територіальним походженням, дитиною, яка народилася на території України після 24 серпня 1991 року і не набула за народженням громадянство України та є особою без громадянства.

24.01.2017 року згідно відповіді Начальника Бахмутського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області, позивача повідомлено, що Бахмутським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області проведено перевірку та встановлено, що інформація щодо звернення з приводу набуття громадянства ОСОБА_4 в період з 2014 по 2016 роки відсутня.

Разом з тим, під час судового засідання представник позивача зазначив, що 28 грудня 2016 року до Бахмутського МВ ГУ ДМС у Донецькій області ОСОБА_4 зверталася із заявою, в якій було зазначено, що вона не може отримати паспорт громадянина України, адже її мати не є громадянкою України. Але після приїзду на територію України мати, з метою набуття громадянства України, здала свій паспорт в міліцію, де його було загублено.

З цього приводу під час судового засідання представник відповідача надала пояснення та зазначила, що 21 січня 2017 року Бахмутським МВ ГУ ДМС у Донецькій області було надано відповідь на подану заяву в якій було зазначено про припинення підстав з дати повноліття ОСОБА_4 з приводу набуття громадянства України на підставі ч.3 ст.8 Закону України «Про громадянство України».

Також представник відповідача вказала на те, що ці заяви кваліфіковані посадовими особами Бахмутського МВ ГУ ДМС у Донецькій області як такі, що підпадають під дію Закону України «Про звернення громадян», тому вони зареєстровані як звернення, а заявникам письмово надані відповіді у встановлений Законом строк.

Окрім цього, як вбачається з письмових заперечень та наданих під час судового засідання пояснень представник відповідача вказала, що саме відповідь Бахмутського МВ ГУ ДМС у Донецькій області на заяву позивачки від 21.01.2017 року була помилково розцінена ОСОБА_3, як відмова та пряме порушення прав та свобод її доньки ОСОБА_4

Позивач не погоджуючись із діями відповідача та вважаючи, що її права порушені звернулася до суду із цим позовом.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, визначають наступні нормативно-правові акти України:

- Закон України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235-III;

- Указ Президента України «Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України"» від 27.03.2001 № 215/2001;

- Наказ Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження зразків документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, та журналів обліку» від 16.08.2012 № 715, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 7 вересня 2012 р. за № 1549/21861.

Від так, відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» (в редакції від 06.12.2012, яка діяла на момент звернення) дитина, яка народилася на території України після 24 серпня 1991 року і не набула за народженням громадянство України та є особою без громадянства або іноземцем, щодо якого подано зобов'язання припинити іноземне громадянство, реєструється громадянином України за клопотанням одного з її законних представників.

Пунктом 3 Розділу I Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (далі - Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень), встановлено, що заява з питань громадянства подається у письмовій формі з зазначенням дати її складання та підписується заявником. Заяву з питань громадянства дитини підписує один з її батьків або інший законний представник дитини.

У пункті 5 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень зазначено, що заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто. Заява та інші документи з питань громадянства дитини подаються одним з її батьків або іншим законним представником дитини за місцем проживання дитини або одного з її батьків чи іншого законного представника.

Зразки документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України затверджені згідно з формами, що додаються до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 16.08.2012 № 715.

Як вбачається з норм права та вимог підзаконних актів, які регулюють спірні правовідносини, головною підставою для реєстрації дитини громадянином України є формалізована письмова заява про оформлення набуття дитиною громадянства України за територіальним походженням, яка подається особисто батьками дитини (подання заяви у вільній або усній формі не передбачено), а умовою для реалізації цієї заяви батьків є необхідний перелік документів, що подаються для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, передбачений Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Пунктом 43 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень передбачено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням дитиною, яка народилася на території України після 24 серпня 1991 року і не набула за народженням громадянство України та є особою без громадянства або іноземцем (частина третя статті 8 Закону України «Про громадянство України»), один із батьків дитини або інший законний представник подає документи, передбачені підпунктами "а" - "г" пункту 39 зазначеного Порядку, а також копію свідоцтва про народження дитини.

Підпунктами "а" - "г" пункту 39 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень передбачені наступні документи, а саме:

а) заява про оформлення набуття дитиною громадянства України за територіальним походженням;

б) дві фотокартки (розміром 35 х 45 мм) дитини;

в) заяву дитини віком від 14 до 18 років про згоду щодо набуття громадянства України;

г) один із таких документів:

- декларацію про відсутність у дитини іноземного громадянства - для дітей, які є особами без громадянства;

- зобов'язання припинити іноземне громадянство - для дітей, які є іноземцями. Для дітей-іноземців, які є громадянами (підданими) кількох держав, - зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов'язання припинити іноземне громадянство не вимагається для дітей, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є діти, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України.

Крім того, ст. 16 Закону України «Про громадянство України» обовязковою умовою набуття громадянства України дітьми віком від 14 до 18 років передбачає згоду дитини, яка надається нею під час набуття громадянства України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем до суду в якості письмового доказу не надано заяву встановленого зразка за якою проводиться реєстрація дитини громадянином України на підставі ч.3 ст. 8 ЗУ «Про громадянство України» відповідно до вимог Наказу МВС України від 16.08.2012 № 715) за обліками ГУ ДМС у Донецькій області.

Окрім цього, суд вказує на те, що кожна заява з громадянства та додані до неї документи формуються в окрему справу. Відомості про отриману заяву вносяться до журналу форми 51, ведення якого передбачено Наказом Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження зразків документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, та журналів обліку» від 16.08.2012 № 715, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 7 вересня 2012 р. за № 1549/21861.

Разом з цим, відповідно до журналу обліку заяв з прийняття до громадянства України за ст. 7,8,10-15 Закону України «Про громадянство України» форми 51 заведений 01.08.2012 року, який наявний матеріалах справи, взагалі не вбачається звернення ОСОБА_3 із заявою про реєстрацію дитини громадянкою України.

Тобто у суду є всі обставини вважати, що позивач взагалі не звертався із заявами та визначеними законодавцем документами, що мають долучатися до вищезазначених заяв, до Бахмутського МВ ГУ ДМС у Донецькій області з метою реєстрації ОСОБА_4 громадянкою України в той час, коли вона зберігала статус дитини відповідно до абз. 8 статті 1 Закону України «Про громадянство України».

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з вищевикладеного суд може зробити висновок, що позивачкою не було виконано жодної законодавчої умови щодо реєстрації її неповнолітньої, на той час, доньки громадянкою України за територіальним походженням, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 94, 112, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено вступну та резолютивні частини у судовому засіданні 30 червня 2017 року.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03 липня 2017 року.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає, до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Галатіна О.О.