Справа № 460/335/15-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року місто Київ К/800/27679/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Черпіцької Л.Т.

Шведа Е.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 23 червня 2016 року і ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області, треті особи - Відділ містобудування та архітектури Яворівської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 про визнання рішення протиправним, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Прилбичівської сільської ради про визнання протиправним та скасування Рішення XXX сесії VI скликання Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області від 13.11.2014 №988 «Про затвердження детального плану території та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд гр. ОСОБА_3 в селі Прилбичі».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем з порушенням процедури та порушує право позивача на користування належною йому земельною ділянкою.

Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 23 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 є власником будівлі загальною площею 72,3 кв.м., що розташована по вул. АДРЕСА_1

18.03.2014 позивач звернувся до відповідача з заявою на виготовлення детального плану території по обслуговуванню подарованого йому приміщення пожежного депо в с. Прилбичі та перспективу його розвитку.

Рішенням Прилбичівської сільської ради від 15.05.2014 №811 позивачу надано дозвіл на виготовлення детального плану території по обслуговуванню подарованого йому приміщення пожежного депо в с. Прилбичі та перспективу його розвитку.

Також рішенням Прилбичівської сільської ради від 15.05.2014 №896 надано дозвіл ОСОБА_3 на виготовлення детального плану розміщення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель в с. Прилбичі біля «пожежного депо».

В подальшому, рішенням XXX сесії VI скликання Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області від 13.11.2014 №988 затверджено детальний план території та надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,1200 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1

Вважаючи рішення відповідача від 13.11.2014 №988 незаконними з мотивів порушення сільською радою процедури його прийняття, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що в ході розгляду справи позивачем не надано доказів, а судом не встановлено фактів порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача зі сторони відповідача як суб'єкта владних повноважень.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

За змістом статей 2, 3, 17 Кодексу адміністративного судочинства України судовому захисту в адміністративних судах України підлягають порушені права, свободи та законні інтереси особи в публічно-правових відносинах. При цьому визначальним для вирішення питання про обґрунтованість вимог особи у публічно-правовому спорі є встановлення факту порушення відповідних прав, свобод чи інтересів такої особи.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, однак оспорюванні дії або бездіяльність повинні бути юридично значимими, тобто мати безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом або позбавлення можливості повністю чи в частині реалізувати належне цій особі право, або шляхом безпідставного покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

У спірних правовідносинах позивач фактично посилається на припущення, зокрема, вказує, що у випадку якби він приймав у участь у громадських слуханнях щодо розроблення детального плану території, то можливо би до його зауважень прислухались та відповідачем не було б прийняте оскаржуване рішення. Також позивач зазначав, що затвердження сільською радою проекту землеустрою, дозвіл на розробку якого надано оскаржуваним рішенням, у майбутньому призведе до порушення його прав щодо користування земельною ділянкою.

Проте, як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, в ході розгляду справи позивачем не надано належних та допустимих доказів та судом не встановлено порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача зі сторони суб'єкта владних повноважень.

Також судами попередніх інстанцій вірно зазначено, що передчасне уявлення позивача про наявність підстав для захисту його права за відсутності порушення такого права чи інтересу, не є підставою для їх захисту в судовому порядку.

З огляду на викладене, вірним є висновок судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанцій не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судом апеляційної інстанції надана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення не допущено.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Яворівського районного суду Львівської області від 23 червня 2016 року і ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: