Справа № 802/638/17-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

27 червня 2017 р. Справа № 802/638/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці адміністративну справу за позовом:

товариства з обмеженою відповідальністю "ФруТек"

до Вінницької митниці Державної фіскальної служби

про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "ФруТек" до Вінницької митниці ДФС про визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, 20.03.2017 року Вінницькою митницею Державної фіскальної служби було прийняті рішення про коригування митної вартості товарів №UA401000/2017/000013/1 від 20.03.2017 року (а. с.48), та №UA401000/2017/000014/1 від 20.03.2017 року (а. с. 61), якими було змінено митну вартість зазначену товариством з обмеженою відповідальністю "ФруТек" у митних деклараціях UA401010/2017/008793 від 21.03.2017року та UA401010/2017/008794 від 21.03.2017 року відповідно, шляхом підвищення розміру останньої.

Вважаючи, що вище зазначені рішення відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства стосовно порядку митного оформлення товару та застосування методів визначення митної вартості товару, є незаконним, необґрунтованим та безпідставним, дані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

У судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі посилаючись при цьому на обставини, що викладені у позовній заяві та просила адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечував з підстав, що викладені у наданих суду письмових запереченнях та просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, з огляду на наступне.

Так, під час судового розгляду справи судом встановлено, що 13.02.2017 року між позивачем та компанією VIVERO EL PINAR S/Соор (Сеговія, Іспанія), укладено зовнішньоекономічний контракт №17-0-009 (надалі, - Договір №1). Предметом останнього згідно положень п.1.1 договору №1 є покупка-продаж рослин суниці в кількості 86564 одиниць, за ціною 0,05 Євро за одну рослину (одиницю); 220 одиниць кореневища малини за ціною 0,05 Євро за одиницю; 4000 одиниць рослин малини за ціною 0.05 Євро за рослину (надалі, - Товар №1). Згідно п.1.2 Договору №1 ціна Товару №1 становить 4528,20 Євро.

Відповідно до рахунку-фактури (інвойс) FAVER-100001/17 від 24.02.2017 року ціна за поставлений товар становить 4528,20 Євро, що складається із вартості рослин суниці - 4328,20 Євро, одиниць кореневища малини 11,00 Євро та рослин малини - 200,00 Євро відповідно.

Згідно копії митної декларації країни відправлення №17ЕS0717 від 24.02.2017 року митна вартість рослин суниці становить - 4328,20 Євро, кореневища малини 11,00 Євро; рослин малини 200,00 Євро відповідно.

Для митного оформлення товарів на території України позивачем надано митну декларацію UA401010/2017/008793 від 21.03.2017 року в якій вказано митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Зокрема, заявлена декларантом в даній митній декларації митна вартість рослин суниці становить - 4328,20 Євро, кореневища малини та рослин малини - 211,00 Євро відповідно. Позивач зазначив, що ціна Договору №1 та митної вартості вищезазначеного товару визначеної в митній декларації UА401010/2017/008793 від 21.03.2017 року співпадають.

13.02.2017 року між Позивачем та Компанією El Pinar Medioambiente (Сеговія, Іспанія), укладено зовнішньоекономічний контракт №17-0-010 (надалі, - Договір №2). Предметом останнього згідно положень п. 1.1 Договору №2 є купівля-продаж 7200 одиниць рослин суниці, за ціною 0,05 Євро за одну рослину та 8750 рослин малини, за ціною 0,30 євро за рослину (надалі, - Товар).

Згідно до п.1.2 Договору ціна за поставлений товар становить 2985,00 Євро що складається із вартості рослин суниці 360,00 євро, та вартості рослин малини - 2625,00 євро.

Відповідно до рахунку-фактури (інвойс) FAVER-100005/17 від 24.02.2017 року ціна за поставлений товар становить 2985,00 євро. (рослин суниці - 360,00 євро, та вартість рослин малини - 2625,00 євро).

Згідно копії митної декларації країни відправлення №17ES0725 від 24.02.2017 року митна вартість саджанців суниці - 360,00 Євро, саджанців малини відповідно становить - 2625.00 Євро.

Для митного оформлення товарів на території України позивачем надано митну декларацію UA401010/2017/008794 від 21.03.2017 року в якій вказано митну вартість товару за основним методом, тобто, за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Зокрема, заявлена декларантом в даній митній декларації митна вартість саджанців малини становить - 2625,00 Євро та саджанців суниці відповідно - 360,00 Євро.

Позивач, посилаючись на вказані обставини вважає, що з наданих документів не виникає сумніву стосовно ціни Договору №2 та митної вартості зазначеного товару визначеної в митній декларації UA401010/2017/008794 від 21.03.2017року.

Відповідачем за результатами перевірки митних декларацій поданих позивачем повідомлено останнього про відмову у митному оформлені (випуску) товарів та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА401000/2017/000013/1 від 20.03.2017 року ( а. с. 48), та №UА401000/2017/000014/1 від 20.03.2017 року (а. с. 61), яким збільшено митну вартість імпортованого товару (саджанців суниці).

Представники відповідача стосовно коригування митної вартості зазначили наступне. Митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА401000/2017/000013/1 від 20.03.2017 року ( а. с. 48), яким митна вартість рослин суниці з 4328,20 Євро (4712,99 Євро) була піднята до 32753,85 Євро. Дане рішення було прийнято, оскільки, на думку останнього, вартість 1кг рослин суниці становить 9,4370 Євро. Загальна вага товару - 3470,79кг. (9,4370*3470,79=32 753,85 Євро.).

Митна вартість кореневища малини та рослин малини з 211,00 Євро (229,72 Євро) була піднята до 572,07 Євро.

Таке рішення було прийнято, оскільки, на думку відповідача, вартість 1кг кореневища малини та рослин малини становить 3,3808 Євро та загальна вага товару - 169,21кг. (3,3808*169,21=572,07 Євро.).

Що стосується рішення про коригування митної вартості товарів №UА401000/2017/000014/1 (а. с. 61) від 20.03.2017 року, то митна вартість саджанців суниці що становить 360,00 Євро (421,32 Євро) була піднята до 7821,20 Євро.

Дане рішення прийнято вірно, оскільки, на думку відповідача, вартість 1 кг. саджанців суниці становить 9,4370 Євро, загальна вага товару - 828,78кг. (9,4370*828,78 = 7821,20 Євро.).

Відповідач також вказав, що позивачем 20.03.2017 року на митному пості Вінниця-Центральний до митного оформлення було надано ЕМД з довідковими номерами (гр.7) 16303, 16304, яким було присвоєно номера UА401010/2017/008593, UА401010/2017/008595 від 20.03.2017 року та товаросупровідні документи. По даних ЕМД автоматизованою системою аналізу управління ризиків (АСАУР) було сформовано перелік митних формальностей, в тому числі: контроль правильності визначення митної вартості товарів.

У звязку з цим, інспектором митного поста Вінниця - Центральний було направлено декларанту електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи для підтвердження митної вартості, які передбачені ст.53 МК України.

Листами від 20.03.2017року №1, 2 декларант ТОВ Єдине вікно проінформував митні органи про неможливість надання інших документів.

Відповідно до п.4.7 наказу Міністерства фінансів України № 631 від 30.05.2012 Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа 09.12.2016 року до відділу контролю митної вартості та адміністрування митних платежів було направлено запити №№ 647/02-80-61-01, 648/02-80-61-01 для вирішення складного питання правильності визначення митної вартості задекларованого товару.

Згідно п.4.1. контрактів купівлі-продажу продукції, товар повинен бути доставлений не пізніше 120 днів з моменту здійснення передоплати, а пункт 5.1. контрактів передбачає здійснення оплати банківським переказом у валюті контрактів (Євро).

У комерційних інвойсах, наданих до митного оформлення, наявне зауваження, що ціни в них вказані для статистичної інформації і не мають комерційного значення, що суперечить п.1.1. контрактів.

Після отримання запиту та вивчення поданих документів головним державним інспектором управління адміністрування митних платежів було винесено зазначені вище рішення про коригування митної вартості товарів від 20.03.2017 року №UA401000/2017/000013/1, UA401000/2017/000014/1, а джерелом числового значення митної вартості є митні декларації №UА401010/2017/007395 від 10.03.2017 року та №401090001/2017/006130 від 28.02.2017 року, які оформлені ТОВ ФруТек.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Спірні правовідносини між позивачем та відповідачем з питання митного оформлення товарів, які переміщуються через митний кордон України, врегульовані Митним кодексом України (далі - МК України).

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами четвертою та п'ятою ст. 58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована, в разі потреби, з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Частиною першою ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Декларант який заявляє митну вартість товару зобов'язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга ст. 52 МК України).

Згідно з частиною першою ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті, у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до статті 54. МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобовязаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

- у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

- у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

- у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 336 митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Відповідно до ч.1 ст. 337. перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Відповідачем також зазначено, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, відповідно до п.п.2, 3 статті 58 МК України були застосовані другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МК України. У органу доходів і зборів була відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами, тому відповідно до статті 59 МК України було неможливо застосувати метод за ціною договору щодо ідентичних товарів. У органу доходів і зборів була відсутня інформація щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами, тому відповідно до статті 60 МК України було неможливо застосувати метод щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами. Визначити митну вартість за другорядними методами (ст. 62 МК України) та (ст. 63 МК України) було неможливо з причини відсутності у органу доходів і зборів вартісної основи для розрахунку митної вартості. Відповідно, митна вартість була визначена за другорядним методом відповідно до вимог ст.64 МК України. Джерелом числового значення митної вартості, в результаті проведеного аналізу баз даних ПІК Інспектор-2006 та ЄАІС Держмитслужби України є митні декларації №ПА4011010/2017/007395 від 10.03.2017 року; № 401090001/2017/006130 від 28.02.2017.

За результатом проведеної консультації між митницею та декларантом, було обрано метод визначення митної вартості - резервний (ст. 64 МК України). При цьому, декларанту було роз'яснено, що згідно з п.3 ст.52 МК України він має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу ДФС про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом ДФС; у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу ДФС про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу десятого МК України в розмірі, визначеному органом доходів та зборів відповідно до ч.7 ст. 55 МК України.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки, з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

В даному ж випадку, як уже було встановлено судом вище, під час перевірки митної вартості у митного органу виникли сумніви у правильності визначення позивачем вартості та запропоновано надати інші документи на що відповідача проінформовано про неможливість надання інших документів.

Водночас, надаючи оцінку методу коригування митної вартості, який був застосований відповідачем, то суд зазначає наступне.

Так, згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю, відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

В даному ж випадку, суд погоджується із доводами відповідача відносно неможливості визначення митної вартості із застосуванням:

- методу передбаченого статтею 58 МК України (за ціною договору), в зв'язку з тим, що декларантом не надано усі документи, що вимагалися органом доходів і зборів, відповідно не було підтверджено документально таку ціну договору;

- методів передбачених статтею 59 (за ціною договору щодо ідентичних товарів) та статтею 60 (ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) МК України по причині відсутності у митного органу інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, що були оформлені у митному відношенні. Крім того;

- методів передбачених статтею 62 (на основі віднімання вартості) та статтею 63 (на основі додавання вартості (обчислена вартість) МК України з причини відсутності у органу доходів і зборів вартісної основи для розрахунку митної вартості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 64 МК України у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Таким чином, враховуючи неможливість визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МК України, інспектором цілком обґрунтовано застосовано резервний метод, що передбачений положеннями ст. 64 МК України.

З огляду на викладене, та, беручи до уваги усі вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів, діяв на підставі, у межах та у спосіб, що передбачений чинним законодавством, у зв'язку з чим підстави для скасування вищезазначених рішень, на переконання суду, відсутні.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, що встановлено ч.1 ст. 86 КАС України.

Отже на виконання свого обов'язку відповідачем доведено правомірність винесення свого рішення, а відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Таким чином, судові витрати стягненню з бюджету не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В позові товариства з обмеженою відповідальністю "ФруТек" до Вінницької митниці Державної фіскальної служби про скасування рішень про коригування митної вартості відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя підпис ОСОБА_5

Згідно з оригіналом Суддя

Секретар