Справа № 815/1294/17
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1294/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Катаєвої Е.В.,

секретаря Ходжаяна А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» (далі ТОВ «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД») з позовом (а.с.3-9,118-124) до Головного управління ДФС в Одеській області (далі ГУ ДФС), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 01.02.2017 року №, №, №.

Позивачем оспорюються рішення, винесені на підставі Акту №3937/14-01/33568159 від 13.12.2016 року, згідно з висновком якого ТОВ «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД», на думку ГУ ДФС, порушено: - пп.266.2.1. п. 266.2, пп. 266.7.5 п. 266.7 ст. 266 ПКУ, в результаті чого нараховане грошове зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 179 645,00 грн.; - пп.141.4.2п. 141.4 ст. 141 ПКУ, в результаті чого нараховане грошове зобов'язання у розмірі 402438,20грн. за платежем «Податок на прибуток іноземних юридичних осіб»; - пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПКУ, в результаті чого нараховані штрафні санкції у сумі 194034грн.

Позивач вважає висновки Акту необгрунтованими? а прийняті податкові повідомлення-рішення неправомірними.

В Акті перевірки зазначено, що TOB «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» не подало до ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС України в Одеській області декларацію на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016р., в зв'язку з чим у порушення пп. 266.2.1. п. 266.2, пп. 266.7.5. п. 266.7 ст. 266 ПКУ та податок на нерухоме майно за період з 01.01.2015р. по 30.09.2016р. було занижено всього у сумі 717 900,12 грн. Але ним податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями із зазначенням призначення платежу «податок на нерухоме майно».

Що стосується подання декларації, то вона була подана в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу, на підставі Договору про визнання електронних документів, укладеного між ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС України в Одеській та TOB «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД». На виконання умов Договору про визнання електронних документів, TOB «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» сформувало у електронному вигляді та 08.02.2016р. направило ДПІ декларацію на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016р., що підтверджується квитанцією про відправлення декларації в електронній програмі «M.E.DOK». Прийняття декларації є обов'язком ДПІ.

Позивач зазначив, що навідь у випадку неприйняття поданої декларації, до нього може бути застосована лише штрафна санкція за неподання декларації у відповідності з п.120.1 ст.120 ПКУ у розмір 170грн., оскільки сам податок сплачений у повному обсязі.

Застосування штрафних санкцій на підставі п.123.1 ст.123 ПКУ є неправомірним не тільки у зв'язку з тим, що TOB «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» сплатило вказаний податок, а і у зв'язку з тим, що зі змісту п.123.1 ст.123 ПКУ щодо застосування вказаних штрафних санкцій вони не можуть бути застосовані на підставі всказаної норми щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки п.123.1 ст.123 ПКУ містить посилання на пп. 54.3.1. 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 ПКУ, якими регламентовані визначення грошових зобов'язань контролюючим органом по податку на прибуток та податку на додану вартість.

Позивач також вважає, що відсутні підстави для ствердження в Акті перевірки про порушення ним пп. 141.4.2. п. 141.4 ст. 141 ПКУ. В Акті перевірки зазначено, що TOB «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» не надано довідку про статус податкового резидента «Meinl Bank Aktiengesellschaft» (Австрія, Вена) за відповідний звітний період 2015року, у зв'язку з чим нараховані грошові зобов'язання у сумі 402438,2 грн.

Але під час перевірки ТОВ «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» співробітникам ДПІ була надана «Справка о регистрационном учете предпринимателя» щодо «Меіпі Bank Aktiengesellschaft» під апостилем, яка датована 20.11.2014р., що є довідкою, виданою компетентним органом країни видачі для підтвердження його резидентного статусу. Відповідно до п. 103.8. ст. 103 ПКУ особа, яка виплачує доходи нерезидентові у звітному (податковому) році, у разі подання нерезидентом довідки з інформацією за попередній звітний податковий період (рік) може застосувати правила міжнародного договору України, зокрема щодо звільнення (зменшення) від оподаткування, у звітному (податковому) році з отриманням довідки після закінчення звітного (податкового) року.

Згідно з вказаною нормою ТОВ «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» після завершення звітного податкового періоду затребувало у «Меіпі Bank Aktiengesellschaft» відповідну довідку, яка повинна бути в розпорядженні ТОВ «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» найближчим часом.

Позивач вважає, що повністю виконане вимоги п. 103.8 ст. 103 ПКУ. Крім того, діюче законодавство (п. 103.7. ст. 103 ПКУ) дозволяє при здійсненні операцій з іноземними банками додатково не підтверджувати факт, що такий іноземний банк є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України, якщо це підтверджується витягом з міжнародного каталогу "International Bank Identifier Code" (видання S.W.I.F.T., Belgium International Organization for Standardization, Switzerland).

ТОВ «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» стверджує, що з урахуванням вищезазначеного, керуючись п.п. 103.7., 103.8. ППКУ, положеннями Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Австрія про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і на майно, висновки щодо порушень ТОВ «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» пп. 141.4.2, п. 141.4 ст. 141 ПКУ, в результаті чого занижено його податок на доход нерезидента в сумі 402 438,2 грн., є абсолютно неправомірними, а прийняте на підставі вказаних норм податкове повідомлення-рішення від 01.02.2017р. № підлягає скасуванню.

Стосовно порушень вимог пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПКУ, підприємство вказало, що оскільки у відповідності до вказаних норм ним було надано відповідний звіт з урахуванням умов договорів позики з Компанією «Aktemaro Trading and Investments Limited)) (Кіпр, Нікосія»), Компанією «Meinl Bank Aktiengesellschaft» (Австрія, Вена).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, а також додаткових поясненнях (а.с.201-203), зазначивши також, що у ТОВ «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» відповідно до п.42-1.2 ст.42 ПКУ наявний електроний кабінет щодо взаємодії з контролюючим органом. Уся інформація щодо нарахування та сплати ним податку на нерухому майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік , була своєчасно відображена в електроному кабінете та мала бути перевірена контролюючим органом. Ним сплачений вказаний податок своєчасно та в повному обсязі, проте відповідач намагається здійснити підвійне стягнення суми податку, а також нарахованих штрафних санкцій, не передбачених законодавством України.

Також позивач зазначив, що він у звітному 2015 році використовував довідку за 2014 рік, що дозволяється положеннями п.103.8 ст.103 АКУ, з отримання довідки після закінчення звітного періоду. ТОВ «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» після звітного періоду вказана довідка була запитана, отримана після проведення відповідачем перевірки та надана до суду. Норми ПКУ не містять строків отримання вказаної довідки, а тому посилання відповідача на те, що вказана довідка не була надана при дійснені перевірки не може бути взято до уваги, оскільки будь-які порушення законодавства зі сторони ТОВ «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» відсутні.

Відповідачем надані заперечення на позов, в яких зазначено про необґрунтованість позову, доведеність актом перевірки порушень податкового законодавства, на підставі якого прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення ( а.с.161-165). Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що під час перевірки достовірно встановлені порушення законодавства з боку позивача, що відображено в акті перевірки.

Надавши до суду додаткові пояснення (а.с.213-215) представник відповідача зазначила, що платник податків самостійно обчислює суму грошового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, така сума є узгодженою. Відсутність поданої декларації до контролюючого органу, нарахування податкових зобов'язань з певного податку не здійснюється, навідь за умов проведення таким платником податків оплати. Така оплата лише збільшує суму переплати, що відображається у облікових картках платника податків та платник податків може застосувати процеду повернення надмірно або помилково сплачених податків.

Також представник відповіда зазначила, що підставою для застосування Конвенції та міжнародних договорів є наявність у платника податків довідки, яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладений міжнародний договір, у даному випадку - резидентом Республики Австрія, що підставою для використання переваг Конвенції. Але довідки на підтвердження факту, що «Meinl Bank Aktiengesellschaft» є резидентом Республики Австрія, не було у ТОВ «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» ні під час здійснення виплати такому нерезиденту, ні під час проведення перевірки контролюючим органом та складання акту від 13.12.2016 року, та навідь під час звернення до суду.

До ТОВ «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» правомірно застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 1 відсотка не задекларованої суми здійснених у 2015 році контрольованих операцій з виплатою 19403434,72грн. на рахунки нерезидентів. Позивач не наводить обґрунтувань в спростовання висновків акту перевірки, у зв'язку з чим прийняте податкове-повідомлення рішення є правомірним.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази у їх сукупності, судом встановлено, що ТОВ «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» зареєстровано 23.05.2005 року. Знаходиться на податковому обліку в органах державної податкової служби з 30.05.2005 року.

З 16.11.2016 року по 06.12.2016 року ГУ ДФС на підставі наказу 569-п від 15.11.2016 року та направлень від 15.11.2016 року проведено перевірку позивача, за результатами перевірки складений Акт №3937/14-01/33568159 від 13.12.2016 року № «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 30.09.2016 року» (а.с.168-174, 13-48).

На підставі Акту перевірки №3937/14-01/33568159 від 13.12.2016 року контролюючим органом прийняті податкові повідомлення - рішення від 01.02.2017 року:

№ про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними

особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості» на суму 97545,00грн. (717900,00 грн. за податковими зобов'язаннями, 179645,00грн. за штрафними (фінансовими)санкціями);

№ про нарахування грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 402 438,20 грн.;

№ про застосування штрафних санкцій на суму 194034,00грн. за порушення пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПКУ (а.с.49-51).

У висновках Акту перевірки №3937/14-01/33568159 від 13.12.2016 року щодо підстав прийняття вищезазначених податкових повідомлень-рішень зазначено, що перевіркою встановлено порушення позивачем:

- пп. 266.2.1. п. 266.2, пп. 266.7.5. п. 266.7 ст. 266 ПКУ , а саме ТОВ «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» не подало до ДПІ декларацію на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік, у зв'язку з чим податок на нерухоме майно за період з 01.01.2015 року по 30.09.2016 року було занижено всього на суму 717900,12грн.;

- п.п. 141.4.2 п.141.4 ст.141 ПКУ, в результаті занижено податок на доход нерезидента сумі 402438,2грн.;

- пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПКУ до звіту про контрольовані операції за 2015 рік не включені нараховані відсотки у сумі 19403434,72грн. (а.с.21).

Стаття 266 ПКУ регламентує питання нарахування та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно з п.п.266.2.1 п.266.2 ст.266ПКУ об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом. 266.7.5. п. 266.7 ст. 266 ПКУ встановлено, що платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об'єкта/об'єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально. Щодо новоствореного (нововведеного) об'єкта житлової та/або нежитлової нерухомості декларація юридичною особою - платником подається протягом 30 календарних днів з дня виникнення права власності на такий об'єкт, а податок сплачується починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт.

Судом встановлено, що позивач є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки є власником нерухомого майна. Ним подано декларацію в електроному вигляді з визначенням в ній податкових зобов'язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки відповідно договору з ДПІ про визнання електронних документів (а.с.53-60).

Пунктом 49.9 за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За умови дотримання вимог, встановлених ст.ст.48 і 40 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою: 49.9.1. за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв'язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою; 49.9.2. у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог п.49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Відповідач не спростував тверджень позивача, не надав доказів направлення позивачу рішення про відмову у реєстрації декларації.

Крім того, судом встановлено, що позивач сплачував податкові зобов'язанні визначені ним в декларації, які співпадають з зазначеною в Акті перевірки сумою податку, належної до сплати. Вказані обставини підтверджується платіжними дорученнями та даними облікової карки позивача по цьому податку (а.с.62-63, 166-167).

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, що відсутність поданої декларації до контролюючого органу, нарахування податкових зобов'язань з певного податку не здійснюється, навідь за умов проведення таким платником податків оплати. Позивач здійснював оплату із зазначенням призначення платежу. При цьому відповідач не заперечував цих обставин, а також отримання платежів. Віднесення по облікової картки вказаних платежів контролюючим органом, як переплату по податку, не спростовує твердження позивача виконання ним своїх податкових зобов'язань по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Таким чином, податкове повідомлення - рішення від 01.02.2017 року № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості» на суму 97545,00грн. (717900,00 грн. за податковими зобов'язаннями, 179645,00грн. за штрафними (фінансовими)санкціями) є неправомірним та підлягає скасуванню.

Перевіркою також встановлено, що не заперечується позивачем, що ТОВ «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» відповідно до умов кредитної угоди №001-КЛВ-Ю/13/28 від 12.12.2013 року та додаткової угоди №2 від 10.06.2014р., у періоді, що перевірявся сплачено на користь «Меіпі Bank Aktiengesellsehaft» (Австрія, Вена) відсотки за користування кредитними коштами у сумі 114 800.0 дол.США (що еквівалентно 2 682 92,.0 грн.) згідно платіжних доручень на перерахування валютних коштів від 05.03.2015року, 27.11.2015року та 21.12.2015 року.

В Акті перевірки зазначено, що позивачем порушені вимоги п.141.4 ст.141 ПКУ. Позивач не сплатив податок на доходи нерезидента у сумі 402438,2 грн., ним не надана довідка щодо сплати податків з вказаної суми нерезидентом.

Крім того, перевіряючі вважають, що положення міжнародного договору - ст.11 «Проценти» Конвенції між Урядом України та Урядом Республіки Австрія про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і майно (подписана 16.10.1997 року, набрала чинності 20.05.1999 року, ратифіцірована 17.03.2019 року) не можуть трактуватись як такі, що надають платнику податку права вибору, в якій саме з двох договірних держав буде здійснюватися оподаткування доходу у вигляді процентів. Однак право країни, в якій виникають пасивні доходи обмежуються ставками, що передбачені міжнародним договором.

Статтею 11 «Проценти» названої Конвенції встановлено, що проценти, що виникають в одній Договірніій Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, будуть оподатковуватися у цій другій Державі. Однак такі проценти можуть гакож оподатковуватись у другій Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо одержувач є фактичним власником процентів, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати: а) двох відсотків від валової суми процентів, що сплачуються: (ііі) за позиками будь-якого виду, що надаються банком або другою фінансовою установою.

Досліживши Акт перевірки суд встановив, що висновки акту перевірки про порушення податкового законодавства обґрунтовані ненаданням під час перевірки та складання акту перевірки довідки про статус податкового резидента за звітний 2015 рік.

Позивач вказаних обставин не заперечував.

Пунктом 103.4 ст.103 ПКУ встановлено, що підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 105.5 і 103.6 цієї стані, особі (податковому агенту), яка сплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір (далі довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

За вимогами п. 103.5 і п.103.6 ПКУ довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

У разі потреби така довідка може бути затребувана у нерезидента особою, яка виплачує йому доходи, або органом державної податкової служби під час розгляду питання про повернення суми надміру сплачених грошових зобов'язань на іншу дату, що передує даті виплаті доходів.

Позивач в обґрунтування позовних вимог щодо протиправності нарахування йому грошових зобов'язань у зв'язку з несплатою податку з доходу нерезидента зазначив, що діюче законодавство дозволяє йому отримувати вказану довідку після звітного періоду. Він має відповідну довідку за 2014 звітний період та затребував довідку у нерезидента за звітний 2015 рік.

Дійсно відповідно до п.103.8 ст.103 ПКУ особа, яка виплачує доходи нерезидентові у звітному (податковому) році, у разі подання нерезидентом довідки з інформацією за попередній звітний податковий перод (рік) може застосувати правила міжнародного договору України, зокрема щодо звільнення (зменшення) від оподаткування, у звітному (податковому) році з отриманням довідки після закінчення звітного (податкового) року.

Перевірка контролюючим органом проводилась з 16.11.2016 по 06.12.2016 року, проте у зазначений період позивачем не надано було довідки за звітний 2015 рік.

Така довідка статус податкового резидента за звітний 2015 рік надана позивачем до суду.

Суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що положення ПКУ не визначають конкретного строку, коли така довідка повинна бути у платника податків.

Враховуючи положення п.103.8 ст.103 ПКУ щодо отримання довідки після звітного податкового періоду, отримання її позивачем після звітного 2015 року та надання до суду в обґрунтування своїх позовних вимог довідки про статус податкового резидента за звітний 2015 рік, суд вважає, що підлягає скасуванню податкове повідомленн-рішення № від 01.02.2017 року про нарахування грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 402 438,20 грн.

Також в Акті перевірки зазначено про встановлення в ході проведення перевірки здійснення ТОВ «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» господарських операцій, які відповідно до п.п.39.2.1.1 та п.п.39.2.1.2 п.п.39.2.1 п.39.2 ст39 ПКУ є контрольованими операціями, а саме нарахування відсотків за користування кредитними коштами відповідно до кредитних угод укладених з нерезидентами Компанією «Aktemaro Trading and Investments Limited» (Кіпр. Нікосія), Компанією «Мeinl Rank Aktiengesellschaft» (Австрія. Вена). Загальна сума нарахованих відсотків у періоді, що перевірявся склала 33232534,72грн.

Відповідно до п.п. 14.1.150 п.14.1 ст. 14 ПКУ пов'язані особи - юридичні тa/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням таких критеріїв:

а) для юридичних осіб: сума всіх кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги від фізичної особи, наданих юридичній особі, та або будь-яких кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги від інших фізичних осіб, наданих юридичній особі, які надаються під гарантії цієї фізичної особи, перевищують суму власного капіталу більше ніж у 3.5 раза (для фінансових установ та компаній, що провадять виключно лізингову діяльність. - більше ніж у 10 разів). При цьому сума таких кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги та власного капіталу визначається як середнє арифметичне значення (на початок та кінець звітного періоду).

Згідно фінансового звіту за 2015 рік (вх. № від 26.02.2016р.) власній капітал ТОВ «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» станом на 31.12.2015р. «-» 457 356 500.0 гри.

Враховуючи наявний власний капітал з мінусовим позначенням, відповідно до пп. 14.1.159 п. 14.1 статті 14 ПКУ ТОВ «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» та компанії нерезиденти «МеіпІ Bank Aktiengesellschaft» (Австрія. Вена), «Aktemaro Trading and Investments Limited» (Кіпр. Нікосія) є пов'язаними особами.

Підпунктом 39.4.2 п.39.4 ст.39 ПКУ встановлено, що платники податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 жовтня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.У звіті про контрольовані операції зазначається інформація про всі контрольовані операції, здійснені платником податків у звітному періоді.

У разі якщо платником податку виявлено, що у раніше поданому звіті про контрольовані операції інформація надана не в повному обсязі, містить помилки або недоліки, такий платник податків має право подати: - новий звіт до закінчення граничного строку подання звіту про контрольовані операції за такий самий звітний період; -уточнюючий звіт у разі його подання після закінчення граничного строку для відповідного звітного періоду.

Подання платником податку уточнюючого звіту про контрольовані операції не звільняє від відповідальності, передбаченої пп.120.3 ст.120 цього Кодексу.

Платник податків під час проведення документальних перевірок не має права подавати уточнюючий звіт про контрольовані операції.

В Акті перевірки зазначено, що на дату складання Акту (13.12.2016 року) ТОВ «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» подало до ДПІ звіт про контрольовані операції за 2015 рік (№ від 26.02.2016 року), з зазначенням відомостей про особу, яка бере участь у контрольованих операціях - компанія «МеіпІ Bank Aktiengesellschaft» (Австрія. Вена), загальна вартість операцій згідно додатку до звіту склала 13829100,00грн.

Позивач вважає, що він подав вказаний звіт відповідно до умов договорів.

Проте перевіркою встановлено та не спростовано позивачем, що ТОВ «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» не включило до звіту суму нарахованих відсотків на адресу нерезидентів на 19403434,72грн., а саме по кредитному договору №001-КЛВ-Ю/13/28 від 12.12.2013р. укладеного з «Meinl Hank Aktiengesellsehaft» (Австрія, Вена) у сумі 7575521,46 грн., та сума нарахованих відсотків по кредитним договорам від 27.08.2015р. №27/08 у сумі 680 210,6 гри, та від 12.12.2013р №001-КЛВ-ІО/13/28 у сумі 11147702,66 гри., укладених з нерезидентом «Aktemaro Trading and Investments Limited» (Кіпр, НІікосія)).

Згідно з п.120.3 ст.120 ПКУ неподання платником податків звіту про контрольовані операції та або документації з трансфертного ціноутворення або не включення до такого звітку інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог п.39.4 ст.39 цього Кодексу тягне за собою накладення штраф) / розмірі: 1 відсоток суми контрольованих операцій, незадекларованих у поданому жіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі незадекларовані контрольовані операції.

Суд дійшов до висновку, що позивач не довів обставин в обґрунтування неправомірності прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 01.02.2017 року про застосування штрафних санкцій на суму 194034,00грн. за порушення пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПКУ, а тому в цієї частині у задоволенні позовних вимог суд вважає необхідним відмовити.

Статтею 86 КАС України визначено, що, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Суд вважає, що відповідно до частини задоволенних випог позивача з Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню судові витрати у сумі 8730,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 01.02.2017 року № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості» на суму 897545,00грн. (717900,00 грн. за податковими зобов'язаннями, 179645,00грн. за штрафними (фінансовими)санкціями); № про нарахування грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 402 438,20 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ФОРМАЦІЯ ЛІМІТЕД» судові витрати у сумі 8730,00 грн.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС України.

Суддя Катаєва Е.В.