Справа № 464/2309/17
Суддя: Теслюк Д. Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/2309/17
пр.№ 2-а/464/214/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року

Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого - судді Теслюка Д.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Горбач О.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Колодійчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Федоренка Юрія Володимировича, Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Федоренка Ю.В., Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення серії АР № 563813 від 29 березня 2017 року. Окрім цього, просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 255 грн. Відповідно до вищезазначеної постанови, ОСОБА_1 29.03.2017 року о 10 год. 43 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, у м. Львові по проспекту Червоної Калини, 77, не виконав вимоги дорожнього знаку 4.2. «Рух праворуч» та дорожньої розмітки 1.16.2., чим порушив пп. 8.4. «г» та 8.5.1. Правил дорожнього руху України. Вказану постанову вважає неправомірною, оскільки чітко виконував вказівки дорожніх знаків, Правил дорожнього руху України не порушував та загрози безпеці дорожнього руху не створював. При складанні оскаржуваної постанови було грубо порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема постанову було винесено (складено та підписано) в автомобілі патрульної поліції без його присутності та без забезпечення йому можливості надати пояснення. Жодних доказів того, що він порушив правила дорожнього руху, інспектор УПП не надав. Також просить суд звернути увагу на те, що постанова не відповідає вимогам ч. 3 ст. 283 КУпАП, оскільки не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис фіксації вказаного порушення. З огляду на вказане, відеоматеріали, долучені відповідачем до матеріалів справи, не можна вважати допустимим доказом, оскільки такі одержані з порушенням закону, відповідно до ч. 3 ст. 70 КАС України, а тому просить не брати такі до уваги.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, що наведені у адміністративному позові та додаткових письмових поясненнях, просить позов задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначив, що станом на 29.03.2017 року на вищевказаній ділянці дороги був відсутній дорожній знак 4.2. «Рух праворуч», а відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Окрім того, вказав, що в даній ситуації забезпечено ним повну безпечність дорожньої обстановки під час керування транспортним засобом, тому небезпеки для руху його діями не було створено.

Представник відповідача Колодійчук О.В. в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні позову, покликаючись на те, що оскаржувана постанова винесена згідно вимог ст. ст. 222, 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, а тому немає підстав для її скасування. Також долучила до матеріалів справи відео- та фотоматеріали, що спростовують доводи позивача.

Інспектор взводу №2 роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Федоренко Ю.В. в судове засідання не з'явився.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 10 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Із постанови серії АР № 563813 від 29 березня 2017 року вбачається, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Згідно із даною постановою, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 29.03.2017 року о 10 год. 43 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, у м. Львові по проспекту Червоної Калини, 77, не виконав вимоги дорожнього знаку 4.2. «Рух праворуч» та дорожньої розмітки 1.16.2., чим порушив пп. 8.4. «г» та 8.5.1. Правил дорожнього руху України.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Факт вчинення ОСОБА_1 29.03.2017 р. вказаного адміністративного правопорушення стверджується відеозаписом, що був наданий представником відповідача. Із вказаного відеозапису вбачається, що транспортний засіб позивача був зупинений патрульними після його виїзду на проспект Червоної Калини з порушенням вимог дорожнього знаку 4.2. «Рух праворуч» та дорожньої розмітки 1.16.2.

Доводи позивача про те, що станом на 29.03.2017 р. дорожній знак 4.2. «Рух праворуч» був відсутній за адресою: у м. Львові по проспекту Червоної Калини, 77, не заслуговують на увагу, оскільки такі повністю спростовуються наданими представником відповідача доказами, зокрема: актом обстеження вулично-шляхової мережі - пр. Червоної Калини, 79 у м. Львові від 03.01.2017 р., фотоматеріалами та листом голови Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, адресованим начальнику УПП у м.Львові ДПП України від 26.01.2017 р. (а.с.50,51).

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а відтак доводи позивача про те, що своїми діями він не створив небезпеки для руху іншим учасникам процесу суд не приймає до уваги.

Відповідно до п. 1 ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки в ході розгляду справи встановлено та доведено факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 160-163,167 КАС України,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Федоренка Юрія Володимировича, Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Суддя Теслюк Д.Ю.