Справа № 804/3603/17
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2017 р. Справа № 804/3603/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємцяРевути ОСОБА_4, третя особа: Камянська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення коштів, -
07 червня 2017 року Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємцяРевути ОСОБА_4 (далі відповідач), третя особа: Камянська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з позовними вимогами про стягнення з відповідача коштів у розмірі 22 393,19грн. податкового боргу по орендній платі з фізичних осіб.
Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, податковий борг по орендній платі визнав, просив суд надати можливість самостійно сплатити визначену суму боргу шляхом розстрочення її виплати рівними частками щомісячно протягом шести місяців.
Представник третьої особи Камянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській областів судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи третя особа повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Заслухавши доводи відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідач перебуває на обліку в Камянській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області(а.с.7).
Сума узгодженого зобовязання по орендній платі за землю з фізичних осіб збільшена за рахунок пені, нарахованої в порядку ст. 129 Податкового кодексу України, на 2,49грн.
На виконання положень ст.59 Податкового кодексу України відповідачу виставлена податкова вимога №178334-04 від 05.12.2016 р. на суму 4517,64грн., яка врученавідповідачу (а.с.10).
Згідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту ПК України).
Пунктом 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобовязаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
Згідно з п. 46. 1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді (п. 49.2 ст. 49 ПК України).
Підпунктом 49.18.1 пункту 49.18. статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
За положеннями ст. 202 Податкового кодексу України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з п.п.288.1, 288.2, 288.3 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.
Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.
Згідно зі ст. 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
Відповідно до п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Згідно до п.п. 129.1, 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається:
а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;
б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.
Пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.
Згідно з п. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
За правилами, визначеними п. 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно з положенням п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.
Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 162 КАС України, суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти постанову про стягнення з відповідача коштів.
Оцінюючи усі докази, досліджені судом у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, щовідповідач маєнепогашену податкову заборгованість по орендній платі з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18010900).
Відповідач в судовому засіданні визнав суму податкового боргу.
З урахуванням визнання відповідачем суми позову між сторонами відступній спір щодо правомірності нарахування пені на суму самостійно визначених платником зобовязань.
На виконання наведених положень норм чинного законодавства, контролюючим органом було сформовано та вручено платнику вимогу про сплату боргу від 05.12.2016 №178334-04 на суму 4517,64грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с.10).
Отже, сума податкового зобовязання, що заявлена у позові, у розмірі 22 393,19грн. є саме податковим боргом відповідача.
Позивачем здійснені всі передбачені чинним законодавством заходи щодо стягнення податкового боргу.
Враховуючи викладене, а також визнання відповідачем суми боргу, суд приходить до висновку, що позовні вимогиє обґрунтованими та підлягають задоволенню, а саме, кошти в розмірі 22 393,19грн. підлягають стягненню з відповідача.
З урахуванням положень ст.257 КАС України та клопотання відповідача про розстрочення виконання постанови суду, суд вважає за необхідне встановити строки виконання судового рішення шляхом розстрочення сплати визнаного боргу рівними частинами на 6 (шість) місяців.
Керуючись ст.ст.ст.9, 11, 17, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 186Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, третя особа: Камянська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про стягнення коштів задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з Фізичної особи-підприємцяРевути ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_1) кошти у розмірі 22 393,19 грн. (двадцять дві тисячі триста девяносто три гривні 19 копійок) податкового боргу по орендній платі з фізичних осіб.
Розстрочити Фізичній особі-підприємцюРевуті ОСОБА_4 виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.2017 р. у справі №804/3603/17 з погашенням заборгованості рівними частками протягом 6 (шести) місяців.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 03 липня 2017 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 03.07.2017 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_1 ОСОБА_5