Справа № 524/2235/17
Суддя: Кривич Ж. О.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/2235/17
Провадження 2-а/524/321/17
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

21.06.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:

Головуючого судді Кривич Ж.О.,

при секретарі Коваль Т.М.,

за участю ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчук адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 УПП в м. Кременчук ДПП ОСОБА_3, третя особа Управління патрульної поліції у м. Кременчук, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.03.2017 року поліцейським ОСОБА_3 винесено постанову серії АР № 814896 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення п.п. 2.9 «д» ПДР.

Позивач вважає, що вищевказану постанову незаконною, винесену ОСОБА_3, розглянуто справу відносно нього з порушенням чинного законодавства.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позові.

Відповідач поліцейський ОСОБА_3 та представник відповідача УПП у м. Кременчуці ДПП ОСОБА_2 проти позову заперечували з підстав зазначених у письмово-викладених запереченнях.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 19 Конституції України постає, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставах, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 251 КпАП України доказами по адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші суттєві обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються як протоколом про адміністративне правопорушення, так і поясненнями самої особи, поясненнями свідків, потерпілих, показаннями технічних приладів та технічних засобів, та іншими.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 258 КпАП України протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.9 (д) ПДР України, затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Судом встановлено, що 21.03.2017 року поліцейським роти № 2 УПП у м. Кременчуці ДПП ОСОБА_3 винесено постанову серії АР № 814896 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., за те, що водій ОСОБА_1 цього ж дня, о 10 годині 50 хв. керуючи транспортним засобом SKODA, номерний знак ВІ 9868 CA, у м. Кременчуці по проспекту Свободи, 26, користувався засобами звязку, тримаючи їх у руці, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п. 2.9 «д» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постанова оформлювалася та ухвалювалася відповідачем після зазначення позивачеві характеру допущеного порушення, роз'яснення прав та обов'язків, отримання пояснень. Копія постанови вручена позивачеві після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідач ухвалюючи постанову, врахував всі обставини стосовно позивача, призначивши штраф у відповідності до ч. 1 ст. 122 КпАП України у межах санкції.

Позивач, керуючи транспортним засобом, дійсно розмовляв по мобільному телефону, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з камери поліцейського, зафіксовано факт визнання ОСОБА_1 порушення ним вимог п. 2.9 «д» ПДР України. Пояснив, що не міг не відповісти на телефонний дзвінок, бо телефонував його керівник, вибачався, просив застосувати до нього попередження. Про те, що розмову вів через блютуз-навушник інспектору Лисенко О.О. не повідомляв, навпаки інспектор розяснив йому, що можна користуватися блютуз-гарнітурою під час руху.

Інспектор патрульної поліції діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а постанова в частині притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП винесена правомірно та у встановленому законом порядку.

Керуючись статтями статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 УПП в м. Кременчук ДПП ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя