Справа № 711/3880/17
Суддя: Скляренко В. М.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №711/3880/17
Провадження № 2-а/711/160/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити дії.

В обґрунтування позову вказує, що він з 26.01.1998 року по 06.11.2015 року проходив службу в ГУ МВС України в Черкаській області, а з 07.11.2015 року був прийнятий на службу до Національної поліції України.

Наказом від 31.03.2017 року № 98ос його було звільнено зі служби Національній поліції України відставку Збройних сил України за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію».

Також вказує, що 27.04.2017 року йому було встановлено другу групу інвалідності безтерміново через захворювання, отримане в період виконання службових обовязків.

04.05.2017 року він звернувся до ГУ Національної поліції в Черкаській області із заявою про виплату одноразової допомоги у звязку з встановленням другої групи інвалідності, однак листом від 11.05.2017 року йому було відмовлено у призначенні та виплаті такої одноразової допомоги з посиланням на те, що ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачено виплату одноразової грошової допомоги поліцейському в результаті встановлення інвалідності внаслідок травми, повязаної з виконанням службових обовязків під час служби в органах внутрішніх справ.

Вказану відмову вважає протиправною, оскільки за ним, як колишнім працівником міліції, якому встановлено інвалідність внаслідок травми, повязаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію».

А тому, просить визнати відмову відповідача Головного управління Національної поліції в Черкаській області у призначенні йому ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ протиправною; зобовязати Головне управління Національної поліції в Черкаській області скласти висновок про призначення йому - ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та прийняти рішення про призначення виплати йому ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, тобто в сумі 320000 грн., у звязку з встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адміністративний позов ОСОБА_1 підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення позову та просила відмовити в його задоволенні з підстав, викладених в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представника позивача - ОСОБА_4, пояснення представника відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 26.01.1998 року по 06.11.2015 року проходив службу в ГУ МВС України в Черкаській області, а з 07.11.2015 року був прийнятий на службу до Національної поліції України на посаду старшого інспектора відділу дільничних офіцерів поліції управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції України в Черкаській області (а.с. 7).

Наказом від 31.03.2017 року № 98ос ОСОБА_1 було звільнено зі служби в Національній поліції України у відставку Збройних сил України за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 8).

Також в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про хворобу № 126 від 23.03.2017 року захворювання ОСОБА_1 повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 9).

Згідно довідки обласної МСЕК№ 2 від 27.04.2017 року, серія 12ААА№ 900272 з 27.04.2017 року ОСОБА_1 безтерміново встановлено другу групу інвалідності від захворювання, повязаного з проходженням служби в ОВС (а.с. 10).

З довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках вбачається, що у ОСОБА_1 ступінь втрати професійної працездатності у відсотках становить 80% (а.с. 11).

11.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ Національної поліції України в Черкаській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням йому другої групи інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Листом ГУ Національної поліції України в Черкаській області від 11.05.2017 року вих. № 29/з-54 позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги з посиланням на те, що ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачено виплату одноразової грошової допомоги поліцейському в результаті встановлення інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» № 565-XII встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом ОСОБА_5 України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Постановою КМУ від 21.10.2015 року № 850 затверджено Порядок і Умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, який і визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Положеннями підпункту 2 пункту 2 Порядку № 850 передбачено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності II групи.

Пунктами 7-9 Порядку № 850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» №580-VІІІ від 2 липня 2015 року, який набрав чинності з 07.11.2015 року.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 97 Закону №580-VІІІ, одноразова грошова допомога призначається та виплачується, у разі визначення поліцейському інвалідності, яка настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання службових обов'язків під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежні суверенітету та територіальної цілісності України.

Відповідно до частини 2 статті 97 Закону №580-VІІІ, порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейським встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Пунктом 15 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Закону України «Про Національну поліцію».

Тому доводи відповідача, викладені в письмових запереченнях, про неможливість застосування до спірних правовідносин Закону України «Про міліцію» не можуть бути прийняті судом, оскільки суперечать абзацу 3 пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію».

Порядок призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення та виплата допомоги не здійснюється, визначено статтями 97-101 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно ч. 2 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію», порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97-101 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Відповідно до п. 1 р. ІІ Порядку № 4, днем виникнення права на отримання ОГД у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 3 Розділу ІІІ Порядку № 4 визначено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку № 4, для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу:

1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності;

2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Пунктом 1 Розділу IV Порядку № 4 передбачено, що фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Відповідно до п. 2 Розділу IV Порядку № 4 керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Положеннями Порядку № 850 та Порядку № 4 передбачено, що одноразова грошова допомога у разі встановлення інвалідності проводиться за останнім місцем служби. Таким чином, заява (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності має бути подана працівником за останнім місцем служби.

В судовому засіданні встановлено, що 07.11.2015 року позивача було прийнято на службу до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, тобто з цієї дати на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону України «Про Національну поліцію». Останнім місцем служби позивача як поліцейського є Головне управління Національної поліції в Черкаській області.

Такими чином, органом до якого позивач повинен звертатися із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги є саме Національна поліція України.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що працівник поліції, який під час проходження служби в органах внутрішніх справ, отримав травму, пов'язану з виконанням службових обов'язків, внаслідок чого йому встановлено інвалідність та відповідний відсоток втрати професійної працездатності, має право на отримання одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку № 4, яка призначається на підставі його заяви і визначеного законодавством пакету документів, поданих за останнім місцем служби.

Аналогічна правова позиція наведена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 12.04.2017 р. № К/800/11393/17 та від 11.05.2017 р. № К/800/8678/17.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач, діючи згідно з вимогами ст. 23 Закону № 565-XII, п. 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII та Порядку № 4, звернувся до відповідача, як роботодавця за останнім місцем проходження служби в органах Національної поліції, із заявою і повним пакетом документів для призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку зі встановленням йому інвалідності ІІ-ої групи, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов'язків, однак відповідачем безпідставно йому було відмовлено у призначенні вказаної допомоги, чим порушено вищезазначені норми законодавства та законні права позивача на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку зі встановленням йому ІІ-ої групи інвалідності, а тому порушені права позивача підлягають захисту в судовому порядку шляхом визнання відмови відповідача - Головного управління Національної поліції в Черкаській області у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ протиправною.

Разом з цим, суд враховуючи Рекомендації Комітету ОСОБА_5 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_5 11.03.1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За змістом вказаної правової норми вбачається, що адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 КАС України. Завдання правосуддя полягає в гарантуванні дотримання вимог права та контролю за легітимністю прийняття рішень.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, наділений дискреційними повноваженнями, тобто повноваженнями з певним ступенем свободи адміністративного органу при прийнятті рішення, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. А суди не мають право втручатися в дискреційні функції органів владних повноважень.

Суд може прийняти рішення про зобов'язання органу владних повноважень прийняти певне рішення, в разі, якщо можливість прийняття єдиного альтернативного рішення виключена судом.

А тому з огляду на наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 в частині визначення чіткої суми одноразової грошової допомоги, яка підлягає призначенню позивачу, задоволенню не підлягають та вважає за необхідне задля відновлення порушених прав позивача зобов'язати відповідача - Головне управління Національної поліції в Черкаській області скласти висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та прийняти рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у звязку з встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 219, 46 Конституції України, статтею 23 Закону України «Про міліцію», абзацом 3 пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 2, 3, 11, 12, 17, 160, 161, 162, 163, 160, 186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати відмову Головного управління Національної поліції в Черкаській області у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ протиправною.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області скласти висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та прийняти рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у звязку з встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий В.М. Скляренко