Справа № 803/778/17
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

03 липня 2017 року Справа № 803/778/17

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Дмитрук В.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Національного банку України про стягнення оплати за вимушений прогул при затримці виконання рішень судів про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Національного банку України про стягнення оплати за вимушений прогул при затримці виконання рішень судів про поновлення на роботі за період з 10.09.2016 року по 13.03.2017 року включно.

Адміністративний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, в звязку з чим слід відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст.109 КАС України.

Судом встановлено, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 09.09.2016 року у справі №803/1243/16адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю, поновлено останнього на посаді головного аудитора відділу аудиту територіальних управлінь північного регіону управління аудиту територіальних управлінь та навчальних закладів Національного банку України Департаменту аудиту з 19 липня 2016 року та стягнуто з Національного банку України на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 14 333грн.33коп.; постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного аудитора відділу аудиту територіальних управлінь північного регіону управління аудиту територіальних управлінь та навчальних закладів Національного банку України Департаменту аудиту з 19 липня 2016 року та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах стягнення за один місяць в розмірі 7 801грн.80коп. звернуто до негайного виконання.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2016 року змінено постанову Волинського окружного адміністративного суду від 09.09.2016 року, абзац третій резолютивної частини викладено в наступній редакції: «Стягнути з Національного банку України в користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 12749 грн. 46 коп.».

Разом з тим, як вбачається з копії наказу Національного банку України від 09.03.2017 року №735-К, останнього було поновлено на посаді з 20.07.2016 року із збереженням раніше встановлених умов оплати праці.

У відповідності до п. 34 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику вирішення трудових спорів», рішення вважається виконаним з дня винесення наказу роботодавцем.

Враховуючи суттєву затримку у виконанні вищевказаного рішення, заявник звернувся до суду з окремим адміністративним позовом про стягнення середньомісячного заробітку за час такої затримки.

Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до ст. 255 КАС України, постанова або ухвала яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Умисне невиконання службовою особою вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, являється ознакою складу злочину, передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України як невиконання судового рішення.

Відповідно до ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

Частиною 2 ст. 257 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Також, згідно ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні.

В пунктах 46, 48, 51, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі «ОСОБА_2 проти України» (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю.

Порядок і умови вирішення питання про оплату вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі працівника визначено ст. 236 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП України).

Вищевказана стаття передбачає, що у разі затримки власником або уповноваженим органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

При несвоєчасному поновленні працівника на роботі з вини власника або уповноваженого ним органу середній заробіток виплачується йому за чітко визначений законом проміжок часу: з дня винесення відповідного рішення органом, що розглядав трудовий спір, до дня його фактичного виконання.

Таким чином, зважаючи, що спір щодо незаконного звільнення позивача вирішений у спосіб поновлення позивача на посаді, суд вважає, що питання затримки виконання рішення про поновлення, так яке це визначає ст. 236 КЗпП України, повинен вирішувати орган, який розглядав спір про поновлення ОСОБА_1, що є можливе за умови звернення позивача з заявою в порядку ст. 236 КЗпП України до Волинського окружного адміністративного суду, однак в межах позовного провадження в адміністративній справі №803/1243/16, а не в порядку звернення з окремим адміністративним позовом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на встановлені обставини та враховуючи приписи ч.6 ст.109 КАС України, якою передбачено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи, суд розяснює позивачу, що звернувшись з даним адміністративним позовом, ним обрано не передбачений чинним законодавством спосіб захисту своїх порушених прав, відповідно спірні правовідносини можуть бути врегульовані шляхом подачі заяви про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі, тобто до Волинського окружного адміністративного суду виключно в межах справи №803/1243/16.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, статтею 236 Кодексу Законів про працю України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про стягнення оплати за вимушений прогул при затримці виконання рішень судів про поновлення на роботі.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самими позовними вимогами, щодо яких постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В.Дмитрук