Справа № 826/6748/16
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6748/16 Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О. Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

05 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Грибан І.О.,

Губська О.А.,

за участю секретаря Маменко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України та Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про скасування наказів, поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 06.04.2016р. №57-ДС «Про звільнення ОСОБА_3.». Визнано протиправним та скасовано наказ ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві від 06.04.2016р. №61-о «Про звільнення ОСОБА_3.». Визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 17.12.2015р. №987 «Про стан організації роботи органів ДФС та її територіальних органів в жовтні 2015 року» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальної заступника начальника ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 (п.п. 2.15 п.2). Поновлено ОСОБА_3 на посаді заступника начальника ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві з 07 квітня 2016 року. Стягнуто з ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві на користь ОСОБА_3 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 58138,60грн. (п'ятдесят вісім тисяч сто тридцять вісім гривень, 60 копійок). Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді заступника начальника ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві з 07 квітня 2016 року. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за один місяць в сумі 4919,42грн. (чотири тисячі дев'ятсот дев'ятнадцять гривень, 42 копійки).

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідачами подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, апелянт просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника відповідачів, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 з грудня 2014 року працювала на посаді заступника начальника ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Відповідно до п. 12 Положення про Державну податкову інспекцію в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, затвердженого наказом ДФС України від 20.08.2014р. №54, заступники начальники ДПІ: підзвітні та підконтрольні Голові ДФС, начальнику ДФС та начальнику ДПІ; забезпечують виконання завдань ДПІ у сферах, що закріплюються окремо за кожним із заступників.

28 липня 2015 року з метою забезпечення стабільного розвитку економіки, рівних та конкурентних умов ведення бізнесу, унеможливлення фіскального тиску та нівелювання податкових ризиків у діяльності сумлінних платників податків, вжиття профілактичних заходів щодо запобігання вчиненню правопорушень, належної координації роботи органів державної фіскальної служби з упередження необґрунтованого формування податкового кредиту у значних розмірах, ДФС виданий наказ № 543 «Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ» (далі наказ ДФС № 543).

П. 1 наказу ДФС № 543 затверджений Рекомендований порядок взаємодії підрозділів ДФС при комплексному відпрацюванні податкових ризиків з податку на додану вартість.

П. 2 наказу ДФС № 543 встановлена персональна відповідальність:

керівників територіальних органів ДФС, де на обліку перебувають платники ПДВ, які за результатами звітного періоду здійснюють ризикові операції, маніпулюють показниками податкової звітності, різко підвищили економічну активність та задіяні у схемах ухилення від оподаткування, за виявлення вигодоформуючих суб'єктів («податкових ям») та повідомлення про виявлення ймовірної схеми ухилення від оподаткування територіальних органів ДФС, на обліку в яких перебувають вигодотранспортуючі суб'єкти господарювання (транзитери) та вигодонабувачі (пп. 2.1. п. 2);

керівників та перших заступників керівників територіальних органів ДФС, які відповідають за вжиття заходів з боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства та законодавства з питань сплати єдиного внеску, на обліку в яких перебувають вигодоформуючі («податкові ями»), вигодотранспортуючі суб'єкти (транзитери) та зустрічні транзитні підприємства, за:

- своєчасність та повноту вжитих заходів щодо їх відпрацювання та направлення відповідних матеріалів (напрацювань профільних структурних підрозділів щодо поліпшення якості доказової бази для проведення контрольно-перевірочної роботи тощо) територіальним органам ДФС, де перебувають на обліку вигодотранспортуючі суб'єкти («транзитери») та вигодонабувачі, які задіяні у ланцюгах руху фіктивного податкового кредиту;

- встановлення місцезнаходження платників податків, задіяних у схемі ухилення від оподаткування, опитування їх посадових осіб щодо причетності до створення та діяльності суб'єктів господарювання;

- визначення та притягнення до відповідальності організаторів схем ухилення від оподаткування;

- своєчасність та коректність внесення інформації до бази щодо відпрацювання ризикових суб'єктів господарювання (пп. 2.2. п. 2);

керівників та перших заступників начальників головних управлінь ДФС в областях, м. Києві, Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників, на обліку в яких перебувають вигодонабувачі, та заступників начальників начальників головних оперативних управлінь ДФС в областях, м. Києві, Центрального офісу, які відповідають за вжиття заходів з боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства та законодавства з питань сплати єдиного внеску, на обліку в яких перебувають вигодоформуючі суб'єкти («податкові ями»), за руйнування міжрегіональних схем ухилення від сплати податкових зобов'язань (пп. 2.3. п. 2);

начальників головних управлінь ДФС в областях, м. Києві, Центрального офісу, керівників підпорядкованих їм територіальних органів ДФС, на обліку в яких перебувають вигодонабувачі, за своєчасне і якісне відпрацювання цих суб'єктів господарювання та внесення даних про результати відпрацювання до відповідних інформаційних ресурсів (пп. 2.4. п. 2).

Згідно наказу ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві від 08.09.2015р. №1835 «Про тимчасовий розподіл обов'язків між керівним складом ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві» було встановлено тимчасовий розподіл обов'язків з керівництва роботи структурних підрозділів податкової інспекції, зокрема, на заступника начальника ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3:

- управління інфраструктурою;

- управління доходів і зборів з фізичних осіб;

- управління ІТ;

- управління погашення заборгованостей;

- відділ контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів.

Відповідно до п. 1.1 Положення про управління оподаткування фізичних осіб Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, затвердженого наказом ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві від 24.11.2015р. №2296, Управління оподаткування фізичних осіб є самостійним структурним підрозділом ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, роботу якого спрямовує і координує заступник начальника ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві згідно з наказом про розподіл обов'язків між керівним складом ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Так, згідно зазначеного Положення №2296 до функціональних обов'язків керівника Управління оподаткування фізичних осіб належить, зокрема, участь у роботі комісій, робочих груп (п. 3.2.30); аналіз причин та оцінка фактів порушень податкового законодавства, які впливають на повноту справляння податку на доходи фізичних осіб (п. 3.69.5); аналіз причин та оцінка фактів порушень податкового законодавства, які впливають на повноту нарахування та сплати ПДВ (п. 3.80.6).

Наказом ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві від 01.09.2015р. №1805 «Про склад робочої групи із забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ» створено робочу групу з оперативного реагування, розгляду та відпрацювання ризикових суб'єктів господарювання. Додатком №1 до даного наказу затверджено склад робочої групи із забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з ПДВ. До складу робочої групи, зокрема, входить начальник управління ІТ - ОСОБА_4 та начальник управління доходів і зборів фізичних осіб - ОСОБА_5, контроль та координацію за якими здійснювала ОСОБА_3

Розпорядженням ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві від 08.09.2015р. №22-р «Про відпрацювання ризикових суб'єктів господарювання» між управліннями згідно їх функцій та компетенції розподілено обов'язки з метою щоденного внесення повної та достовірної інформації по відпрацюванню суб'єктів господарювання ризикових категорій. Серед управлінь зазначених в даному розпорядженні, зокрема, управління ІТ та управління доходів і зборів з фізичних осіб, координацію яких здійснювала ОСОБА_3

Пунктом 2.15 наказу ДФС України від 17.12.2015р. №987 «Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у жовтні 2015 року» на підставі ст.ст. 147, 148, 149 КЗпП України позивач заслуговує на звільнення з займаної посади заступника начальника ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві за неналежні виконання службових обов'язків, організацію роботи та контролю у жовтні 2015 року, не відпрацювання підприємств, які задіяні у резонансних схемах ухилення від оподаткування та сформували схемний податковий кредит, приріст обсягів податкового кредиту, сформованого постачальниками ймовірно ризикових послуг, що призвело до порушення вимог наказу №543.

Підстава: подання Координаційно-моніторингового департаменту від 25.11.2015р. №3941/99-99-20-02-18, акт про відмову від надання пояснень від 25.11.2015р.

Як вбачається з даного наказу, позивачем неналежно організовано роботу з відпрацювання «вигодо набувачів», які скористались «схемним» податковим кредитом у резонансних схемах ухилення від оподаткування на суму 4,7 млн.грн.

Наказом ДФС України від 06.04.2016р. №57-ДС «Про звільнення ОСОБА_3.» позивача відповідно до констатуючої частини та п.п. 2.15 п. 2 наказу ДФС України від 17.12.2015р. №987 «Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у жовтні 2015 року» за неналежні виконання службових обов'язків, організацію роботи та контролю у жовтні 2015 року, не відпрацювання підприємств, які задіяні у резонансних схемах ухилення від оподаткування та сформували схемний податковий кредит, приріст обсягів податкового кредиту, сформованого постачальниками ймовірно ризикових послуг, що призвело до порушення вимог наказу №543, звільнено з посади заступника начальника ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, відповідно до п. 1 ст. 41 КЗпП України.

Підстава: наказ ДФС від 17.12.2015р. №987 «Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у жовтні 2015 року», акт про відмову від надання пояснень ОСОБА_3 від 25.11.2015р.

Наказом ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві від 06.04.2016р. №61-о «Про звільнення ОСОБА_3.» на підставі наказу ДФС України від 06.04.2016р. №57-ДС позивача звільнено з посади заступника начальника ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві за неналежне виконання службових обов'язків, організацію роботи та контролю у жовтні 2015 року, не відпрацювання підприємств, які задіяні у резонансних схемах ухилення від оподаткування та сформували схемний податковий кредит, приріст обсягів податкового кредиту, сформованого постачальниками ймовірно ризикових послуг, що призвело до порушення вимог наказу №543, звільнено з посади заступника начальника ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, відповідно до п. 1 ст. 41 КЗпП України.

Не погоджуючись з оскаржуваними наказами, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку діям відповідачів, як суб'єктів владних повноважень, колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.

Суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу врегульовано законом України " Про державну службу " (чинним на час прийняття оскаржуваних наказів).

Згідно із ст. 14 Закону України " Про державну службу " дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Статтею 41 Кодексу законів про працю України визначено, зокрема, що крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках: одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації всіх форм власності, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Звільнення на підставі частини 1 статті 41 Кодексу законів про працю України за своєю природою є дисциплінарним стягненням, а тому воно має здійснюватись з дотриманням порядку і строків, передбачених статтями 148, 149 Кодексу законів про працю України.

Згідно зі ст. 148 Кодексу дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Частиною ж першою ст. 149 Кодексу встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Зі змісту підпункту 2.15 пункту 2 наказу від 17.12.2015 №987 вбачається, що оскаржуваний наказ прийнято на підставі подання координаційно-моніторингового департаменту від 25.11.2015 №3941/99-99-20-02-18 та акту відмови від надання пояснень від 25.11.2015р.

Зі змісту згадуваного подання вбачається, що ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві: встановлено приріст обсягів податкового кредиту, сформованого постачальниками ймовірно ризикових послуг на суму 865,3млн грн.. за серпень - вересень 2015 року; 4,7млн грн., чим порушено вимоги наказу №543; потребує покращення стан організації роботи з недопущення формування «схемного» податкового кредиту СГ спеціального режиму оподаткування, зокрема, за липень - вересень 2015 року на суму 3,6млн грн.; за результатами аналізу показників ЄРПН за серпень - жовтень 2015 року 7,6млрд. грн.. ймовірно схемного податкового кредиту сформовано підприємствами товарів (робіт, послуг) без їх купівлі, імпорту та/або відсутності землі, працівників та основних засобів для вирощування (надання таких послуг) на суму 185,6млн.грн.; залишаються невідпрацьованими майже 3,8млрд.грн. «схемного» ПК «вигодо формуючих» підприємств на суму 197,1млн. грн.; залишаються невідпрацьованими значні обсяги «схемного» ПК СГ - «вигодо набувачів» на суму 228,8млн.грн.

На підставі викладеного ДФС України дійшло висновку про наявність підстав для звільнення позивача.

Проте, одноразове грубе порушення службових обов'язків є самостійною підставою для припинення трудового договору, а тому суб'єкт владних повноважень повинен був визначити: у чому конкретно полягає одноразове грубе порушення трудових обов'язків з боку позивача.

Підстави звільнення позивача, які вказані в наказі та поданні складають самостійні триваючі та/або систематичні порушення.

При вирішенні питання чи є порушення трудових обов'язків грубим слід виходити з характеру проступку, обставин за яких допущено проступок, суттєвості наслідків порушення службових обов'язків. При цьому слід враховувати не тільки факт невиконання обов'язків, а й можливість виконання такого обов'язку у встановлених фактичних обставинах.

Відповідачем в наказі про звільнення не зазначено в чому саме полягає одноразове грубе порушення позивачем своїх трудових обов'язків, не надано письмових доказів, яке саме одноразове грубе порушення трудових обов'язків було вчинене. Не надано відповідачами доказів наявності обставин, які викладені у поданні та наказах, оскільки не вказано, які самі суб'єкти господарювання допустили формування «схемного» податкового кредиту та допущення суб'єктами господарювання «схемного» податкового кредиту.

При цьому в наказі ДФС № 543 йдеться про персональну відповідальність керівників за виявлення вигодоформуючих суб'єктів («податкових ям») та повідомлення про виявлення ймовірної схеми ухилення від оподаткування територіальних органів ДФС, на обліку в яких перебувають вигодотранспортуючі суб'єкти господарювання (транзитери) та вигодонабувачів; за своєчасність та повноту вжитих заходів щодо їх відпрацювання та направлення відповідних матеріалів (напрацювань профільних структурних підрозділів щодо поліпшення якості доказової бази для проведення контрольно-перевірочної роботи тощо) територіальним органам ДФС, де перебувають на обліку вигодотранспортуючі суб'єкти («транзитери») та вигодонабувачі, які задіяні у ланцюгах руху фіктивного податкового кредиту; за встановлення місцезнаходження платників податків, задіяних у схемі ухилення від оподаткування, опитування їх посадових осіб щодо причетності до створення та діяльності суб'єктів господарювання; за визначення та притягнення до відповідальності організаторів схем ухилення від оподаткування; за своєчасність та коректність внесення інформації до бази щодо відпрацювання ризикових суб'єктів господарювання; за руйнування міжрегіональних схем ухилення від сплати податкових зобов'язань; за своєчасне і якісне відпрацювання цих суб'єктів господарювання та внесення даних про результати відпрацювання до відповідних інформаційних ресурсів.

Однак, ні наказ ДФС № 543, ні затверджений ним Порядок, не встановлюють персональну відповідальність керівника територіального органу ДФС за «допущення формування «схемного» податкового кредиту суб'єктами господарювання спеціального режиму оподаткування» або за «приріст обсягів податкового кредиту, сформованого постачальниками ймовірно ризикових послуг, підприємствами сільськогосподарських товарів (робіт, послуг) без їх купівлі, імпорту та/або відсутності землі, працівників та основних засобів для вирощування (надання таких послуг)».

За правилами пункту 1 частини першої статті 41 Кодексу законів про працю України трудовий договір може бути розірвано з керівником підприємства, установи, організації (філії, представництва, відділення, іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також із службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів контролю за цінами за одноразове грубе порушення трудових обов'язків

Саме по собі неналежне виконання службових обов'язків та організації роботи і контролю не дає підстав для звільнення за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Позивач був державним службовцем, отже відповідачі мали право призначити та провести службове розслідування згідно з Порядком проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950.

Проведення службового розслідування дозволило б всебічно та повно встановити склад вчиненого дисциплінарного проступку, обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови, що призвели до порушення чи обставини, що знімають з особи безпідставні звинувачення; внести обґрунтовані пропозиції щодо усунення виявлених порушень та притягнення у разі необхідності винних осіб до відповідальності згідно із законодавством; у разі прийняття рішення щодо притягнення особи до відповідальності визначити вид дисциплінарного стягнення, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Однак, як правильно відмічено судом першої інстанції, такою можливістю відповідачі не скористалися.

Також суд апеляційної інстанції бере до уваги пояснення позивача, які представником відповідачів не спростовано, що в її обов'язки входив контроль за сплатою податків фізичних осіб-підприємців, а не юридичних осіб, а також те, що акт про відмову від дачі пояснень містить дані про ймовірні порушення, які не є тотожними тим, за допущення яких позивача звільнено з роботи.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання протиправними та скасування підпункту 2.15 пункту 2 наказу № 987, наказів №57-ДС та №61-о, а також поновлення позивача на займаній посаді та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу у відповідності до статті 235 КЗпП та Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

Такий висновок ґрунтується на тому, що ДФС невірно застосовані положення п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

В постанові від 21 травня 2014 року по справі № 6-33цс14 Верховний Суд України зазначив, що звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, які зроблені у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачами в даному випадку не виконано.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України та Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.07.2017.

Головуючий суддя: В.Ю.Ключкович

Судді: І.О. Грибан

О.А. Губська

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.