Справа № 2-а-2600-10-1012
Суддя: Гавриленко В. Г.
Дата ухвалення: 2010-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Іванківський районний суд Київської області
Справа 2-a-2600/10 p.
ПОСТАНОВА

IMHHEM УКРАЇНИ

22 грудня 2010 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючого судді Гавриленка В.Г., при секретарі Онищенко В .В., в с.м.т. Іванків, розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про визнання неправомірними дій та зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату додаткової пенсії і доплати до пенсії.

Встановив: .

Позивач посилається на те, що віл проживає в с.м.т. Іванків Київської області. Відповідно до переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, територія с.м.т. Іванків відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Він є постраждалим від наслідків Чорнобильської катастрофи, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, являється непрацюючим пенсіонером, перебуває на пенсійному обліку у відповідача.

У жовтні 2010 року він, звертався до відповідача із заявою про перерахунок йому додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, оскільки додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 2 відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок катастрофи» повинна складати ЗО % мінімальної пенсії за віком. Крім того він ставив питання перед відповідачем щодо перерахунку йому підвищення (доплати) до пенсії, - оскільки згідно ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення, повинні підвищуватись в розмірі двох мінімальних заробітних плат. Він звертався із заявою до відповідача у звязку з тим, що йому додаткова пенсія та підвищення (доплата) до пенсії виплачується в значно менших розмірах, ніж це передбачено ст.ст.51, 39 вказаної Закону. Відповідачем йому було виграти проводяться не у відповідності із Законом, а згідно Постанов Кабінету Міністрів України; що на його думку є неправомірним. Відповідачем йому було відмовленої в перерахунку листом № 6101/06 від 17.11.2010 року.

Позивач вважає незаконною відмову відповідача у перерахуванні йому додаткової пенсії та доплати до пенсії відповідно до визначених в ст.ст.51, 39 Закону розмірів, та просить суд : - визнати такі дії відповідача неправомірними; - зобовязати відповідача провести йому перерахунок додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю як постраждалому 2 категорії, виходячи із розміру 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 51 Закону, а також провести перерахунок доплати до пенсії як непрацюючого пенсіонеру, проживаючого в зоні гарантованого добровільного відселення згідно ст.39 Закону, виходячи із того, що ця щомісячна доплата до пенсії повинна складати дві мінімальні заробітні плати, та виплати не до виплачених кошти за період, передбачений законом ( в межах встановлених строків звернення до суду) та в подальшому проводити нарахування та виплату додаткової пенсії та доплати до пенсії у відповідності до діючого законодавства.

В позовній заяві позивач зазначив, що просить суд справу розглядати без його участі.

Відповідач направив до суду свої письмові заперечення щодо позову, в яких позов не визнається та мається прохання розглядати справу без участі їх представника.

За даних обставин суд розглянув справу за відсутності позивача та представника відповідача, за наявними в справі матеріалами, в порядку письмового провадження у відповідності із ч.4 ст.122 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного:

Судом встановлено, що позивач дійсно є постраждалим від Чорнобильської катастрофи 2 категорії. Це підтверджується відповідним посвідченням копія якого мається в справі. Позивач проживає в с.м.т. Іванків Київської області в зоні радіоактивного забруднення (зоні гарантованого добровільного відселення ), що підтверджується довідкою Іванківської селищної ради. Він являється непрацюючим пенсіонером. Позивач отримує нараховану відповідачем додаткову пенсію як потерпілий 2 категорії. Згідно довідки відповідача, що мається в справі, розмір додаткової пенсії позивача складав на протязі 2010 року 104 грн. 25 коп., 105 грн.90 коп., 106 грн.35 коп., 108 грн.45 коп. Також згідно довідки відповідача та письмових заперечень відповідача, доплата до пенсії позивачу, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому з зоні радіоактивного забруднення, виплачувалась в розмірі 10 грн. 50 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 2, повинна призначатися щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Суд вважає, що наявність такого передбаченого Законом права у позивача як потерпілого 2 категорії, є визначальною для вирішення даного спору.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

У ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які внаслідок Чорнобильської катастрофи» зазначено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом,' підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також: розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Вбачається, що позивач мав право на отримання додаткової пенсії у зазначених ним в позові розмірах. Так, розмір мінімальної пенсії за віком, виходячи із прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, який встановлювався Законами «Про Державній бюджет» на відповідні роки і постійно збільшувався, складав від 498 грн. (в жовтні 2009 року) ... до 723 грн. ( в жовтні 2010 року). Відповідно розмір додаткової пенсії ( 30 % мінімальної пенсії за віком) повинен бути складати від 149 грн.40 коп.. ( в жовтні 2009 року) до 216 грн.90 коп. ( в жовтні 2010 року). Але фактично відповідачем додаткова пенсія виплачувалась позивачу у значно менших розмірах.

Згідно ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофі», пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення, повинні підвищуватись в розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Суд вважає, що наявність такого передбаченого Законом права у позивача, як непрацюючого пенсіонера, проживаючого в зоні гарантованого добровільного відселення , є визначальною для вирішення даного спору.

Розмір мінімальної заробітної. плати визначався Законами України «Про Державний бюджет» на відповідні роки та постійно збільшувався і становив від 650 грн. ( у жовтні 2009 року) ... до 907 грн. (в жовтні 2010 року) Відповідно позивачу як непрацюючому пенсіонеру щомісячна надбавка (підвищення) до пенсії виплачувалась в розмірі від 1300 грн. ( в жовтні 2009 року) ..... до 1814 грн. ( в жовтні 2009 року) Але як вбачається із довідки відповідача та письмових заперечень відповідача, позивачу надбавка (підвищення) до пенсії виплачувалась тільки в розмірі 10 грн.50 коп. При цьому відповідач керувався Постановою КМУ № 836 від 26.07.1996 року.

Із ст. 62 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» слідує, що Кабінет Міністрів України дає розяснення щодо порядку застосування Закону, і аж ніяк не може посилатися на відсутність коштів компенсацій, виплат чи змінювати той, що вже вказаний де Законі . :

Європейський Суд з прав людини у від 08.11.2005 року по справі «Кечко проти України» в п.23 зазначив суд зауважує, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету, Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовити у них виплатах доки відповідні положення є чинними. В п. 26 зазначено - Суді не «приймає, до уваги аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися коштів як на причину невиконання своїх зобовязань.

В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності і Законів України над урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п.1) та основи соціального захисту (п.6).

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю України є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком Держави ( ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними ( ст. 21), їх зміст і обсяг при сприйнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (ст.22)

За змістом положень ч.2 та 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватися від прийняття будь - яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод.

Тому виплата додаткової пенсії та доплати до пенсії у розмірах, які значно менші ніж ті, що встановлені ст. 51, 39 Закону, є неправомірними.

Позовна заява була подана, до суду 13.12.2010 року. Відповідно до ст.99 КАСУ для звернення до адміністративного суду встановлено шестимісячний строк. Виходячи із цього, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню починаючи із 13 червня 2010 року.

В подальшому на час дії вказаної у поставові редакції ст. 51, 39 Закону виплати повинні проводитись саме у відповідності до Закону до внесення змін чи скасування дії закону.

Керуючись ст.ст.19, 22, 92 Конституції України, ст.ст. 51, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 18,86, 99, 160-163, ч.4 ст.122 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1. Борисовича задовольнити.

Визнати неправомірними дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області щодо відмови за звернення ОСОБА_1 провести йому перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, та надбавки як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні гарантованого добровільного відселення, згідно ст.ст. 51, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи із розмір 30% відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 51 Закону Україні «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», при цьому враховуючи, що розмірі мінімальної пенсії за віком прирівнюється до визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність , починаючи із 13 червня 2010 року, з врахуванням вже виплачених сум, та в подальшому нараховувати та проводити виплату додаткової пенсії згідно чинного законодавства.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні гарантованого добровільного відселення, згідно ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», при цьому виходячи із того, що щомісячна доплата до пенсії повинна складати дві мінімальні заробітні плати, починаючи із 13 червня 2010 року, з врахуванням вже виплачених сум, та в подальшому нараховувати та проводити доплату до пенсії згідно чинного законодавства.

Постанова може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подала протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: