Справа № 804/7101/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2016 р. Справа № 804/7101/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсайн ЛТД» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Енсайн ЛТД» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Київської міської митниці ДФС, в якому просило:
- визнати протиправною бездіяльність Київської міської митниці ДФС, яка полягає у не підготуванні та ненаправлені на адресу органу Державної казначейської служби України висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, відповідно до чинного законодавства України;
В судове засідання, призначене на 27.12.2016р., сторони не зявились.
Відповідач до зали судового засідання свого представника також не направив. Про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відомостями, які містяться в матеріалах справи.
Зважаючи на приписи ч.4 ст.122, ч.4, ч.6 ст.128 КАС України, а також на строки розгляду адміністративних справ, встановлені ст.122 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі контракту №091-2014 від 11.01.2014 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енсайн ЛТД» та Компанією SHANTOU YUPENG CIDIAN INDUSTRY CO., LTD (Китай), позивачем придбано товар (футляри з листів пластмаси для зберігання DVD дисків).
При цьому нормами чинного митного законодавства передбачено два способи випуску товарів у вільний обіг, а саме: 1) у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; 2) у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів (пп. «а» п.5 ст.55 Митного кодексу України).
Судом встановлено, що після прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості товарів, декларант, не погодившись з цим рішенням, відмовився випускати товар у вільний обіг та розмістив вантаж на складі тимчасового зберігання, а також оскаржив у судовому порядку рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови.
Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
У звязку із цим 14.07.2015р. ТОВ «Енсайн ЛТД» зверталось до начальника Київської міської митниці ДФС України із заявою вих..№13/07-83 від 13.07.2015р. щодо проведення митного оформлення товару.
У відповідь на зазначену заяву листом №4961/10/26-70-63-01-07 від 12.08.2015р. Київська міська митниця ДФС України повідомила позивача про те, що скасування адміністративним судом картки відмови не змінює статусу митної декларації, поданої у 2014 році, а тому для проведення митного оформлення позивачу відповідно до ст.257 Митного кодексу України потрібно подати нову митну декларацію за курсом валюти, що діє на день її подання.
При цьому під час подання (27.05.2014р.) на адресу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів першої митної декларації №100270001/2014/209432 курс валюти: 1 долар США дорівнював 11,660821грн., тому вартість товару в національній валюті становила 229205,10грн.
Водночас, при подачі ТОВ «Енсайн ЛТД» нової вантажної митної декларації №100270001/2015/222484 від 26.08.2015р. курс 1 долара США становив 21,69865500грн., у звязку із чим вартість товару в національній валюті збільшилась і склала вже 426508,76грн.
Тобто у зв'язку із збільшенням вартості товару, яке пов'язано із зміною курсу долара США по відношенню до гривні, та відповідно із збільшенням розміру митних платежів, та введенням в дію Законом України «Про заходи стабілізації платіжного балансу України відповідно до статті ХІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року» додаткового імпортного збору, ТОВ «Енсайн ЛТД» з метою здійснення митного оформлення товару доплатило 102500,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №153 від 26.08.2015р.
В подальшому відповідач повернув позивачу суму переплати в розмірі 8231,40грн. на поточний рахунок ТОВ «Енсайн ЛТД».
Листом від 19.08.2016р. за вих.№5778/10/26-70-19-01 Київська міська митниця ДФС повідомила ТОВ «Енсайн ЛТД» про те, що, оскільки товар випущений у вільний обіг за заявленою митною вартістю товару, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою та сплачені всі необхідні митні платежі на загальну суму 174868,60грн., відповідно до діючого законодавства на день митного оформлення митної декларації від 14.09.2015р. №100270001/2015/222484, підстави для підготовки висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів з держбюджету до Головного Управління Державної казначейської служби України у Київському міської митниці ДФС відсутні.
Незгода позивача з означеною позицією відповідача і стала підставою для звернення до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги, суд керується таким.
Частиною першою статті 51 Митного кодексу України (далі МК України) визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Частиною першою статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Згідно з ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Право декларанта або уповноваженої ним особи на оскарження рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів закріплено в статті 55 МК України.
Отже, декларант має право оскаржити до митного органу вищого рівня та/або до суду рішення митного органу щодо визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.
Відповідно до частини першої статті 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.
Згідно з частиною третьою статті 301 Митного кодексу України помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Процедура повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами регламентується Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року № 618.
За приписами пункту 1 Розділу ІІІ Порядку № 618 для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.
Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.
Згідно з пунктом 4 розділу III Порядку № 618 для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково і/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, форма якого наведена в додатку 1 до Порядку № 611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.
Відповідно до пунктів 43.1, 43.3 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Таким чином, законодавством відповідно до статті 301 МК України визначено механізм повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу чи помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, а тому за наслідками аналізу наведених вище норм права належить зробити такий висновок.
У разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надмірно сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком №618 на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.
Водночас, якщо митний орган самостійно не приймав рішення про визначення митної вартості товарів і погодився з митною вартістю, визначеною декларантом, та методом її визначення, який застосував декларант, немає підстав вважати дії митного органу такими, що вчинені всупереч вимогам митного законодавства, а відтак і підстав визнавати сплачені суми митних платежів чи їх частину помилково та/або надмірно сплаченими теж немає.
Якщо ж саме митний орган визначив митну вартість товарів, а в подальшому буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надмірно сплачених податків і зборів повертається декларанту у порядку, передбаченому законодавством.
Аналогічний висновок викладений у рішеннях Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі №21-338а14 та у справі № 21-207а14, та у постанові від 16 лютого 2016 року у справі №21-343а14.
Таким чином, позивачем не перераховано в Державний бюджет України надмірно сплачені митні платежі, оскільки такі платежі фактично розраховані не з митної вартості, визначеної митним органом у рішенні про коригування митної вартості товарів, а з митної вартості визначеної самим декларантом.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що позивачу було відмовлено у задоволені позовних вимог, а отже відповідно до ст.94 КАС України сума сплаченого судового збору останньому не повертається.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Енсайн ЛТД» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1