Справа № 487/2437/16-а
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2017 р.м.ОдесаСправа № 487/2437/16-а

Категорія: 3.7 Головуючий в 1 інстанції: Павлова Ж.П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Одесі апеляційну скаргу управління патрульної поліції у місті Миколаєві на постанову Заводського районного суду м.Миколаєва від 08.08.2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у місті Миколаєві про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління патрульної поліції м.Миколаєва про скасування постанови ПС2 №556949 від 03.05.2016 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00грн. на підставі ч.2 ст.122 КУпАП.

Постановою Заводського районного суду м.Миколаєва від 08.08.2016 року адміністративний позов задоволено. Постанову по справі про адміністративне правопорушення ПС2 №556949 від 03.05.2016 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. скасовано.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови відмовою в задоволенні позову в повному обсязі.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 03.05.2016 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову ПС2 №556949 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП, з тих підстав, що він 03.05.2016 року о 19:09 год, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Е200К» номерний знак НОМЕР_1 в м.Миколаєві на перехресті пр.Богоявленського з вул.295 Стрелецької дивізії виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофора (червоний та жовтий), чим порушив п.8.7.3 Є ПДР України.

Даною постановою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративний штраф у розмірі 425,00 грн.

Скасовуючи постанову ПС2 №556949 про притягнення до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції зазначав, що позивачем не було порушено п.8.7.3 Є ПДР України, а саме проїзд на забороняючий сигнал світлофору (жовтий), крім того судом в мотивувальній частині рішення зазначено, що інспектором не було розяснено позивачу його прав та обовязків.

Судова колегія суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух», порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 8.7.3 (Є) ПДР зазначається, що поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Згідно п.2.3 (б,д) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; - не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено з матеріалів справи, 03.05.2016 р. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2 в м.Миколаєві почав рух на перехресті пр.Богоявленського з вул.295 Стрелецької дивізії та був зупинений інспектором, який пояснив позивачу, що він виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофора (червоний та жовтий), чим порушив п.8.7.3 Є ПДР України, однак позивач з таким порушенням не погодився та зазначив, що почав рухатись на зелений сигнал світлофора.

Всупереч доводам позивача інспектором було складено постанову ПС2 №556949 від 03.05.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта, що позивач вїхав в межі перехрестя на забороняючий сигнал світлофору є не доведеними, оскільки дослідивши відеозапис встановлено, що автомобіль почав рухатись в момент поєднання червоного і жовтого кольорів, однак також вбачається, що на перехрестя автомобіль виїхав на зелений сигнал світлофору.

Доводи апелянта, що автомобіль в момент вімкнення зеленого кольору знаходився навпроти вул.295 Стрілецької Дивізії також не знаходять свого підтвердження з наявного в матеріалах справи відеозапису, оскільки відповідно до п.1.10 ПДР України межами перехрестя є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг, а тому встановити порушення ПДР з відеозапису який робився з відеофіксатора інспектора, який їхав за автомобілем позивача, що як найменше метрів 40 від нього не можливо. Будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення апелянтом до суду не надано.

Також суд першої інстанції погодився з доводами позивача, що інспектором не було дотримано порядок розгляду адміністративної справи, а саме позивач зазначає, що під час розгляду справи неодноразово наголошував на тому, що потребує юридичної допомоги згідно ст.268 КУпАП та просив перенести розгляд справи та винесення постанови, але інспектор не звертав уваги на такі прохання. Також позивач зазначає, що інспектором поліції під час розгляду даної справи не було роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.268 КУпАП.

З цього приводу судова колегія зазначає, що з наданого відеозапису не можливо встановити чи дійсно було не дотримано інспектором патрульної поліції вимог КУпАП при складанні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки відеозапис є не повним та не містить таких записів взагалі. Крім того судова колегія зазначає, що судом першої інстанції не визнавались дії інспектора управління ПП протиправними, а постанову серії ПС2 №556949 від 03.05.2016 р. було скасовано з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис наявний в матеріалах справи, однак після перегляду цих матеріалів судом встановлено, що автомобіль позивача почав рухатись в момент поєднання червоного і жовтого кольорів, однак на перехрестя автомобіль виїхав на зелений сигнал світлофору.

Відповідно до ч.2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Також посилання апелянта на рапорти інспекторів не є належним доказом по справі, оскільки інспектори є не безсторонніми особами. Інших доказів які б підтверджували позицію апелянта до матеріалів справи не надано.

З огляду на викладене судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо скасування постанови серії ПС2 №556949 від 03.05.2016 р. про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки відповідачем, як органом владних повноважень, не доведено скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обгрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апелянта викладені у апеляційній скарзі за змістом ідентичні наданим в запереченнях до адміністративного позову, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління патрульної поліції у місті Миколаєві залишити без задоволення, а постанову Заводського районного суду м.Миколаєва від 08.08.2016 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик