Справа № 212/2006/17 (2-а/212/105/17)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2017 рокусправа № 212/2006/17 (2-а/212/105/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19.04.2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просив:

- визнати протиправними дії пенсійного органу щодо виключення із стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періоду роботи у Відділі внутрішніх справ Апостолівського райвиконкому, на посаді в.о. слідчого з 21.11.1974 року по 30.11.1974 року, в слідчому відділені Апостолівського РВВС на посаді слідчого з 01.12.1974 року по 22.09.1976 року, в слідчому відділенні відділу внутрішніх справ Апостолівського райвиконкому на посаді старшого слідчого з 23.09.1976 року по 04.12.1977 року, щодо не включення в стаж роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періоду навчання в Харківському юридичному інституті з 01.09.1970 року по 01.07.1974 року та час проходження військової служби з 13.05.1968 року по 28.05.1970 року та відмови щодо перерахунку та виплаті мені недоплаченої суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.12.2016 року;

- зобовязати пенсійний орган включити до стажу моєї роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у період роботи у Відділі внутрішніх справ Апостолівського райвиконкоу на посаді в.о. слідчого з 21.11.1974 року по 30.11.1974 року, в слідчому відділенні Апостолівського РВВС на посаді слідчого з 01.12.1974 року по 22.09.1976 року, в слідчому відділенні відділу внутрішніх справ Апостолівського райвиконкому на посаді старшого слідчого з 23.09.1976 року по 04.12.1977 року, період навчання в Харківському юридичному інституті з 01.09.1970 року по 01.07.1974 року, час проходження строкової військової служби з 13.05.1968 року по 28.05.1970 року, перерахувати та виплатити недоплачену суму щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 29.07.2016 року в розмірі 85 % грошового утримання працюючого судді виходячи із стажу роботи на посаді судді у відставці у розмірі 85% грошового утримання працюючого судді відповідно до довідки ТУ ДСА №Б-с-394 від 14.03.2017 року без обмежень граничного розміру із здійсненням перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням зміни розміру грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді;

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19.04.2017 року адміністративний позов було задоволено. Визнано протиправними дії ОСОБА_1 північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо виключення з стажу роботи ОСОБА_2 на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періодів роботи у відділі внутрішніх справ Апостолівського райвиконкому на посаді в.о. слідчого з 21.11.1974 року по 30.11.1974 року, в Слідчому відділенні Апостолівського РВВС на посаді слідчого з 01.12.1974 року по 22.09.1976 року, в Слідчому відділенні відділу внутрішніх справ Апостолівського райвиконкому на посаді старшого слідчого з 23.09.1976 року по 04.12.1977 року, щодо не включення в стаж роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періоду навчання в Харківському юридичному інституті з 01.09.1970 року по 01.07.1974 року та час проходження строкової військової служби ти з 13.05.1968 року по 28.05.1970 року та відмови щодо перерахунку та виплати ОСОБА_2 недоплаченої суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 грудня 2016 року. Зобов'язано Криворізьке північне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області включити до стажу роботи ОСОБА_2 на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці період роботи у Відділі внутрішніх справ Апостолівського райвиконкому на посаді в.о. слідчого з 21.11.1974 року по 30.11.1974 року, в Слідчому відділенні Апостолівського РВВС на посаді слідчого з 01.12.1974 року по 22.09.1976 року, в Слідчому відділенні відділу внутрішніх справ Апостолівського райвиконкому на посаді старшого слідчого з 23.09.1976 року по 04.12.1977 року, період навчання у Харківському юридичному інституті з 01.09.1970 року по 01.07.1974 року та час проходження строкової військової служби з 13.05.1968 року по 28.05.1970 року, перерахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену суму щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 29 липня2016 року в розмірі 85% грошового утримання працюючого судді виходячи із стажу роботи на посаді судді та іншої діяльності 25 років 08 місяців 04 дні та з 1 грудня 2016 року по 1 березня2017 року, згідно довідки ТУ ДСА №Б-с-394 від 14.03.2017 року з урахуванням раніше виплачених сум, а з 1 березня 2017 року виплачувати ОСОБА_2 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 85% грошового утримання працюючого судді відповідно до довідки ТУ ДСА №Б-с-394 від 14.03.2017 року без обмежень граничного розміру із здійсненням перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці з урахуванням зміни розміру грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді.

Криворізьке північне обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом голови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.07.2016 року №34-К, ОСОБА_2 було відраховано зі штату Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з 15.07.2016 року.

З 29.07.2016 року позивач був переведений з пенсії за віком на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 29 липня 2016 року складав 21402 грн. виходячи із загального стажу на посаді судді 21 років 8 місяців 21 день із наступного розрахунку: 26100 грн. х 82%= 21402 грн.

Розпорядженням начальника ОСОБА_1 північного обєднаного управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області від 15.12.2016 року здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді з 29 липня 2016 року, виходячи із розміру 80% грошового утримання судді, яке склало 20880 грн.

В грудні 2016 року та березні 2017 року він звернувся до ОСОБА_1 північного обєднаного Управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області з заявою про свою незгоду зі зменшенням щомісячного довічного грошового утримання судді з 29 липня 2016 року і просив зробити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання відповідно до законодавства.

ОСОБА_1 північного обєднаного Управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області від 16.03.2017 року № 80/П в перерахунку довічного грошового утримання судді з 29 липня 2016 року було відмовлено з тих підстав, що до стажу роботи Позивача на посаді судді помилково зараховано період роботи слідчим з 21 листопада 1974 року по 04.12.1977 року, при цьому загальний стаж на посаді судді склав 21 рік 8 місяців 21 день замість 18 років 8 місяців 7 днів, що в свою чергу призвело до збільшення відсоткової величини грошового утримання при розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді до 82 відсотків замість 80 відсотків.

Не погодившись з вказаними висновками пенсійного органу, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Позивач має право на отримання щомісячного довічного утримання судді у відставці у розмірі 85% від заробітної плати діючого судді.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.8 ОСОБА_3 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_3 України гарантується.

Згідно ст.22 ОСОБА_3 України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією ОСОБА_3, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У відповідності до ч.1 ст.64 ОСОБА_3 України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених ОСОБА_3 України.

В силу вимог ст.126 ОСОБА_3 України незалежність і недоторканність суддів гарантується ОСОБА_3 і законами України.

Проголосивши незалежність і недоторканість суддів, ОСОБА_3 України передбачила однією з гарантій цієї незалежності право судді на відставку (п.9 ч.5 ст.126 ОСОБА_3 України).

Отже, зміст поняття «право на відставку» слід розуміти як одну із позитивних підстав припинення суддею своїх повноважень з одночасним гарантуванням отримання належного матеріального забезпечення як складової соціальних гарантій незалежності суддів.

Так, як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішення від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

В п.3.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 18 червня 2007 року №4-рп/2007 суд зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання. Особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування, які визначені ОСОБА_3 України та Законом України «Про статус суддів». Згідно з ч.1 ст.130 ОСОБА_3 України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів. Це положення передбачає і фінансування щомісячного довічного грошового утримання суддів за рахунок коштів Державного бюджету України, а не Пенсійного фонду України (абзац восьмий пункту 7 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 у справі про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання). Особливий порядок фінансування судів і діяльності суддів є однією з конституційних гарантій їх незалежності, що закріплюється у статті 126 ОСОБА_3 України, і спрямований на забезпечення належних умов для здійснення незалежного правосуддя.

Відповідно до ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, що діяла до внесення змін Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VI) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» внесено зміни до вказаної норми, згідно з якими щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 % грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування судді, який працює на відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року №3-рп/2013 визнано такою, що не відповідає ОСОБА_3 України (є неконституційною) ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» у зв'язку з тим, що вона не узгоджується з конституційним положенням про недопустимість звуження змісту чи обсягу гарантій незалежності суддів, а тому суперечить ст.126 Основного Закону України та вказано, що підлягає застосуванню ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції до змін, внесених Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

У вказаному рішенні Конституційний суд України зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації, як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя. Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсії) чи внаслідок припинення повноважень чи набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання).

При цьому, у зазначеному рішенні Конституційний Суд України наголосив, що неодноразово висловлював та враховує попередні правові позиції стосовно гарантій незалежності суддів, зокрема і суддів у відставці, що були викладені ним у рішеннях від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 01 грудня 2004 року №19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005, від 22 травня 2008 року №10-рп/2008.

Згідно ч.2 ст.70 Закону України «Про Конституційний Суд України» у разі необхідності Конституційний Суд України може визначити у своєму рішенні, висновку порядок і строки їх виконання, а також покласти на відповідні державні органи обов'язки щодо забезпечення виконання рішення, додержання висновку.

З метою реалізації зазначених повноважень (ч.2 ст.70 Закону України «Про Конституційний Суд України»), Конституційний Суд України, у п.8 мотивувальної частини вказаного Рішення від 03 червня 2013 року зазначив, що підлягає застосуванню ч.3 ст.138 Закону №2453 в редакції до змін, внесених Законом №3668, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

Рішення Конституційного Суду України має преюдиційне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними та є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Таким чином, з моменту ухвалення Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2013 від 03 червня 2013 року підлягає застосуванню ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції до змін, внесених Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

На час звільнення позивача у відставку був чинним Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI), ст. 120 даного Закону передбачає, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

У відповідності до положень ч.1 ст. 135 Закону № 2453-VI, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Частиною 3 статті 141 Закону № 2453-VI в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №1-8/2016, визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI (редакція до 28.03.2015 року) передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Як встановлено судом, позивача було призначено суддею Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу у листопаді 1997 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів», та в той час діяв Закон України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ у відповідній редакції.

Згідно ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Також, згідно з п.3.1 постанови КМУ від 03.09.2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Як вбачається з записів трудової книжки Позивача, у період з 01.09.1970 року по 01.07.1974 року він навчався на денному факультеті Харківського юридичного інституту ; у період з 13.05.1968 року по 28.05.1970 року він перебував на військовій службі у складі Збройних сил; у період з 21.11.1974 по 30.12.1974 року він працював у відділі внутрішніх справ Апостолівського райвиконкому на посаді в.о. слідчого; у період з 01.12.1974 року по 22.09.1976 року Позивач працював у слідчому відділі Апостолівського РВВС на посаді слідчого; у період з 23.09.1976 року по 04.12.1977 року він працював у слідчому відділенні відділу внутрішніх справ Апостолівського райвиконкому на посаді старшого слідчого; у період з 10.11.1997 року по 25.08.2005 року Позивач перебував на посаді судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області; з 26.08.2005 по 10.04.2014 року він працював головою вищезазначеного суду; з 11.04.2014 по 15.07.2016 Позивач працював суддею вищезазначеного суду.

Отже, виходячи з приписів законодавства, вказані періоди підлягають зарахуванню при визначенні розміру довічного утримання судді у відставці ОСОБА_2, у звязку з чим, наявні є підстави для призначення позивачу довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 85% від заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді.

У рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №19-рп/2004 зазначено, що незалежність суддів є невід'ємною складовою їхнього статусу. Вона є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, які при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону. Незалежність суддів забезпечується насамперед особливим порядком їх обрання або призначення на посаду та звільнення з посади; забороною будь-якого впливу на суддів; захистом їх професійних інтересів; особливим порядком притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності; забезпечення державою особистої безпеки суддів та їхніх сімей; гарантування фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, їх правового і соціального захисту.

Висновок про те, що зменшення обсягу гарантій незалежності суддів суперечить ОСОБА_3 України, також покладено в основу рішень Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005, від 18 червня 2007 року №4-рп/2007, від 22 травня року №10-рп/2008, від 3 червня 2013 року №3-рп/2013.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивач на час подання заяви про звільнення у відставку мав стаж роботи, який надавав йому право на звільнення з посади судді у відставку, та отримання довічного грошового утримання у розмірі 85% відсотків від утримання судді.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості задоволення позовних вимог.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19.04.2017 року була прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав її скасування.

Керуючись, ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 північного обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19.04.2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко