Справа № 377/271/17
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 377/271/17 Головуючий у 1-й інстанції: Теремецька Н.Ф.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на постанову Славутицького міського суду Київської області від 05 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, Комісії Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження у 1986 році, третя особа: Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області про визнання неправомірним рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправним рішення Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про безпідставну видачу ОСОБА_3 5 травня 2001 року Київською обласною державною адміністрацією посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1988 році, серії НОМЕР_1, категорія 4, його вилучення та припинення надання пільг і компенсацій, передбачених законом, для даної категорії осіб.

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 05 травня 2017 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Відповідач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3, зареєстровано шлюб 01 червня 1984 року з ОСОБА_4 в ЗАГСі м.Томська -7, про що був здійснений актовий запис № 363 (а.с. 15).

Відповідно до довідки виконавчого комітету міської ради народних депутатів м.Томська-7 №166 від 04.07.1988 ОСОБА_3, її чоловік ОСОБА_4 та їх син ОСОБА_5 проживали в м.Томськ-7 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 30).

З 23 липня 1988 року її чоловік ОСОБА_4 був прийнятий на роботу на Чорнобильську АЕС.

У відповідності до заяви ОСОБА_4 26 липня 1988 року він звернувся до директора Чорнобильської АЕС з проханням надати йому службове жиле приміщення в м.Славутичі на склад сім'ї 3 чоловіка: він, його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_5, 1984 р.н. (а.с. 29).

На підставі рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради народних депутатів № 155 від 11.10.1988, копія витягу з якого долучена до справи, видано ордер на заселення службового жилого приміщення в м.Славутичі ОСОБА_4 на склад сім'ї із 3 чоловік: він, його дружина, син, на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 31).

Вказані обставини підтверджуються копією ордеру на службове жиле приміщення, який отримано було ОСОБА_4 11 жовтня 1988 року (а.с. 33).

Згідно пояснень позивача у суді першої інстанції, в дане жиле приміщення їх сім'я не заселялися та не прописувалися, оскільки чекали вирішення питання щодо виділення їм іншої квартири більшої площі. На початку листопада 1988 року ОСОБА_4 на їхню сім'ю були виділене інше жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_3, в яку вони заселилися в листопаді 1988 року ще до офіційного документального оформлення, оскільки вони з сім'єю вже фактично приїхали до м.Славутича на постійне проживання. У зв'язку з переїздом до м.Славутича її чоловік ОСОБА_4 27 жовтня 1988 року підписав з Томським транспортно-експедиційним агентством доручення-опис на отриманням домашніх речей та 28 жовтня 1988 року оформив накладну на перевезення вантажу в контейнері до м.Чернігова (а.с. 38, 42).

Згідно записів у трудовій книжці позивача 16 листопада 1988 року остання звільнена за останнім місцем роботи в м.Томськ-7 у зв'язку із виїздом із міста на підставі переводу її чоловіка (а.с. 18).

У подальшому, на підставі рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради народних депутатів № 4 від 24.01.1989, видано ордер на заселення службового жилого приміщення в м.Славутичі ОСОБА_4 на склад сім'ї із 3 чоловік: він, його дружина, син, на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 34).

Відповідно до довідки КП «ЖКЦ» форми 3 № 302 від 03.03.2017 ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 з 31.01.1989 по 04.09.2015 (а.с. 40).

Довідкою КП «ЖКЦ» форми 3 № 303 від 03.03.2017 підтверджено, що ОСОБА_3 зареєстрована з 04.09.2015 за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 41).

04 квітня 2001 року ОСОБА_3, як особа, яка постійно проживала на території посиленого радіоекологічного контролю не менше 4-х років станом на 01 січня 1993 року, маючи право на отримання статусу потерпілої особи категорія 4, звернулася з заявою до комісії по вирішенню спірних питань визначення статусу потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи при виконкомі Славутицької міської ради Київської області про видачу їй посвідчення потерпілої особи (а.с. 35).

Згідно протоколу засідання комісії по вирішенню спірних питань визначення статусу потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи за № 67 від 06.04.2001 прийнято рішення про визнання за позивачем статусу потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи з наступною видачою посвідчення категорії 4 серії В (а.с. 36).

05 травня 2001 року Київською обласною державною адміністрацією позивачу видано посвідчення встановленого зразку серії НОМЕР_1 громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1988 році. Посвідчення безстрокове і діє на всій території України (а.с. 14).

Підставою для видачі вказаного посвідчення стала довідка виконавчого комітету Славутицької міської ради № 6748 від 24.04.2001, видана ОСОБА_3 про те, що вона постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, і вона на 01 січня 1993 року проживала у цій зоні не менше чотирьох років - в м.Славутичі з 10.11.1988 року по теперішній час (а.с. 45).

У 2016 році позивач звернувся до УПФУ в м.Славутичі Київської області для розгляду питання призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку з врахуванням наявного у нього статусу особи, потерпілої від Чорнобильської катастрофи, категорія 4.

На підставі звернення УПФУ в м.Славутичі Київської області Департаментом соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації листом від 16 листопада 2016 року за № 05-49-2156 повідомлено Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради та ОСОБА_3 (до відома) про те, що за наслідками перевірки, проведеної за участю виконавчого комітету Славутицької міської ради, встановлено, що довідка - додаток №7 до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51, яка слугувала підставою для видачі ОСОБА_3 Київською облдержадміністрацією посвідчення серії НОМЕР_1 видано необґрунтовано. Вказане посвідчення слід вважати таким, що видано безпідставно. Безпідставно видане посвідчення підлягає вилученню (а.с. 44).

На підставі зазначеного листа Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на ім'я позивача від Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області надійшла письмова вимога від 12 грудня 2016 року за № 08-08/2484 про необхідність здачі нею посвідчення серії НОМЕР_1 громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1988 році (а.с. 43).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1988 році видано позивачу на підставі та у порядку, визначеному Законом №796-XII та Постановою Кабінету Міністрів України №51 від 20.01.1997 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», дане посвідчення, є безстроковим та діє на всій території України, тому оскаржуване рішення Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації є таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (надалі - Закон №796-XII) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 11 Закону №796-XII встановлено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать:

1) евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов'язкового) і гарантованого добровільного відселення;

2) особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій;

3) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років;

4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років;

5) особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986 - 1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов'язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями. Перелік видів робіт і місць, де виконувалися зазначені роботи, встановлюється Кабінетом Міністрів України;

6) особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п'ятої статті 17 цього Закону.

У відповідності до п. 4 частини першої статті 14 Закону №796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Згідно ст. 55 Закону №796-XII пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» надаються потерпілим від Чорнобильської катастрофи, зокрема особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років.

При цьому, у відповідності до частини третьої статті 15 Закону №796-XII підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Частиною першою статті 65 Закону №796-XII визначено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

За правилами частини четвертої вказаної статті видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 (далі - Порядок №51) встановлено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 6 Порядку №51 особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Абзацом 3 п. 10 Порядку №51 передбачено, що посвідчення видаються особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток № 7).

Згідно абз. 5 п. 12 Порядку у разі встановлення факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню.

Як свідчать матеріали справи, 05 травня 2001 року Київською облдержадміністрацією видано ОСОБА_3 посвідчення серії НОМЕР_1 громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1988 році на підставі довідки встановленого зразку (додаток № 7 до Порядку № 51) за № 6748, виданої 24 квітня 2001 року виконавчим комітетом Славутицької міської ради Київської області.

Вказане, посвідчення серії НОМЕР_1 є безстроковим та діє на всій території України.

Листом виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 02.11.2016 №01-10/2190 повідомлено Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, що довідка №7 від 24.04.2001 за №6748 оформлена Славутицьким міськвиконкомом на підставі рішення комісії по вирішенню спірних питань визначення статусу потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи Славутицького виконкому від 06.03.2001 за №67. З архівних документів, які були надані на розгляд вищезазначеної комісії немає жодного, який би у безумовному порядку засвідчував проживання або роботу ОСОБА_3 на території зони посиленого радіоекологічного контролю (м. Славутич) не менше чотирьох років станом на 01.01.1993, тому довідку від 24.04.2001 за №6748 необхідно вважати безпідставно виданою (а.с. 80).

Департаментом соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації листом від 16 листопада 2016 року за № 05-49-2156 повідомлено Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради та ОСОБА_3 (до відома) про те, що за наслідками перевірки, проведеної за участю виконавчого комітету Славутицької міської ради, встановлено, що довідка - додаток №7 до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51, яка слугувала підставою для видачі ОСОБА_3 Київською облдержадміністрацією посвідчення серії НОМЕР_1 видано необґрунтовано. Вказане посвідчення слід вважати таким, що видано безпідставно. Безпідставно видане посвідчення підлягає вилученню (а.с. 44).

На підставі зазначеного листа Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на ім'я позивача від Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області надійшла письмова вимога від 12 грудня 2016 року за № 08-08/2484 про необхідність здачі нею посвідчення серії НОМЕР_1 громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1988 році (а.с. 43).

Відповідно до п. 1 Положення про Комісію Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, що є додатком до розпорядження Голови Київської обласної державної адміністрації від 5 листопада 1998 року №594 (далі - Положення № 594), Комісія Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році є колегіальним органом і утворюється розпорядженням голови облдержадміністрації.

Відповідно до п. 4 Положення №594 комісія в межах своїх повноважень приймає рішення, зокрема: про визнання статусу учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; про визнання статусу евакуйованих із зони відчуження в 1986 році; про визнання факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії.

Згідно з п. 5 Положення №594 Комісія має право запитувати від райдержадміністрацій, міськвиконкомів, підприємств, установ і організацій необхідну інформацію і документи, які б сприяли прийняттю об'єктивних рішень.

При розгляді відповідних справ Комісія може запрошувати на свої засідання і заслуховувати пояснення як заявників, так і окремих посадових осіб.

За правилами п. 6 Положення №594 рішення комісії про встановлення факту необґрунтованої видачі посвідчення є підставою для його вилучення в установленому порядку.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на частину третю статті 2 КАС України, якою передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак, як свідчать матеріали справи, з пояснень відповідачів, наданих на виконання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2017 вбачається, що на даний час будь-якого рішення про визнання посвідчення недійсним та його вилучення відповідним компетентним органом не приймалося (а.с. 110).

Лист Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації листом від 16 листопада 2016 року за № 05-49-2156, який оскаржує позивач, носить рекомендаційний характер та направлений для врахування в роботі до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради (а.с. 113).

Таким чином, позовні вимоги є передчасними і такими, що не підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність вимог позивача про визнання протиправним рішення Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про безпідставну видачу ОСОБА_3 5 травня 2001 року Київською обласною державною адміністрацією посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1988 році, серії НОМЕР_1, категорія 4, його вилучення та припинення надання пільг і компенсацій, передбачених законом, для даної категорії осіб, тому апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з цим виникає необхідність у задоволенні апеляційної скарги та відповідно у скасуванні постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року в частині задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації - задовольнити.

Постанову Славутицького міського суду Київської області від 05 травня 2017 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, Комісії Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження у 1986 році, третя особа: Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області про визнання неправомірним рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П.Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.