Справа № 2-2069/10
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-2069/10 Головуючий у 1-й інстанції: Купрієнко С.І.; Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

29 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Вишгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 10 травня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні правонаступником за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року, ОСОБА_2 звернулась до Вишгородського районного суду Київської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 15 червня 2010 року, яка набрала законної сили, позов ОСОБА_3 про зобов'язання провести перерахунок пенсії задоволено, визнано дії Управління Пенсійного фонду України Вишгородського району Київської області неправомірними та зобов'язано провести перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (Справа № 2- 2069/2010).

16 грудня 2011 року Вишгородським районним судом Київської області було видано виконавчі листи щодо примусового виконання постанови суду від 15 червня 2010 року.

В подальшому зазначені виконавчі листи ОСОБА_3 передав до Відділу Державної виконавчої служби.

Однак, на сьогоднішній день рішення суду не виконане.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22 жовтня 2016 року серія НОМЕР_3.

07 лютого 2017 року на адресу ОСОБА_3 надійшло повідомлення від Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про те, що протягом 2017 року будуть здійснюватися виплати за рішеннями судів відповідно до Порядку погашення заборгованості, у зв'язку з чим вони просять надати на їхню адресу заяву із зазначенням реквізитів банківської установи.

Відповідно до статті 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» в разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Враховуючи те, що заявник є спадкоємцем після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 тому вважає за необхідне замінити стягувача в судовому порядку, а саме: первісного стягувача ОСОБА_3 на мене ОСОБА_2, у зв'язку з чим звернулась із даною заявою до суду.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10 травня 2017 року замінено сторону у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2-2069/2010 по справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання провести перерахунок пенсії , зазначивши замість стягувача ОСОБА_3, правонаступника ОСОБА_2.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Вишгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно ч.6 ст.12 КАС України, під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу судді першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні правонаступником.

Як вбачається з матеріалів справи, що 15 червня 2010 року відповідно до рішення Вишгородського районного суду Київської області , яке набрало законної сили 12.09.2011 року було задоволено позов ОСОБА_3 , визнано дії Управління Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_3 основної та додаткової пенсії з а шкоду заподіяну здоров»ю, , як особі котра постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи , з порушенням вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , протиправними.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області зробити перерахунок та виплату основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю , яка повинна становити 75 % мінімальної пенсії за віком , на користь ОСОБА_3 , як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи , відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01.04.2007 по 01.04.2010 рік.

16 грудня 2011 року Вишгородським районним судом Київської області було видано виконавчі листи щодо примусового виконання постанови суду від 15 червня 2010 року, але воно до даного часу не виконане.

В подальшому зазначені виконавчі листи ОСОБА_3 передав до Відділу Державної виконавчої служби.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на сьогоднішній день рішення суду у справі №2-2069/2010 не виконане.

Відповідно до виданого 22 жовтня 2016 року свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

07 лютого 2017 року на адресу ОСОБА_3 надійшло повідомлення від Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про те, що протягом 2017 року будуть здійснюватися виплати за рішеннями судів відповідно до Порядку погашення заборгованості, у зв'язку з чим вони просять надати на їхню адресу заяву із зазначенням реквізитів банківської установи.

На підставі вище зазначеного ОСОБА_2 звернулась із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та просила замінити стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим листом №2-2069/201, замість ОСОБА_3, замінити на ОСОБА_2, як правонаступника, спадкоємця за законом, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, серія НОМЕР_1 виданого 27 грудня 2002 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблоено запис №180.

Наваючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої ст. 264 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Вказана норма визначає правила заміни сторони виконавчого провадження, що під час виконавчого провадження є аналогом інституту процесуального правонаступництва.

Згідно зі частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї зі сторін (стягувача або боржника), зокрема, внаслідок смерті або реорганізації. Заміна сторони полягає у вступі на її місце правонаступника (спадкоємця).

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

Так, підставою правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК).

Заміна судом сторони виконавчого провадження її правонаступником відбувається за поданням державного виконавця чи за заявою сторони, а також самої заінтересованої сторони.

Відповідно до ст.378 ЦПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Водночас, згідно частини першої статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Пунктом 4 частини 1 статті 1219 Цивільного кодексу України встановлено, що не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язкiв або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримiнального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий i вiдкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним i безстороннiм судом, встановленим законом.

У своїй постанові від 29.07.2010 у справі «Стрельцов и другие военные пенсионеры из Новочеркасска против Российской Федерации» Європейський Суд з прав людини визнав, що громадяни мають право на підтримання скарг своїх померлих родичів у межах статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Вказаного висновку Європейський Суд з прав людини дійшов виходячи з того, що право на отримання заробітної плати і прирівняних до неї платежів, пенсій та інших грошових сум, які виплачуються в якості засобів для існування і підлягали виплаті, проте не були отримані громадянином за життя, належать членам сім'ї померлої особи.

Згідно з частиною 2 статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Частиною 1 статті 55 КАС України визначено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником.

Так за даними свідоцтва про смерть від 22 жовтня 2016 року серії НОМЕР_2, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. (а.с. 62).

Виходячи з аналізу викладених норм матеріального та процесуального права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що якщо за життя позивач ОСОБА_3 мав право на перерахунок та виплату основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю , яка повинна становити 75 % мінімальної пенсії за віком, як постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи , відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01.04.2007 по 01.04.2010 рік, проте не отримав їх за життя, з незалежних від нього причин то колегія суддів вважає за можливе допущення процесуального правонаступництва у даному випадку.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 05 лютого 2015 року у справі № К/800/65810/14.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що заявником доведено, що правонаступником у вищезазначеному виконавчому провадженні являється дружина померлого ОСОБА_3, ОСОБА_2, а тому її заява підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним та є таким, що не відповідають обставинам справи.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв'язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 41, 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Вишгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - залишити без задоволення, а ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 10 травня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 04 липня 2017 року).

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.