Справа № 464/3433/17
Суддя: Бойко О. М.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/3433/17
пр.№ 2-а/464/261/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді Бойко О.М.

при секретарі Кравс С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м.Львові про скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом в якому просить скасувати постанову серії АР № 695870 від 11.05.2017 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. В обгрунтування позову покликається на те, що інспектором Управління патрульної поліції його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 11.05.2017 року о 03.35 год. по вул. Зелана- вул. Луганська у м.Львові, керуючи автомобілем марки «Honda Civic», здійснив зупинку на перехресті без надання переваги у русі іншим транспортним засобам, чим порушив вимоги п. 15.9 ПДР України, а також не пред'явив документів, передбачених п.2.1 ПДР України, чим порушивч.1 ст. 126 КУпАП. Вважає вказану постанову неправомірною, у протоколі невірно вказана адресу де відбулась подія, а саме подія відбулась по вул. Зеленій м.Львові, крім того, він знаходився в автомобілі, однак, ним не керував, а відтак, і не мав при собі посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб та полісу. Його твердження, щодо того, що жодних порушень ПДР України ним допущено, оскільки він не є водієм, а лише перебуває в автомобілі, інспектор до уваги не взяв, натомість виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. Крім того, інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки, чим позбавив його права скористатися правовою допомогою. В зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, просить оскаржувану постанову скасувати, а справу закрити.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, додатково пояснивши, що інспектор розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, не виконав вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставни справи. Просить позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснив, що позивач 11.05.2017 року о 03.35 год. по вул. Зелана- вул. Луганська у м.Львові, керуючи автомобілем марки «Honda Civic», здійснив зупинку на перехресті, чим порушив вимоги п. 15.9 ПДР України, а також не пред'явив документів, передбачених п.2.1 ПДР України. Крім того, відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ч. 1, 2 і 3 ст.122 КУпАП, на місці вчинення адміністративного правопорушення, без складення протоколу. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.05.2017 року постановою серії АР № 695870 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Позивача визнано винним у тому, що він 11.05.2017 року о 03.35 год. по вул. Зелена- вул. Луганська у м.Львові, керуючи автомобілем марки «Honda Civic», здійснив зупинку на перехресті, не пов»язану із наданням переваги у русі іншим транспортним засобам, чим порушив вимоги п. 15.9 ПДР України, а також не пред'явив документів, передбачених п.2.1 ПДР України, чим порушив вимоги п.2.4 ПДР України.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.2.4 Правил дорожнього руху України водій на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 Правил.

Згідно п.2.1 зазначених Правил до таких віднесено посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб, у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків і (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий Державтоінспекцією МВС; поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За вимогами Правил дорожнього руху України п.15.9 зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Позивачем позовні вимоги обгрунтовано тим, що він не керував вказаним транспортним засобом, відтак, не міг здійснити ним зупинки, а також не був зобов»язний пред»являти документів передбачених п.2.1 ПДР України.

Однак, із оглянутого в судовому засіданні відеозапису із нагрудних відеокамер патрульних вбачається за місці зупинки транспортного засобу за кермом на місці водія перебував позивач, інші особи у автомобілі відсутні, про те хто, що транспортним засобом керувала інша особа позивач не повідомляв. Вказати хто саме керував транспортним засобом позивач у судовому засіданні відмовився покликаючись на ст.63 Конституції України.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, в силу положень ч.1 ст.71 КАС України позивач повинен довести ті обставини, на які він покликається як на підставу своїх вимог.

Виходячи із вищезазначених обставин, з огляду на відсутність будь-яких фактичних даних про те, що керування транспорним засобом здійснювала інша особа, суд вважає, що таке покликання позивача є безпідстаним та спрямованим на уникнення відповідальності. Крім того, з вказаного відеозапису вбачається, що зупинка автомобіля була здійснена з порушенням п. 15.9 Правил дорожнього руху України, що підтверджує факт вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.122 КУпАП та ч.1 ст. 126 КУпАП.

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього рухуйого учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку,правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема, частина друга і третя статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженоїнаказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 рокута зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80і81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 2ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень законодавства дає можливість дійти висновку, що інспектором правомірно було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання протоколу.

Згідно із ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, містить основні обов'язкові елементи, наявність яких свідчить про повноту і об'єктивність з'ясування всіх обставин справи, а тому така не підлягає скасуванню.

З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним та не підлягає до задоволення..

На підставі ст.ст. 289, 293 КУпАП та керуючись ст.ст.11, 70, 159-163, 171-2 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

в задоволенні ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м.Львові про скасування постанови - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом 10 днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м.Львова.

Головуюча: