Справа № 805/2276/15-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року м. Київ К/800/581/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.,
Кравцова О.В.,
Єрьоміна А.В.
розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року у справі №805/2276/15-а за позовом Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» до Державної фінансової інспекції в Донецькій області, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання неправомірною та скасування вимоги, -

в с т а н о в и л а:

Комунальне підприємство «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» звернулось до суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Донецькій області, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання неправомірною та скасування вимоги від 19 вересня 2013 року №26-01-34/1479, винесеної Маріупольською об'єднаною державною фінансовою інспекцією в Донецькій області.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду

від 09 грудня 2015 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано пункти 2.1 та 2.10 вимоги від 19 вересня 2013 року №26-01-34/1479, винесеної Маріупольською об'єднаною державною фінансовою інспекцією в Донецькій області. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог, Комунальне підприємство «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог та направити справу на новий розгляд.

Відповідно до положень ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Маріупольською об'єднаною державною фінансовою інспекцією було проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» за період

з 01 жовтня 2011 року по 31 липня 2013 року.

За результатами ревізії складений акт №05-860 від 16 вересня 2013 року, у якому зафіксовано ряд порушень та недоліків.

На підставі зазначеного акту начальником Маріупольської об'єднаної державної фінансової інспекції була прийнята вимога до Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» №26-01-34/1497 від 19вересня 2013 року, що містить наступні пункти.

1. Опрацювати матеріали ревізії та вжити заходи щодо усунення виявлених порушень, розглянути питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб.

2. В ході ревізії встановлено:

2.1. В порушення ст. 15 Закону України від 24.03.1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР), п. 2.1 Регіональної угоди між Донецькою облдержадміністрацією, профспілковими об'єднаннями Донецької області та Донецькою обласною організацією роботодавців на 2011-2012 роки, підписаної Головою облдержадміністрації, Головою правління Донецької обласної організації роботодавців, Головою обласної ради профспілок, Головою Конфедерації вільних профспілок Донецької областi від 03.02.2011 року, встановлені посадових окладів не застосовувався регіональний коефіцієнт (1,15), який враховує перевищення прожиткового мінімуму в Донецькій області над прожитковим мінімумом по Україні, що призвело до не донарахування посадових окладів та недоотримання працівниками фінансових ресурсів на загальну суму 273945, 19 грн.

Встановити посадові оклади працівникам згідно регіональної угоди між Донецькою облдержадміністрацією, профспілковими об'єднаннями Донецької області та Донецькою обласною організацією роботодавців на 2011-2012 роки та провести донарахування та виплатити працівникам посадові оклади у сумі 273945, 19 грн.

2.2. В порушення п.6 Додатку №15 «Положення щодо заохочування робітників за виконання особо важливих завдань» Колективного договору КП «МТТУ», зареєстрованого Управлінням праці та соціального захисту населення Жовтневого райони Маріупольської міської ради

від 15.07.2011 року №87 та ст.5 Закону України від 01.07.1993 року №3356-ХІІ «Про колективні договори і угоди» (далі - Закон № 3356-ХІІ), 2 працівникам нараховано та виплачено премію за огляд охорони праці, які згідно протоколу «Проведення та підготовка підсумків огляду охорони праці» від 27.11.2012 року № б/н, фактично не приймали участь у виконані завдання, що призвело до зайвої виплати премії у сумі 1900,00 грн.

2.3. В порушення п.2.1 Додатку №19 «Положення щодо преміювання робітників, зайнятих рекламою» Колективного договору КП «МТТУ», зареєстрованого Управлінням праці та соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради

від 15.07.2011 року №87 та ст. 5 Закону №3356-ХІІ, 3 працівникам нараховано та виплачено премію за розміщення реклами, які згідно посадових обов'язків не займаються підготовкою, розміщенням, збереженням реклами, наданням платних послуг, що призвело до зайвої виплати премії у сумі 1350, 00 грн.

2.4. В порушення п.12 Листа Міністерства соціальної політики України «Щодо повної матеріальної відповідальності та суміщення професій» від 29.04.2013 року №61/06/186-13 та п.11 Постанови Ради Міністрів СРСР від 04.12.1981 року №1145 «Про порядок та умови суміщення професій (посад)» зі змінами (далі - Постанова №1145), яка діє на підставі Постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 року №1545-ХII №Про порядок тимчасової дії на території України деяких актів законодавства Союзу РСР», проведено нарахування та виплату доплати за розширення зони обслуговування 10 працівникам без наявності вакантної посади в штатних розписах КП «MTTУ», що призвело до зайвої виплати доплати за розширення зони обслуговування у сумі 24807, 46 грн.

2.5. В порушення п.15 Постанови Ради Міністрів СРСР від 04.12.1981 року №1145 «Про порядок та умови суміщення професій (посад)» зі змінами (далі - Постанова №1145), яка діє на підставі Постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 року №1545-ХII «Про порядок тимчасової дії на території України деяких актів законодавства Союзу РСР», проведено нарахування та виплату доплати за суміщення професій 2 керівникам структурних підрозділів (завідуючий складу, заступнику начальника депо) та в порушення п. 15, 18 розділу ІІ «Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників», випуск 69 «Автомобільний транспорт» книги І, затвердженого наказом міністерства транспорту та зв'язку України від 14.02.2006 року №136, п.37 частини 2 «Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників», випуск 42 «Оброблення металу» книги 1 «Металеве лиття», «Зварювання металу», затвердженого наказом Міністерства промислової політики України від 22.03.2007 року №120, нараховано та виплачено 2 водіям доплата за суміщення посади слюсара 4,5 розряду (які, не мають професійно-технічну освіту) та водію доплата за суміщення токаря 5 розряду (який, не має професійно-технічну освіту), що призвело до зайвої виплати доплати за суміщення професій (посад) у сумі 14595, 63 грн.

2.6. В порушення п. 1.7, 1.10 «Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон», затвердженої наказом Міністерства фінансів України 13.03.1998 року №59 безпідставно відшкодовано витрати на відрядження і працівнику КП «МТТУ» на суму 320, 37 грн.

Стягнути з осіб, винних у зайвих грошових виплатах кошти у сумі 42973, 46 грн. у порядку та розмірах, встановлених ст.ст. 133-136 Кодексу законів про працю України.

2.7. Внаслідок зайво нарахованої заробітної плати зайво проведено нарахувань на заробітну плату та перераховано внесків до державних цільових фондів на суму 15922, 40 грн.

Провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до Фонду та зарахувати в рахунок майбутніх платежів в сумі 15922, 40 грн.

2.8. В порушення п. 3.2.7.7 ДБН Д.1.1-1-2000 «Правил визначення вартості будівництва», затверджених наказом Державного комітету з будівництва та архітектури від 27.08.2000 року №174 (далі - ДБН Д.1.1-1-2000) в ресурсні норми форми КБ-2в ТОВ «СВС-СЕРВІС» включено витрати роботи машин та механізмів (крани на автомобільному ходу, вантажопідйомністю 10 т, які при проведенні ремонту фактично не використовувалися. В бухгалтерському обліку виконавців робіт вищезазначені машини та механізми не обліковувалися і відповідно їх використання не підтверджено первинним документами (змінними рапортами, маршрутними листами чи будь-яким іншими документами). Внаслідок чого завищено загальну вартість виконаних ремонтно-будівельних робіт та КП «МТТУ» зайво перераховано кошти підрядникам ремонтно-будівельних робіт на загальну суму 8160, 61 грн.

2.9. В порушення п. 3.3.10.1 ДБН Д.1.1-1-2000, п. 2 Листа Державного комітету України з будівництва та архітектури від 15.05.2003 року №7/2/447 в ресурсні норми форми КБ-2в ТОВ «СВС-СЕРВІС» включено вартість матеріалів, які при проведенні ремонту фактично не використовувалися. В бухгалтерському обліку виконавців робіт вищезазначені матеріали не обліковувалися і відповідно їх використання не підтверджено первинним документами, вартість матеріалів, виробів і конструкцій не підтверджується накладними на їх придбання, в яких вказується відпускна ціна з вартістю тарі упаковки і реквізиту, та товаротранспортними накладними на їх доставку. Внаслідок чого завищено загальну вартість виконаних ремонтно-будівельних робіт та КП «МТТУ» зайво перераховано кошти підрядникам ремонтно-будівельних робіт на загальну суму 87, 88 грн.

Відобразити в обліку дебіторську заборгованість за невиконані роботи. Стягнути у судовому порядку з підрядника зайві виплати шляхом повернення коштів або виконання відповідного обсягу робіт чи надання послуг. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих виплат, шкоду у порядку та розмірі встановленому ст. ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.

2.10. В порушення п.11, 22 П(с)БО 16 «Витрати», п.2.15, 2.16 Наказу №88, п.1 ст.9 Закону №996-ХІV та фінансового плану КП «МТТУ» на 2012 рік, яким не передбачено надання благодійної допомоги, КП «МТТУ» до складу, загальногосподарських витрат віднесено витрати по ремонту газопроводу живлячий пєскосушку трамвайного депо №3 в м. Маріуполь, яка не знаходиться на балансі КП «МТТУ» на загальну суму 7278, 00 грн.

Оприбуткувати газопровід та відобразити в бухгалтерському обліку.

2.11. В порушення п.5 Листа Державного комітету України з будівництва та архітектури та Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства «Щодо складу проектно-кошторисні документації на капітальний та поточний ремонт житла, об'єктів соціальної сфери, комунального призначення та благоустрою, затвердження проектно-кошторисної документації і визначення вартості ремонтів на всіх стадіях її здійснення» від 24.02.2005 року №7/8-134, п.2.26 «Положення про безпечну та надійну експлуатацію виробничих будівель і споруд», затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України і Держнаглядохоронпраці України від 27.11.1997 року №32/288; п. 11, 22 П(c)БО 16 «Витрати», затвердженому наказом Мінфіну України від 31.12.1999 року №318 (далі - П(c)БО №16 «Витрати»), п.2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України

від 24.05.1995 року №88 (далі - Наказ № 88) КП «МТТУ» списані будівельні матеріали на капітальний та поточний ремонти будівель та електротранспорт, які знаходилися на балансі КП «МТТУ», без розроблення документів, за якими визначаються виявлені дефекти та фізичні обсяги робіт (дефектний акт із зазначенням умов виконання робіт), що призвело до необґрунтованого списання КП «МТТУ» будівельних матеріалів на загальну суму 203801, 45 грн.

Стягнути з осіб, винних у необґрунтованому списанні будівельних матеріалів кошти у сумі 203801, 45 грн. у порядку та розмірах, встановлених ст.ст. 133-136 Кодексу законів про працю України.

3.1. Інвентаризацією встановлено лишки запасів на загальну суму 1280, 00 грн., отримання або придбання яких документально не підтверджено.

Враховуючи, що порушення в ході ревізії усунуто в повному обсязі, вимагаємо у подальшому посилити контроль за повнотою та своєчасністю оприбуткування матеріальних цінностей.

4. В подальшому не допускати втрат фінансових і матеріальних ресурсів. та посилити контроль за використанням коштів закладу і дотриманням вимог нормативних актів щодо ведення бухгалтерського обліку.

Не погоджуючись із винесеною відповідачем вимогою, Комунальне підприємство «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» оскаржило її до суду.

Задовольняючи позов частково, суди попередніх інстанцій виходили з того, що фактично спірними є пункти 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.7, 2.8, 2.9, 2.10 та 2.11 вимоги

від 19 вересня 2013 року №26-01-34/1479, при цьому, скасовуючи п.п. 2.1 та 2.10, суди посилались на те, що у п. 2.1 спірної вимоги вказується на збитки у вигляді недоотриманого посадового окладу робітників підконтрольного підприємства, а не на збитки, завдані державі чи самому об'єкту контролю, а пункт 2.10 спірної вимоги не вказує на збитки, а вказує на конкретну вимогу щодо оприбуткування позивачем газопроводу та відображення у бухгалтерському обліку.

Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог, суди виходили з того, що п.п. 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.7, 2.8, 2.9 та 2.11 фактично вказують на виявлені збитки та їх розмір і вимагають проводити їх перерахунок та відшкодування з винних осіб, а відтак - мають стягуватись у судовому порядку саме за позовом органу державного фінансового контролю, оскільки вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідальність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій виходячи з наступного.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року №499/2011 Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю..

Відповідно до пп. 4 п. 4 зазначеного Положення Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме, зокрема: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Пунктом 6 вищенаведеного Положення передбачено, що Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також відповідно до п. 7 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Таким чином, органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

Отже, у органу державного фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічні висновки щодо застосування норм матеріального права містяться, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 15 квітня 2014 року № 21-40а14,

від 13 травня 2014 року № 21-89а14, від 23 лютого 2016 року у справі №818/1857/14.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, суди, встановивши, що фактично в п. 2.6 оскаржуваної вимоги вимагається стягнути з осіб, винних у зайвих грошових виплатах кошти у сумі 42973, 46 грн. у порядку та розмірах, встановлених ст.ст. 133-136 Кодексу законів про працю України, при цьому дана сума є складовою сум, передбачених в п.п. 2.2-2.6 оскаржуваної вимоги Інспекції, аналогічні положення містяться і в пунктах 2.9 (стосовно як п. 2.8, так і п. 2.9) та 2.11 оскаржуваної вимоги, а п. 2.7 стосується перерахувань внесків до державних цільових фондів внаслідок, на думку Інспекції, зайво нарахованої заробітної плати, тобто також фактично вказує на виявлені збитки та їх розмір і вимагає проводити їх перерахунок, дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Також суди обґрунтовано відмовили у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи № 805/17955/13-а за позовом Державної фінансової інспекції в Донецькій області до Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» про зобов'язання вчинити певні дії, встановивши, що вона не є похідною від справи, що розглядається.

Згідно з ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Комунального підприємства «Маріупольське трамвайно-тролейбусне управління» відхилити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді