Справа № 487/1454/17
Суддя: Щербина С. В.
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/1454/17
Провадження № 2-а/487/119/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді - Щербина С.В., при секретарі - Єлишевій А.В., за участю представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2 і представника відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання неправомірною відмову в призначенні пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

14.03.2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання протиправною відмову у призначенні пенсії та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 15.05.2017 року первісного відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва замінено належним відповідачем - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області.

В обґрунтування позивних вимог ОСОБА_4 зазначив, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1, у 1987 році закінчив Одеський медичний інститут ім.. М.І. Пирогова і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Стоматологія» та здобув кваліфікацію лікар-стоматолог. З 02.09.1989 року по 01.10.2015 року працював у Миколаївському медичному училищі, яке у 2002 році було перейменовано у Миколаївський базовий медичний коледж, на посадах: лікар - викладач, зав. (стоматологічним) відділенням зуботехнічним, завідувач відділенням «Стоматологія ортопедична».

10.06.2016 року ОСОБА_4 звернувся до УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва із заявою про призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти. Рішенням від 09.09.2016 року №70/3 УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років як працівнику освіти через відсутність необхідного спеціального стажу роботи.

Посилаючись на те, що відповідач неправомірно не зарахував до спеціального стажу роботи періоди його роботи з 01.10.1989 по 30.11.1990, з 01.09.1991 по 04.02.1996, з 01.09.1999 по 07.02.2005 на посадах завідуючого стоматологічного відділення (зуботехнічного) та завідуючого відділення «стоматологія ортопедична» в Миколаївському медичному училищі, оскільки у цей період роботи він мав щорічне педагогічне навантаження та частиною 2 ст. 48 Закону України «Про вищу освіту» посаду завідуючого відділенням віднесено до основних посад педагогічних працівників у вищих навчальних закладах першого і другого рівня акредитації, позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви від 20.03.2017 року, просив суд визнати протиправним рішення відповідача в частині відмови у призначенні ОСОБА_4 пенсії за вислугу років та не зарахування до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років період роботи з 01.10.1989 року по 30.11.1990 року, з 01.09.1991 року по 04.02.1996 року, з 01.09.1999 року по 07.02.2005 року на посаді завідуючого стоматологічного відділення Миколаївського медичного училища та зобов'язати відповідача зарахувати ОСОБА_4 вказані періоди до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначити, нарахувати ОСОБА_4 пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 10.06.2016 року.

В судовому засіданні представники позивача підтримав уточнені позовні вимоги, просили задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив відмовити у ньому посилаючись на те, що посади на яких працював позивач у вказані періоди роботи в Миколаївському медичному училищі (з 01.10.2002 року Миколаївський базовий медичний коледж) - завідувачем стоматологічного відділення (зуботехнічним) та завідувачем відділення «стоматологія ортопедична», Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909, не віднесені до переліку посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, а тому стаж роботи на цих посадах не було зараховано до спеціального стажу.

Вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1. У 1987 році закінчив Одеський медичний інститут ім.. М.І. Пирогова і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Стоматологія» та здобув кваліфікацію лікар - стоматолог. Згідно записів трудової книжки ОСОБА_4 працював: з 01.08.1987 року по 23.07.1988 року - дитяча стоматологічна поліклініка, лікар - стоматолог - інтерн; з 01.08.1988 року по 02.09.1989 року - Миколаївський обласний протитуберкульозний диспансер, лікар - стоматолог; з 02.09.1989 року по 30.09.1989 року - Миколаївське медичне училище, лікар - викладач; з 01.10.1989 року по 30.11.1990 року - Миколаївське медичне училище, завідуючий (стоматологічним) відділенням зуботехнічним; з 01.12.1990 року по 31.08.1991 року - Миколаївське медичне училище, лікар - викладач; з 01.09.1991 року по 04.02.1996 року - Миколаївське медичне училище, завідуючий відділенням «стоматологія ортопедична»; з 05.02.1996 року по 31.08.1999 року - Миколаївське медичне училище, викладач; з 01.09.1999 року по 07.02.2005 року - Миколаївське медичне училище (з 01.10.2002 року перейменоване в Миколаївський базовий медичний коледж), завідуючий відділенням «Стоматологія ортопедична»; з 08.02.2005 року по 01.10.2015 року - Миколаївський базовий медичний коледж, викладач.

10.06.2016 року ОСОБА_4 звернувся до УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва із заявою про призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти.

Рішенням УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва від 09.09.2016 року №70/3 ОСОБА_4 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років як працівнику освіти через відсутність необхідного спеціального стажу роботи. Згідно з вказаним рішенням період роботи ОСОБА_4 : з 01.10.1989 по 30.11.1990, з 01.09.1991 по 04.02.1996, з 01.09.1999 по 07.02.2005 року, в Миколаївському медичному училищі на посадах завідувача стоматологічним відділенням (зуботехнічним) та завідувача відділенням «стоматологія ортопедична» не було зараховано до спеціального стажу роботи, оскільки назва цих посад відсутня у Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 (далі Перелік №909). Таким чином, цим рішенням встановлено, що спеціальний стаж роботи ОСОБА_4 становить 18 років 2 місяці 16 днів, що недостатньо для призначення пенсії за вислугу років.

В подальшому, за результатами повторного перегляду документів ОСОБА_4, відповідачем було прийнято рішення від 16.06.2017 року №44/1 про внесення змін до рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років від 09.09.2016 року № 70/3. Рішенням №44/1 з тих самих підстав що і в попередньому рішенні №70/3 позивачу не зараховано до спеціального стажу роботи період роботи з 01.10.1989 по 30.11.1990, з 01.09.1991 по 04.02.1996, з 01.09.1999 по 07.02.2005 року та, крім того, зазначено, що період роботи з 02.09.1989 року по 30.09.1989 року і з 01.12.1990 року по 31.08.1991 року можливо зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст..55 Закону №1788, за умови внесення адміністрацією коледжу змін до трудової книжки, оскільки записи у трудовій книжці не відповідають відповідним наказам.

Проте, з такими доводами відповідача, суд не погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають: е) працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 01.11.1993 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» до переліку посад, які дають право на пенсію за вислугою років, віднесено у Вищих навчальних закладах I-II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах - директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Нормами пункту 6 ст. 25 Закону України «Про вищу освіту» визначено, що технікум (училище) - вищий навчальний заклад першого рівня акредитації або структурний підрозділ вищого навчального закладу третього або четвертого рівня акредитації, який провадить освітню діяльність, пов'язану із здобуттям певної вищої освіти та кваліфікації за кількома спорідненими спеціальностями, і має відповідний рівень кадрового та матеріально-технічного забезпечення.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про вищу освіту» структурними підрозділами вищого навчального закладу першого та другого рівнів акредитації є відділення і предметні (циклові) комісії. Відділення - структурний підрозділ, що об'єднує навчальні групи з однієї або кількох спеціальностей, методичні, навчально-виробничі та інші підрозділи. Відділення створюється рішенням керівника вищого навчального закладу, якщо на ньому навчається не менше ніж 150 студентів. Завідуючий відділенням призначається на посаду керівником вищого навчального закладу з числа педагогічних працівників, які мають повну вищу освіту і досвід навчально-методичної роботи.

Частина 2 статті 33 зазначеного Закону передбачає, що завідуючий відділенням забезпечує організацію навчально-виховного процесу, виконання навчальних планів і програм, здійснює контроль за якістю викладання навчальних предметів, навчально-методичною діяльністю викладачів.

Згідно зі ст. 47 Закону України «Про вищу освіту» педагогічні працівники - особи, які за основним місцем роботи у вищих навчальних закладах першого і другого рівнів акредитації професійно займаються педагогічною діяльністю.

Частиною 2 статті 48 Закону України «Про вищу освіту» встановлено, що основними посадами педагогічних працівників вищих навчальних закладів першого і другого рівнів акредитації є: викладач; старший викладач; голова предметної (циклової) комісії; завідуючий відділенням; заступник директора; директор.

Одночасно у Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №963 від 14.06.2000, посада завідувача відділенням навчального закладу відносить до педагогічних.

В судовому засіданні встановлено, що позивач мав щорічне педагогічне навантаження, яке надавалось у період перебування на посаді завідувача відділенням за навчальні роки в кількості годин: 1989 - 1990 н.р. - 354 годин; 1990-1991 н.р. - 926 годин, 1991-1992 н.р. - 600 годин, 1992-1993 н.р. - 910 годин, 1993-1994 н.р. - 1074 години, 1994-1995 н.р. - 1034 години, 1995-1996 н.р. - 994 години, 1999-2000 н.р. - 832 години, 2000-2001 н.р. - 820 годин, 2001-2002 н.р. - 854 години, 2002-2003 н.р. 1022 години, 2003-2004 н.р. - 1156 годин, 2004-2005 н.р. - 1068 годин, що підтверджується відповідною довідкою директора Миколаївського базового медичного коледжу від 11.06.2015 року вих. №11/366.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджених наказом №58 від 29.07.1993 Міністерства Праці України, Міністерства Юстиції України, Міністерства Соціального захисту населення України із наступними змінами та доповненнями, записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнятий працівник, виконуються відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій».

Відповідно до «Класифікатора професій» ДК 003-95, затвердженого наказом Держстандарту України від 27.07.1995 № 257 позивач має професійну назву роботи «Завідуючий відділенням» (код класифікатора 1229.7 21985) і не містить подвійної професійної назви роботи «завідуючий відділенням - викладач».

Також, пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позивач, працюючи в Миколаївському медичному училищі, (Миколаївський базовий медичний коледж) на посаді завідувача стоматологічного відділення (зуботехнічним) та завідувача відділення «стоматологія ортопедична», також був викладачем та мав щорічне педагогічне навантаження, що знайшло своє документальне підтвердження, тому ОСОБА_4 має право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Постанови Кабінету Міністрів України №909 від 01.11.1993 року «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», що є підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Згідно частини 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Враховуючи викладене, на користь позивача підлягає стягненню з державного бюджету України судовий збір в сумі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 8-11,159,161-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про визнання неправомірною відмову в призначенні пенсії та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Миколаєва Миколаївської області в частині відмови у призначенні ОСОБА_4 пенсії за вислугу років за п. «е» ст.. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не зарахування ОСОБА_4 до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років період роботи з 01.10.1989 року по 30.11.1990 року, з 01.09.1991 року по 04.02.1996 року, з 01.09.1999 року по 07.02.2005 року на посаді завідуючого відділення в Миколаївському медичному училищі (з 01.10.2002 року перейменоване в Миколаївський базовий медичний коледж).

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного Фонду України м. Миколаєва Миколаївської області зарахувати ОСОБА_4 до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст.. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи з 01.10.1989 року по 30.11.1990 року, з 01.09.1991 року по 04.02.1996 року, з 01.09.1999 року по 07.02.2005 року на посаді завідуючого відділення в Миколаївському медичному училищі (з 01.10.2002 року перейменоване в Миколаївський базовий медичний коледж) та призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_4 пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 10.06.2016 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень).

Постанова суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: С.В. Щербина