Справа № 328/526/17 (2-а/328/23/17)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2017 рокусправа № 328/526/17 (2-а/328/23/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В.

суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на постанову Токмацького районного суду Запорізької області від 30 березня 2017 року у справі №328/526/17 (2-а/328/23/17) за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення порушень, визнання протиправним повідомлення, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся у Токмацький районний суд Запорізької області з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - відповідач) в якому просив:

1) встановити порушення процедури, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження»;

2) встановити порушення відповідачем ч.1 ст.ст.18, 19, ст.ст.24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження»;

3) встановити порушення відповідачем ст.ст. 3, 8, 19, 124 Конституції України;

4) визнати, що дія постанови КМУ № 440 від 03.09.2014 року поширюється на судові рішення зобов'язального характеру;

5) визнати протиправним повідомлення відповідача про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання № 1630-6-034 від 13.02.2017 року та скасувати його як незаконне;

6) зобов'язати відповідача вжити заходи по притягненню до адміністративної відповідальності старшого державного виконавця Косінова І.Г., за порушення процедури відкриття виконавчого провадження, встановленої Законом України «Про виконавче провадження».

Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 30 березня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано повідомлення Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання від 13 лютого 2017 року.

Зобов'язано державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» вирішити питання про прийняття рішення щодо відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-а-3497/2011 виданого 10 вересня 2013 року Токмацьким районним судом Запорізької області про зобов'язання Головного Управління праці та соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації (перейменованого на Департамент соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації) здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5-го травня за 2011 рік, встановлену ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням різниці вже виплаченої суми.

В іншій частині позовних вимог позивачу відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 та відповідач Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області звернулися до суду з апеляційними скаргами.

Позивач в своїй апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що мотивувальна та резолютивна частини постанови не містять правової оцінки суду щодо відмовлених позовних вимог.

Відповідач в своїй апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що виконання виконавчого листа по справі підвідомче саме відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у зв'язку із чим державним виконавцем було повернуто виконавчий документ без виконання.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядав справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції, постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 13 вересня 2011 року у справі №2-а-3497/2011 позов задоволено частково, зобов'язано Головне Управління праці та соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5-го травня за 2011 рік, встановлену ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням різниці вже виплаченої суми. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішення суду набрало законної сили.

З 01.01.2013 року Головне управління праці та соціального захисту населення Запорізької обласної адміністрації перейменовано на Департамент соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації згідно розпорядження голови Запорізької облдержадміністрації від 03.12.2012 року № 585 «Про реорганізацію структури обласної державної адміністрації».

10 вересня 2013 року Токмацьким районним судом Запорізької області у справі №2-а-3497/2011 видано виконавчий лист, який отримано представником позивача 11 вересня 2013 року та пред'явлено до виконання.

06.02.2017 року позивач отримав поштове відправлення з заявою про виконання судового рішення та виконавчий документ.

13.02.2017 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області прийнято рішення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, у звязку з тим, що виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до положень ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За приписами ст.181 КАС України, відповідачем у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби. Такими органами державної виконавчої служби є: 1. Державна виконавча служба України, до складу якої входить відділ примусового виконання рішень. 2. Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень. 3. Районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Згідно ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 2 червня 2016 року N 1403-VIII, примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Позивачем в позові в якості відповідача зазначено Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, що не суперечить положенням діючого законодавства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року N 1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Право вибору пред'явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Згідно ч. 1, 3 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Виконання рішення, яке зобов'язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

З урахуванням зазначених обставин, у державного виконавця не було правових підстав до повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, у звязку з тим, що виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 167, 183-2, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Токмацького районного суду Запорізької області від 30 березня 2017 року у справі №328/526/17 (2-а/328/23/17) за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення порушень, визнання протиправним повідомлення, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва