Справа № 646/3729/17
Суддя: Теслікова І. І.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№646/3729/17
Провадження№2-а/646/105/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.17 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі

головуючого - судді Теслікової І.І.,

за участі секретаря Жура О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Харкові в особі інспектора роти № 3 батальйону № 4 лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в місті Харкові в особі інспектора роти № 3 батальйону № 4 лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови серії № 697928 від 16.05.2017 року про накладання на неї адміністративного стягнення в розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що інспектор роти № 3 батальйону № 4 лейтенант поліції ОСОБА_2 незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, а не за місцем знаходження органу, який уповноважений розглядати справи. Крім того, вона була позбавлений у повному обсязі скористатися своїми правами передбачені ст. 268 КУпАП, які їй не були розяснені, та справа була розглянута з порушена процедури розгляду справи та без надання їй відеозапису вчинення нею адміністративного правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, адміністративний позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач, що є суб'єктом владних повноважень і належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився і про причини своєї неявки суд не сповістив, а тому справа розглянута за його відсутності у відповідності до положень ч.4 ст.128 КАС України та за відсутністю позивача з урахуванням його заяви.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що інспектором роти № 3 батальйону № 4 лейтенантом поліції ОСОБА_2 складено постанову серії № 697928 від 16.05.2017 року, по факту того, що 16.05.2017 року 12 год.55 хв. в м Харків, на майдані Захисників України ОСОБА_1 керуючись транспортним засобом Honda civic, номерний знак НОМЕР_1 , поблизу буд.№ 4 при рухаючись у русі, створила можливі перешкоди для руху інших транспортних засобів, чим порушила п. 16.3 ПДР України, та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою про адміністративне правопорушення серії № 697928 від 16.05.2017 року ОСОБА_1 притягнена до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАП України та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 гривень .

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278,279,280 КУпАП.

У відповідності до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена статтею 122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач по справі в порушення вимог ст.71 КАСУ не надали суду жодного доказу на підтвердження порушення ОСОБА_1 ПДР України, роз'яснення їй прав, залучення до розгляду справи, та в постанові не викладені обставини правопорушення та не надано відеозапису в підтвердження обставин викладених у постанові.

З огляду на вищезазначене, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні достовірні дані про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, за обставин, так як вони викладені в постанові; відповідач в судове засідання не зявився і не надав доказів правомірності свого рішення, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 71 КАС України є його обовязком, суд з урахуванням конституційного принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України), вважає за необхідне постанову в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати, як таку, що винесена відповідачем з порушенням ст.ст. 283, 284 КУпАП, а провадження в цій частині закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,4,6-8, 17-19,69-71, 128, 158, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, ст.ст. 1, 2,9, 23, 122, 246, 247, 273, 288 КУпАП суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Харкові в особі інспектора роти № 3 батальйону № 4 лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову інспектора роти № 3 батальйону № 4 лейтенанта поліції ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративному суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі у 10 денний строк апеляційної скарги з дня проголошення постанови.

Суддя І.І. Теслікова