Справа № 173/424/17
Суддя: Шевченко О. Ю.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №173/424/17
Провадження №2-а/173/41/2017
ПОСТАНОВА

іменем України

26 червня 2017 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Камянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Камянського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позову посилається на те, що з вересня 2010 року він отримує пенсію за віком. З квітня 2015 року з його пенсії почали утримувати 15 % як з працюючого пенсіонера у звязку з тим, що він значиться керівником приватного підприємства «Диск». Позивач не погоджується з такими висновками відповідача, оскільки він був звільнений 31 грудня 2014 року та доходів не отримував. Окрім того відповідачем безпідставно не було прийнято до уваги архівні довідки про його заробітну плату № 272/3 від 11 серпня 2010 року та № 14/1, № 15/1 від 18 лютого 2010 року та протиправно проводиться відрахування з його пенсії як переплату отриманої пенсії. У звязку з тривалим порушенням прав позивача з боку відповідача, на думку ОСОБА_1 йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в сумі 51348 грн. 87 коп. На підставі вищевикладеного позивач просив суд визнати протиправним рішення відповідача щодо віднесення його до категорії працюючих пенсіонерів; визнати протиправним рішення відповідача про наявність зловживань з боку позивача під час надання довідок для призначення пенсії та зменшення розміру пенсії у звязку з цим на суму 51 348 грн. 87 коп.; зобовязати відповідача перерахувати пенсію позивача з 1 квітня 2015 року як непрацюючому пенсіонеру; зобовязати відповідача розрахувати незаконно утриману суму пенсії з позивача з 1 квітня 2015 року та сплатити її позивачу у відповідності до п. 3 ст. 107 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування»; стягнути з відповідача на його користь завдану моральну шкоду в сумі 51349 грн. 87 коп.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснив, що з 2010 року він отримував пенсію за віком, з квітня 2015 року з його пенсії почали відраховувати 15% у звязку з тим, що він є працюючим пенсіонером, проте він не погоджується з цим, оскільки він як керівник приватного підприємства «Диск» звільнився 31 грудня 2014 року та з того часу жодних доходів окрім пенсії не отримував. У звязку з чим він неодноразово звертався до відповідача з вимогами припинити відрахування, проте цього зроблено не було, натомість відповідач провів перевірку його документів та після пяти років виплати пенсії нарахував йому майже 51 000 грн. надміру отриману пенсію, оскільки відомості в наданих ним документах (архівних довідках) не відповідають дійсності. З червня 2015 року з його пенсії проводять відрахування в розмірі 20%. Він не погоджується з таким рішенням відповідача, надані ним документи містять правдиві відомості, а будь-які неточності в них зроблено не з його вини. Будь-які додаткові перевірки щодо наданих документів відповідач проводити відмовлявся. Позивач вважає, що відрахування пенсії є незаконними та безпідставними. Такими діями відповідача йому завдано моральну шкоду, оскільки він втратив звичайні нормальні умови життя, повинен позичати кошти, не має можливості купувати подарунки онукам, лікуватися.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, проти задоволення позовних вимог заперечувала. Суду пояснила, що позивача було віднесено до категорії працюючого пенсіонера, оскільки в Єдиному реєстрі він значиться керівником приватного підприємства «Диск». Управлінням дійсно було проведено зустрічні перевірки з метою встановлення достовірності даних, зазначених в архівних довідках, наданих позивачем під час призначення пенсії та було встановлено невідповідність даних у звязку з чим їх не було прийнято до уваги та було розраховано суму переплати пенсії близько 51000 грн., у звязку з чим проводиться відрахування з пенсії позивача. Представник відповідача вважає, що відповідач діяв у відповідності до чинного законодавства, а тому вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є пенсіонером та з вересня 2010 року отримує пенсію за віком, що підтверджується відповідним протоколом № 850 від 15 жовтня 2010 року (а.с.104). З 1 лютого 2015 року з його пенсії почалися відрахування у розмірі 15%, тобто він почав отримувати пенсію у розмірі 85% як працюючий пенсіонер. Суд не погоджується з таким рішенням відповідача з огляду на таке.

Згідно зі ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 1 квітня 2015 року встановлено особливий порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам, пенсія працюючим пенсіонерам виплачується в розмірі 85 % призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Пунктом 2.21 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» документами, які підтверджують що особа не працює (не провадить діяльність, повязану з одержанням доходу, що є базою для нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове на загальнообовязкове державне соціальне страхування) є трудова книжка, індивідуальні відомості про застраховану особу та відомості про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця за даними наявними в органі, що призначає пенсію.

Згідно з даними Єдиного реєстру юридичних осіб ОСОБА_1 значиться керівником приватного підприємства «Диск» (а.с.67), разом з тим, згідно з трудовою книжкою позивача він звільнився з займаної посади з 31 грудня 2014 року (а.с.36). Отже, з 1 січня 2015 року ОСОБА_1 не працює, не провадить діяльність, повязану з одержанням доходів, як фізична особа-підприємець не зареєстрований, що підтверджується відповідною довідкою Верхньодніпровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (а.с.108), згідно з індивідуальним відомостями про застраховану особу в 2015 році ОСОБА_1 як керівник приватного підприємства «Диск» заробітну плату не отримував (а.с.110-111).

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про необґрунтованість рішення відповідача про віднесення позивача до категорії працюючого пенсіонера та нарахування йому пенсії у розмірі як працюючому пенсіонеру, оскільки будь-яких доказів того, що з 1 січня 2015 року він працює не має, а твердження відповідача про те, що він значиться у реєстрі керівником підприємства, суд вважає непереконливими та надуманими, оскільки це не є доказом того, що він працює у відповідності до п. 2.21 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

А тому в частині визнання неправомірним рішення відповідача про нарахування позивачу пенсії як працюючому пенсіонеру суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими. З тих самих підстав суд погоджується з вимогами позивача про необхідність зобовязання відповідача провести перерахунок його пенсії як непрацюючому пенсіонеру. Разом з тим суд не погоджується з періодом такого перерахунку з огляду на таке.

Відповідно до ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач вимагає поновити його порушене право з 1 квітня 2015 року, проте до суду він звернувся лише 17 березня 2017 року. З урахуванням положень ст. 99 КАС України, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії та виплатити її позивачу за 6 місяців до дня звернення до суду, тобто з 18 вересня 2016 року, а в іншій частині позовні вимоги залишити без розгляду у відповідності до ч. 1 ст. 100 КАС України.

Щодо вимог позивача про визнання протиправним рішення відповідача про відрахування з пенсії позивача 20% в рахунок погашення надміру отриманої пенсії в сумі 51348 грн. 87 коп. суд приходить до таких висновків.

Під час призначення пенсії в 2010 році позивачем було надано архівні довідки про отриману заробітну плату: № 272/3 від 11 серпня 2010 року, видана виконавчим комітетом Орджонікідзевської міської ради, довідки про заробітну плату ДП «Завод Керміконд» № 14/1 та 15/1 від 18 лютого 2010 року (а.с.105,106,107).

25 березня 2015 року відповідачем було проведено зустрічну перевірку щодо достовірності та обґрунтованості довідок про заробітну плату для обчислення пенсії та встановлено невідповідність сум нарахованої заробітної плати, про що складено відповідний акт (а.с.62-64). Також 25 червня 2015 року Управлінням ПФУ в м.Орджонікідзе Дніпропетровської області було проведено перевірку та встановлено, що заробітна плата, включена до довідки № 272/3 від 11 серпня 2010 відповідає підсумковим даним відомостей нарахування заробітної плати та наведена без зазначення грошових одиниць, також встановлено, що до суми вказані в довідці завищені, оскільки до них включено суми доходу, з якого не утримані внески до ПФУ (а.с.115). У звязку з виявленими розбіжностями відповідачем було проведено перерахунок пенсії та виявлено переплату та прийнято рішення про утримання з пенсії 20% до повного погашення, що підтверджується відповідним протоколом засідання комісії по розгляду питань призначення та перерахунку пенсій №14 (а.с.112-114).

Враховуючи виявлені відповідачем розбіжності в наданих документах, суд приходить до висновку про правомірність рішення відповідача про проведення відрахувань з пенсії позивача у звязку з виявленою переплатою. При цьому суд звертає увагу на те, що позивач мав та має можливість самостійно надати уточнюючі довідки, які відповідач міг би врахувати для обчислення розміру пенсії позивача, жодних перешкод для цього в судовому засіданні не встановлено. Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про правомірність дій відповідача щодо неврахування вищевказаних архівних довідок для обчислення розміру пенсії позивача, а тому в цій частині вимоги позивача суд вважає необґрунтованими.

Так само суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача відшкодування завданої моральної шкоди з огляду на таке.

Статтею 56 Конституції України передбачено право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Разом з тим чинним законодавством, що регулює пенсійні правовідносини: ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ЗУ «Про загальнообовязкове державне страхування» не передбачено відшкодування моральної шкоди в разі її заподіяння незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю органів Пенсійного фонду України. Окрім того позивачем не надано доказів завдання йому моральної шкоди. У звязку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача завданої моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. КАС України, враховуючи те, що позивачу було надано відстрочку сплати судового збору, а позов задоволено частково, суд приходить до висновку, що з позивача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави, виходячи з розміру ставок, визначених ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 69-71, 86, 99, 100, 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Камянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області про виплату ОСОБА_1 пенсії як працюючому пенсіонеру та зобовязати Камянське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру з 18 вересня 2016 року з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позову відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Камянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в частині зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії з 1 квітня 2015 року до 17 вересня 2016 року включно як непрацюючому пенсіонеру залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 640 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення

строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.Ю. Шевченко