Справа № 426/7928/17
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Попова О.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року справа №426/7928/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Блохіна А.А., суддів: Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Білокуракинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на постанову Сватівського районного суду Луганської області від 25 травня 2017 року у справі № 426/7928/17 за позовом ОСОБА_2 до Білокуракинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання неправомірним рішення та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 18 квітня 2017 року вона звернулася до Білокуракинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років у порядку ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону від 05.11.1991 №1789-XII). В обґрунтування підстав для призначення пенсії за вислугою років, позивачем до заяви додані документи, які підтверджують стаж роботи (на час звернення вислуга - 21 рік, 7 місяців, 19 днів) в органах прокуратури України, а саме завірена відділом роботи з кадрами прокуратури Луганської області копія трудової книжки, копія диплому Луганського інститут внутрішніх справ МВС України та інші необхідні документи. Проте, рішенням засідання комісії з призначення пенсій при Сватівському відділі Білокуракинського об'єднаного управлінні Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області № 406/02-2013с від 21.04.2017 року (протокол засідання комісії № 4 від 21.04.2017) їй було повідомлено про те, що її стажу роботи на час звернення до Управління Пенсійного фонду 21 рік, 7 місяці, 19 днів не достатньо для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VIII від 14.10.2014 року. Крім того відповідно до п. 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213- VIII встановлено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії /щомісячне довічне грошове утримання/ призначаються відповідно, зокрема до Закону України «Про прокуратуру». На теперішній час норма Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII в частині пизначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» є дійсною та не визнана неконституційною, тому підстав для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VIII від 14.10.2014 року немає через відсутність необхідного стажу роботи та скасування з 01.06.2015 року норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Просила суд визнати протиправним та скасувати рішення суб'єкта владних повноважень - Сватівського відділу Білокуракинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 406/02-2013с від 21.04.2017 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років та зобов'язати Білокуракинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити призначення пенсії за вислугу років згідно із ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону від 05.11.1991 №1789-XII) з 18.04.2017 року, виходячи із розрахунку 90 % від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи, без обмеження максимального розміру пенсії.

Постановою Сватівського районного суду Луганської області від 25 травня 2017 року у справі № 426/7928/17 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення суб'єкта владних повноважень - Сватівського відділу Білокуракинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 406/02-2013с від 21.04.2017 про відмову у призначенні ОСОБА_2 пенсії за вислугу років. Зобов'язано Білокуракинське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити призначення ОСОБА_2 пенсії за вислугу років згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону від 05.11.1991 №1789-XII) з 18.04.2017 року, виходячи із розрахунку 90 % від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи, без обмеження максимального розміру пенсії.

Відповідач із таким судовим рішенням не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції неправомірно застосовано до спірних правовідносин норми Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, оскільки під час звернення позивача із заявою про призначення пенсії до Управління (18.04.2017 року) діяв Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, який набрав чинності з 15 липня 2015 року. На переконання апелянта, ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ (на підставі якої позивач просив призначити йому пенсію) втратила чинність, а тому немає законних підстав для скасування рішення Управління, оскільки вказане рішення є правомірним та таким, що ґрунтується на Законі. Крім того, апелянт посилається на п. 7 ч. 1 ст. 86 Закону № 1697-VII, відповідно до якого прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше 23 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років, а в даному випадку, загальний стаж роботи позивача складає 21 рік, 7 місяців, 19 днів, що позбавляє позивача права у даний час піти на пенсію за вислугу років. У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд апеляційної скарги проводиться в порядку письмового провадження. За правилами частини першої ст. 195 кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів встановила наступне. Позивач ОСОБА_2 з 12.08.1995 року по 12.04.2000 року проходила службу в органах внутрішніх справ, з 13.04.2000 року по 01.11.2016 року працювала в органах прокуратури, що підтверджується записами в трудовій книжці позивача (а.с. 17-18), довідкою Луганського університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка від 29.09.2016 року № 19 (а.с. 20), а також довідкою про проходження служби в Сватівському РВ ГУМВСУ у період з 12.08.1995 по 12.04.2000 року (а.с. 21). Таким чином, загальний стаж роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за вислугу років складає 21 рік, 7 місяців, 19 днів.

Рішенням засідання комісії з призначення пенсій при Сватівському відділі Білокуракинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 406/02-2013с від 21.04.2017 року (протокол засідання комісії № 4) позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та повідомлено, що її стажу роботи на час звернення до Управління Пенсійного фонду 21 рік, 7 місяців, 19 днів не достатньо для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VIII від 14.10.2014 року. Крім того відповідно до п. 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213- VIII встановлено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії /щомісячне довічне грошове утримання/ призначаються відповідно, зокрема до Закону України «Про прокуратуру». На теперішній час норма Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № № 213- VIII в частині призначення пенсії за вислугу років відповідно до закону України «Про прокуратуру» є дійсною та не визнана неконституційною. Таким чином, підстав для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VIII від 14.10.2014 року у ОСОБА_2 немає через відсутність необхідного стажу роботи та скасування з 01.06.2015 року норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (а.с. 14-16).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивач має необхідний стаж роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, а рішення відповідача є таким, що звужує зміст та обсяг існуючих прав позивача. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Як зазначалось вище, позивач звернулась до відповідача із завою про призначення пенсії за вислугу років згідно ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ. В свою чергу відповідач, відмовляючи позивачу в призначенні пенсії послався на ту обставину, що ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (зі змінами та доповненнями) (на підставі якої позивач просив призначити йому пенсію) втратила чинність з 15 липня 2015 року у зв'язку з набранням чинності нового Закон України «Про прокуратуру» 14 жовтня 2014 року № 1697-VII. Колегія суддів зазначає, що зазначене рішення є правомірним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на наступне. Так, 15 липня 2015 року набрав силу Закон України «Про прокуратуру» 14 жовтня 2014 року № 1697-VII. Відповідно до пп. 1 п. 3 Прикінцевих положень Закону № 1697-VII, визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон України «Про прокуратуру», крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46 2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50 1, частини третьої статті 51 2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року. Отже, приписи ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ щодо права на пенсійне забезпечення за вислугу років втратили чинність з 15.07.2015 р. Тобто, з 15.07.2015 р. статтею 86 Закону № 1697-VII визначено порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури. Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання суду першої інстанції на положення ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ, які втратили силу на час звернення позивачки з заявою про призначення пенсії.

Враховуючи, що позивач звернувся за призначенням пенсії 18.04.2017 року, питання щодо наявності у нього права на пенсійне забезпечення як працівника прокуратури має вирішуватись у відповідності до приписів чинної на цей час статті 86 Закону № 1697-VII, а не Закону № 1789-ХІІ.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку щодо відсутності підстав для призначення ОСОБА_2 пенсії за вислугу років відповідно до приписів ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду першої інстанції. На підставі викладеного,керуючись ст. 24, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Білокуракинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області - задовольнити. Постанову Сватівського районного суду Луганської області від 25 травня 2017 року у справі № 426/7928/17 - скасувати. Прийняти нову постанову. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Білокуракинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання неправомірним рішення та зобов'язання вчинити дії - відмовити. Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Колегія суддів : А.А. Блохін

ОСОБА_3

ОСОБА_4