Справа № 334/1526/17(2-а/334/295/17)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 червня 2017 рокусправа № 334/1526/17 (2-а/334/295/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21 квітня 2017 року у справі №334/1526/17 за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дій, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 13.03.2017 року звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя, в якому просив:

- визнати протиправними дії УПФУ в Дніпровському районі м.Запоріжжя щодо відмови в призначенні їй пенсії за віком на загальних підставах з 01 березня 2017 року відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2014, 2015, 2016 рр.);

- зобов'язати відповідача призначити їй пенсію за віком на загальних підставах з 01 березня 2017 року відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2014, 2015, 2016 рр.), провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м.Запоріжжя,Ю правонаступником якого є Правобережне об'єднане управління Пенсійного Фонду України м.Запоріжжя, щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на загальних підставах з 01.03.2017 року, відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком.

Зобов'язано Правобережне об'єднане управління Пенсійного Фонду України міста Запоріжжя з 01.03.2017 року призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на загальних підставах з 16 лютого 2017 року, відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач надав суду апеляційної інстанції заперечення на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанціїх залишити без змін.

Пунктом 3 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2.

Постанова Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21 квітня 2017 року прийнята у порядку скороченого провадження за результатом розгляду справи, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 183-2 КАС України, а тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути зазначену справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться на обліку в УПФУ та їй призначена пенсія на пільгових умовах по Списку №2 у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику освіти.

Після виходу на пенсію ОСОБА_1 продовжувала працювати, що підтверджується відомостями з трудової книжки (а.с.11-12).

З 07.06.2004 року ОСОБА_1 набула право на пенсію за віком відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та 28.02.2017 року звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення, нарахування та виплату пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с.13).

Листом №72/К-1 від 06.03.2017 року пенсійний орган повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для задоволення заяви з посиланням на те, що їй вже призначена пенсія за віком на пільгових умовах (а.с.14).

Не погодившись з таким рішенням пенсійного органу, ОСОБА_1 оскаржила його до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 має право на визначений вид пенсії, її вимоги про призначення пенсії за віком з 01.03.2017 року на підставі ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2014- 2016 роки, та здійснення відповідних виплат з урахуванням раніше виплачених сум є обґрунтованими.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Станом на час призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах (зі зниженням пенсійного віку) пенсійне забезпечення громадян здійснювалось відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі по тексту - Закон №1788-XII).

З 01.01.2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі по тексту - Закон №1058-IV).

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV встановлено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2 призначаються за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за умови досягнення пенсійного віку та за наявності пільгового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч.1, 2 ст.45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до п.«а» ст.2 Закону №1788-XII за цим Законом призначаються трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Статтею 10 Закону №1058-IV та ст.6 Закону №1788-XII визначено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У відповідності до ч.3 ст.45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу наведених норм вбачається, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені ст.9 Закону №1058-IV.

Приписами ст.26 Закону №1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, пенсія за віком вже призначена позивачу з ІНФОРМАЦІЯ_2 на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону №1788-XII (а.с.19).

Також, з 01.01.2004 року пенсія позивачу обчислена за нормами Закону №1058-IV (а.с.20).

Отже, з 01.01.2014 року позивачу перераховано первинно призначену пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV.

Повторне призначення пенсії за віком за Законом №1058-IV не передбачено.

Право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку передбачалося як статтею 100 Закону №1788-XII (для осіб, які мали право на пенсію на пільгових умовах), так і передбачається п.п.3 п.2 Перехідних положень Закону №1058-IV.

Нормами Законів №1788-XII та №1058-IV визначено, що пенсія за віком може призначатись як на загальних, так і на пільгових та спеціальних юридичних підставах. При цьому, під пільговим пенсіонуванням законодавець розуміє можливість вийти на пенсію за віком або в молодшому віці за загальної незмінної тривалості трудового стажу, або за одночасним зниженням вимог до віку і тривалості трудового стажу.

Проте, всі ці пільги відносяться саме до пенсії за віком.

Оскільки позивач по справі скористався своїм правом на призначення пенсії за віком, яка йому з 01.01.2004 року обчислена за Законом №1058-IV, суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком за її заявою від 28.02.2017 року у відповідності до статті 26, частини другої статті 40 Закону №1058-IV.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м.Запоріжжя доведено правомірність відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилково висновку про задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи та постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до ст.202 КАС України є підставою для скасування рішення першої інстанції з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до частини десятої статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись статтями 160, 167, 183-2, 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21 квітня 2017 року у справі № 334/1526/17 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21 квітня 2017 року у справі № 334/1526/17 скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дій відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак