Справа № 750/2691/17
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/2691/17 Головуючий у 1-й інстанції: Литвиненко І.В. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

22 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Чернігівської міської ради на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Чернігівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Чернігівської міської ради та просив визнати протиправною бездіяльність відповідача з приводу нерозгляду його заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки НОМЕР_1 орієнтовною площею 0,06 га в місті Чернігові біля садівничого товариства «Гудок», для індивідуального дачного будівництва, як учаснику АТО, та просив зобов'язати відповідача розглянути на пленарному засіданні зазначену заяву та ухвалив мотивоване рішення по суті.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 квітня 2017 року позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Чернігівської міської ради з приводу нерозгляду заяви ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки НОМЕР_1 орієнтовною площею 0,06 га в місті Чернігові біля садівничого товариства «Гудок» для індивідуального дачного будівництва, та зобов'язано Чернігівську міську раду на пленарному засіданні розглянути зазначену заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки НОМЕР_1 орієнтовною площею 0,06 га в місті Чернігові біля садівничого товариства «Гудок» для індивідуального дачного будівництва, в разі відмови в її задоволенні - ухвалити вмотивоване рішення з належним обґрунтуванням причин такої відмови. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, а висновки, викладені ним в оскаржуваній постанові, не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 04.01.2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою про відведення у власність земельної ділянки НОМЕР_1 орієнтовною площею 0,06 га в місті Чернігові біля садівничого товариства «Гудок» для індивідуального дачного будівництва.

Листом № 201 року від 18.01.2017 року за підписом в.о. начальника Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради повідомлено ОСОБА_3, що враховуючи список ветеранів АТО та членів сімей загиблих (померлих) воїнів АТО, які за результатами жеребкування отримають право на земельну ділянку для індивідуального дачного будівництва затвердженого Протоколом Ради № 4 від 16.01.2017 року він не отримав право на оформлення земельної ділянки, біля садівничого товариства «Гудок» для індивідуального дачного будівництва орієнтовною площею 0,0600 га.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішення з порушеного позивачем питання не приймалося на пленарному засіданні Чернігівської міської ради, що не відповідає вимогам Земельного кодексу України, а тому це є безумовною підставою для зобов'язання відповідача розглянути заяву позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,06 га, розташованої в м. Чернігові біля садівничого товариства «Гудок», для індивідуального дачного будівництва, як учаснику АТО, і у разі відмови в задоволенні цієї заяви - ухвалити мотивоване рішення з належним обґрунтуванням причини такої відмови.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

За приписами ч. ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно частини 3 статті 123 Земельного кодексу України орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає чіткий алгоритм розгляду заяв громадян про відведення у власність земельних ділянок та вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, зобов'язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини такої відмови.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Як вбачається з матеріалів справи, заява позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва як учаснику АТО не була розглянута на пленарному засіданні Чернігівської міської ради.

Натомість позивачу було надано відповідь про результати проведеного жеребкування за підписом в.о. начальника Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради, що не відповідає вимогам Земельного кодексу України.

Таким чином, враховуючи встановлений в ході судового розгляду справи порядок розгляду означеного вище звернення позивача Чернігівською міською радою, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобов'язання відповідача розглянути вказану заяву у порядку та строки, визначені чинним законодавством.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст.86 КАС України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст.200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Чернігівської міської ради - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 27.06.2017.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.