Справа № 760/11626/16-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

16 червня 2017 року м. Київ К/800/19684/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м.Києва від 04 квітня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про прийняття додаткового судового рішення щодо стягнення понесених ним судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу.

Ухвалою Солом'янського районного суду м.Києва від 04.04.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністартивно суду від 30 травня 2017 року в задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, та прийняти додаткове рішення про задоволення.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Судами встановелно, що 24.06.2016 між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір, предметом якого є надання юридично - консультативних послуг щодо судового оскарження припинення виплати позивачеві пенсії відповідним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві.

Згідно з пунктом 5.1 вищезазначеного договору замовник сплачує на користь виконавця попередню оплату у розмірі 4000 грн. (без ПДВ) в день підписання договору, а також у випадку вирішення справи на користь замовника, замовником додатково сплачується на користь виконавця грошова винагорода в розмірі 5000 грн. (без ПДВ) не пізніше 10 днів з дня набрання рішення суду законної сили або добровільного призначення замовнику пенсії самостійно органом Пенсійного фонду України.

Згідно акту про прийняття - передачі виконаних робіт від 11.01.2017 з погодинним описом дій виконавця по договору про надання юридичних послуг у межах даної справи, обсяг наданої правової допомоги становить 8 годин, а також сплати 8000 грн. винагороди.

Фактичні понесені витрати на правову допомогу становлять 9000 грн., що підтверджується квитанціями про сплату від 24.06.2016 та 23.12.2016, актом виконаних робіт від 11.01.2017.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до глави 6 КАС України склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі.

Стаття 87 КАС України зазначає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких віднесено і витрати на правову допомогу.

Відповідно до статті 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. У разі звільнення сторони від оплати надання їй правової допомоги витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно частиною 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

В свою чергу, документами, які підтверджують витрати, можуть бути: договір про надання правової допомоги, в якому повинно бути обов'язково зазначено, в якій справі здійснюється представництво прав та інтересів, розмір гонорару та порядок його оплати. Копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Довіреність (ордер). Документ, що свідчить про оплату послуг (платіжне доручення, банківська виписка, видатковий касовий ордер). Факт здійснення оплати підтверджує призначення платежу, щоб можливо було визначити, що дані витрати відносяться саме до конкретного договору та справи, а не до будь-якої іншої.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 № 4191-VІ, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

У разі якщо сторона у цивільній чи адміністративній справі звільнена від оплати витрат на правову допомогу, компенсація таких витрат виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, у розмірі, що не перевищує 2,5 відсотка встановленої законом мінімальної заробітної плати в місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні ( стаття 2 Закону).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 24 червня 2016 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір про надання юридичних послуг. Фізична особа - підприємець ОСОБА_2, з якою укладено зазначений договір не є фахівцем у галузі права. Крім того, згідно акту про прийняття-передачу виконаних робіт від 11 січня 2017 року, який надано на підтвердження понесених витрат, не можливо встановити, які послуги були надані та їх зв'язок з розглядом справи ОСОБА_1.

Також, судами попередніх інстанцій встановлено, що матеріалах справи відсутні докази на підтвердження надання правової допомоги позивачу представниками, як і відсутні докази на підтвердження того, що позивач перебуває з останніми у трудових відносинах.

Крім того, відсутнє належне обґрунтування та докази витраченого часу на правову допомогу, не доведено факт відповідності заявленої до стягнення суми витрат на правову допомогу законодавчо встановленому граничному розміру цих витрат.

Отже суди дійшли правомірного висновку, що підстави для компенсації витрат на правову допомогу згідно зі статтею 90 КАС України, Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» відсутні.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті -пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м.Києва від 04 квітня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя В.Ф. Мороз