Справа № 821/718/17
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/718/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтовича І.І.,

при секретарі: Бондарчук О.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

встановив:

До Херсонського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_3 (далі позивач) з адміністративним позовом до ГУ ДФС у Херсонській області, в якому просить, з урахуванням поданих уточнень до позовної заяви, визнати протиправним та скасувати в частині застосування до ОСОБА_3 штрафної (фінансової) санкції (штрафу) за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в сумі 32420,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов. Просив відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши позовну заяву, вислухавши думку представників сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 14 лютого 2017 р. проведено фактичну перевірку на підставі наказу Головного управління ДФС у херсонській області від 01.02.2017 р. №67, направлень на проведення фактичної перевірки від 14.02.2017 р. №0139, №0140 ФОП ОСОБА_3, кафе «Степ», за адресою: Херсонська область, Високопільський р-н, с. Іванівка, вул. Перемоги, 29-А.

За результатами даної перевірки складено акт від 14.02.2017 року 051/21/22/РРО/НОМЕР_1 (далі акт).

З наведеного вище акта перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення:

- п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

- п.12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі вищенаведеного акта перевірки позивача, відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення № від 21.02.2017 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) в розмірі 32421,00 грн.

Не погоджуючись із вищенаведеним оскаржуваним рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

На думку позивача ним було з поважних причин пропущено строк звернення до суду передбачений Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Суд зазначає, що спеціальним нормативно-правовим актом який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів є Податковий кодекс України.

В пункті 56.18 статті 56 Податкового кодексу України зазначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, суд зазначає, що строк для звернення платника податків до суду із вимогою щодо визнання протиправним рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобовязання повинен визначатися за правилами п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України (1095 днів із дня отримання такого рішення).

З позовної заяви вбачається, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте 21.02.2017 року, а до суду позивач звернувся 10.05.2017 року. За таких обставин, суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до адміністративного суду.

Представник позивача в судовому засіданні зазначила, що встановлене контролюючим органом порушення п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. №265/95-ВР не визнає, але враховуючи мало значимість такої суми фінансової санкції позивач сплатив його у добровільному порядку, що підтверджується наданою суду копією квитанції, а тому просить скасувати податкове повідомлення рішення № від 21.02.2017 р. в частині застосування до ОСОБА_3 штрафної (фінансової) санкції (штрафу) за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в сумі 32420,00 грн.

Відповідно до акта перевірки від 14.02.2017 року 051/21/22/РРО/НОМЕР_1, перевіркою встановлено також порушення п.12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

А саме, встановлено продаж товарів, які не обліковані у встановленому порядку. Згідно даних РРО реалізовані товари (цигарки «Прилуки» та вино «Сапераві») на які відсутні первинні документи, на підставі яких ведеться облік товарів за місцем зберігання/реалізації (товарно транспортні накладні, витратні накладні, чеки тощо). За відсутності вказаних документів облік товарів у встановленому порядку здійснити неможливо. Книга обліку доходів і витрат, КОРО не надані. Перелік товарів, які не обліковані у додатку. Сума не облікованих товарів складає 16210,00 грн.

Відповідно до п.12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. №265/95-ВР, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані, у тому числі: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Статтею 20 Закону України від 06.07.1995 р. №265/95-ВР встановлено, що до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Тобто, до ФОП ОСОБА_3 застосована фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, а саме: 16 210,00 х 2 = 32420,00 грн.

Суд не погоджується з такою позицією представника відповідача, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих суду доказів та встановлених в судовому засіданні обставин, ОСОБА_3 07.10.2016 р. було помилково внесено через касовий апарат дані щодо продажу вина «Сапераві» обємом 0,75 л., червоного сухого у кількості 141 пляшка та 130 пляшок на суму 7 050,00 грн. та 6500,00 грн.

Суд зазначає, що наявність у продажу такої кількості пляшок вина «Сапераві» спростовується даними, які зазначені в копії накладної від 01.08.2016 р.№8/98517, відповідно до якої було отримано 2 пляшки зазначеного вина. Однак, 07.10.2016 р. позивачем помилково, замість кількості проданих пляшок було введено коди кодифікації товарів 141 та 130 (зв. Чек№0017 від 07.10.2016 р.).

Помилковий продаж вина «Сапераві» становить 269 пляшок на суму 13 450,00 грн., зробити мінусування невірної суми через РРО позивач не мала можливості у звязку з технічною поломкою касового апарату.

У звязку з цим, ОСОБА_3 було складено Акт від 07.10.2016 р. також, відсутність наявності такої кількості пляшок вина підтверджується наданими суду документами, а саме: Книга обліку доходів і витрат, податковими накладними від 03.09.2016 р. №КГ16-000084251, КГ 16-000081592 від 27.08.2016 р., КГ16-000079117 від 20.08.2016 р., КГ16-000076484 від 13.08.2016 р., КГ16-000074301 від 06.08.2016 р., №8/98517 від 01.08.2016 р., №КГ16-000071489 від 30.07.2016 р., №КГ16-000068919 від 23.07.2016 р., №КГ16-000066306 від 16.07.2016 р., №КГ16- від 16.06.2016 р., №КГ16-000054003 від 11.06.2016 р.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає, що контролюючим органом неправомірно застосовано до ФОП ОСОБА_4 штрафної (фінансової) санкції (штрафу) в розмірі 32420,00 грн., а тому в цій частині податкове повідомлення рішення № від 21.02.2017 р. підлягає скасуванню.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є підставним та обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області № від 21.02.2017 року, в частині застосування до ОСОБА_3 штрафної (фінансової) санкції (штрафу) за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в сумі 32420,00 грн.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань сплачений ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) судовий збір в сумі 640, 00 грн. (Шістсот сорок гривень 00 коп.) шляхом безспірного списання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 30 червня 2017 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 9.2.1