Справа № 463/1398/17
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/6431/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Качмара В.Я., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 12 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова про визнання дій неправомірними,скасування рішення та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова, в якому просила: визнати протиправним(неправомірним) рішення відповідача про відмову провести перерахунок пенсії державного службовця з більшого заробітку на підставі довідки виконкому Львівської міської ради від 15 лютого 2017 року № 110002-6; скасувати рішення відповідача № 591 від 15 лютого 2017 року щодо відмови у перерахунку пенсії державного службовця згідно ст.ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на час призначення пенсії; зобовязати відповідача здійснити з 01 грудня 2015 року перерахунок пенсії, призначеної відповідно до ст.ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, та постанови КМУ від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів для обчислення пенсії» в редакції, чинній на день призначення пенсії, без встановлення будь-якого строку та обмеження у часі у розмірі 80% від заробітної плати, зазначеної в довідці виконкому Львівської міської ради від 15 лютого 2017 року № 110002-6, та здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше виплачених сум, а також забезпечити виплату такого розміру пенсії в подальшому, без обмеження її максимального розміру, допустивши негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02 серпня 2007 року УПФУ в Личаківському району м. Львова було призначено пенсію державного службовця відповідно до положень Закону України «Про державну службу» в розмірі 80 % заробітної плати з врахуванням загального стажу 24 роки 11 місяців 5 днів та стажу на посадах в органах місцевого самоврядування 10 років 1 місяць 16 днів. Вказує, що 09 лютого 2017 року звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку розміру пенсії з врахуванням підвищення з грудня 2015 року розміру заробітної плати, однак їй відмовлено рішенням відповідача №591 від 15 лютого 2017 року. Вважає таку відмову протиправною, оскільки згідно ст.ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, вона має право на такий перерахунок.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 12 квітня 2017 року, прийнятою в порядку скороченого провадження, в задоволенні адміністративному позові відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що на час підвищення посадових окладів державним службовцям та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії, стаття 37-1 Закону України «Про державну службу» втратила чинність. Також, відмова відповідача у такому перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що відповідно до ст. 22, п.1 ст.92 Конституції України втрата чинності нормою закону не може тягти за собою скасування конституційних прав і свобод та звуження їх змісту та обсягу.

Оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 1832 КАС України, суд відповідно до ч. 1 п. 2 ст.197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 02 серпня 2007 року УПФУ в Личаківському району м. Львова було призначено пенсію державного службовця відповідно до положень Закону України «Про державну службу» в розмірі 80 % заробітної плати з врахуванням загального стажу 24 роки 11 місяців 5 днів та стажу на посадах в органах місцевого самоврядування 10 років 1 місяць 16 днів.

09 лютого 2017 року позивач звернулась до Управління Пенсійного Фонду України в Личаківському районі щодо перерахунку пенсії на підставі довідки від 15 лютого 2017 року №110002-6 про складові заробітної плати та премій станом на 01 грудня 2015 року (а.с.14)

Листом від 22 лютого 2017 року № 1616/03-17 позивачу в перерахунку пенсії відмовлено у звязку із скасуванням з 01 червня 2015 року спеціальних видів пенсії, згідно рішення №591 від 15 лютого 2017 року (а.с.16-17).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

На час призначення позивачу пенсії за віком як державному службовцю діяли норми Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року. Приписами ст.37-1 цього Закону було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до п.4 постанови КМ України від 31 травня 2000 року № 865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України Про внесення змін до Закону України Про державну службу від 16 січня 2003 року, заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України Про державну службу, визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання заслужений, за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премія до державних, професійних свят та ювілейних дат, виплачена у місяці підвищення заробітної плати, враховується в розмірі 1/12 середнього розміру цієї премії (премій), визначеного за відповідною посадою (посадами), з якої призначено (перераховано) пенсію.

За бажанням осіб, під час перерахунку пенсій виплати, отримані на час призначення (перерахунку) пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років), визначаються у порядку, передбаченому абзацами першим і другим пункту 1 та пунктом 2 цієї постанови.

На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії норми наведених нормативно-правових актів зазнали змін.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України Про державну службу, Про прокуратуру, Про судоустрій і статус суддів та ін.

Згідно п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державну службу від 10 грудня 2015 року визнано таким, що втратив чинність, Закон України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до ст. 90 цього Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється згідно Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно постанови КМ України від 09 грудня 2015 року № 1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів виключено п.4 постанови КМ України від 31 травня 2000 року № 865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії.

Разом з тим, постанова КМ України від 31 травня 2000 року № 865 втратила чинність у зв'язку з прийняттям постанови КМ України від 14 вересня 2016 року № 622, якою не передбачено проведення перерахунку пенсій державним службовцям.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 закріплені статтею 22 Конституції України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист. Згідно зі статтею 46 Конституції України це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру, в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім'ї цих виплат у визначених законом випадках.

Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об'єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо). Законодавець повинен робити це з дотриманням вимог Конституції України, в тому числі принципів рівності та справедливості.

Таким чином, на момент звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії законодавцем скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України Про державну службу та установлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Нормами останнього передбачені випадки проведення перерахунку призначених пенсій.

Також, позивачем не доведено, що зміна законодавцем умов пенсійного забезпечення державних службовців призвела до зменшення розміру її пенсії або до звуження її права на пенсійне забезпечення.

За наведених умов правові підстави для застосування пенсійним органом у розглядуваному випадку приписів ст.37-1 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії позивачу, відсутні.

Окрім цього, виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України та Верховного Суду України розуміння сутності гарантій, недопущення звуження змісту та обсягу прав громадян на пенсійне забезпечення, слід підкреслити, що правовідносини по пенсійному забезпеченню (у розгляду випадку щодо перерахунку пенсії) виникають не в момент звернення за перерахунком пенсії, а в момент виникнення права на проведення такого перерахунку.

Оскільки з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України Про державну службу, тому на момент підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям (тобто, станом на 01 грудня 2015 року згідно довідки виконавчого комітету Львівської міської ради від 15 лютого 2017 року № 110002-6 про заробітну плату) у позивача не виникло право на перерахунок призначеної їй пенсії.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. 160, ст. 183-2, ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Личаківського районного суду м. Львова від 12 квітня 2017 року у справі № 463/1398/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4