Справа № 426/8048/17
Суддя: Половинка В. О.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 426/8048/17
Постанова

іменем України

29 червня 2017 року Сватівський районний суд

Луганської області

в складі: головуючого судді Половинки В.О.

при секретарі Фурсовій Н.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративній позов ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації, про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який обґрунтувала, що вона як внутрішньо переміщена особа з літа 2014 року перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення Сватівської райдержадміністрації, та їй було призначено допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В листопаді 2016 року їй припинили виплату цієї допомоги, припинення виплати мотивували тим, що вона на праві власності має будинок в місті Рубіжному, який згідно акту обстеження не придатний для проживання. Рішення УСЗН про припинення виплат їй надано не було. Вважає, що рішення відповідача про призупинення їй щомісячної адресної допомоги є протиправним та таким, що не містить законного підґрунтя, тому просить визнати його протиправним та скасувати рішення УСЗН, крім того, зобовязати УСЗН нарахувати та виплатити їй щомісячну адресну допомогу з 01.11.2016 року.

В своїй уточненій позовній заяві вона просить визнати протиправним та скасувати рішення УСЗН від 16.01.2017 року, крім того, зобовязати УСЗН нарахувати та виплатити їй щомісячну адресну допомогу з 01.11.2016 року.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на позовних вимогах, пояснив, що житлового приміщення для проживання у позивача немає, вона має залишки майна в м. Рубіжне, яке дісталося їй від бабусі.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала, надала до суду заперечення, вважає, що позов не обґрунтований, оскільки у власності позивача є житловий будинок в м. Рубіжне. На теперішній час на запит УСЗН Білокуракинської РДА від 03.04.2017 особову справу позивача було надіслано до цього управління в звязку з переїздом до Білокуракинського району.

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши надані докази, оцінивши їх у сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, оскільки в судовому засіданні встановлено наступне:

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Приписами статті 55 Конституції України встановлено, що особа, чиї права та охоронювані законом інтереси було порушено, має право на звернення до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Окрім цього, відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає на території України, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься у офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об'єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Відповідно до Постанови КМУ №505 від 01.10.2014р. «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», позивачу ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеній особі, було призначено таку допомогу.

З листопада 2016 року позивач не отримувала сум щомісячної грошової допомоги. 06.03.2017р. позивач отримала лист № 02-03/655 від Сватівського УСЗН, в якому містилась інформація про те, що припинена виплата адресної допомоги для проживання і оплати комунальних послуг, через те, що позивачу на праві власності належить будинок, який розташований за адресою: м. Рубіжне, вул. Фрунзе, 3а (а.с.7).

На підставі акту обстеження на предмет санітарно-технічного стану площі, який складено 09.02.2017р. управлінням ЖКГ Рубіжанського виконкому, даний обєкт не придатний для проживання ( а.с.9).

Відповідно до п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014р. №505, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення АТО та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Відповідно до Розпорядження КМУ від 2 грудня 2015 р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», м. Рубіжне Луганської області входить в переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція.

Судом встановлено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, нерухоме майно, яке позивач отримала у спадщину, не придатне для житла, що підтверджується актом обстеження на предмет санітарно-технічного стану жилої площі (а.с.9). Також на момент звернення позивачки за призначенням їй допомоги м. Рубіжне входило до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України.

Крім того, посилання представника відповідача в своїх запереченнях на лист Міністерства соціальної політики України від 01.12.2016 року № 2585/5/75-16 про те, що у випадках, коли внутрішньо переміщені особи, які переміщуються в межах Донецької та луганської областей, на момент звернення за призначенням грошової допомоги мають у власності житлові приміщення, розташовані на території, де проводилася антитерористична операція, але на цій території органи державної влади вже здійснюють свої повноваження, грошова допомога не призначається, не

можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки згідно загальної теорії права розпорядження КМУ має вищу юридичну силу над листами Мінсоцполітики.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та визнати протиправним та скасувати рішення Управління Соціального захисту населення Сватівської РДА від 16.01.2017р про призупинення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1. Зобовязати Управління Соціального захисту Сватівської РДА нарахувати та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання ОСОБА_1 починаючи з 01.11.2016р по 03.04.2017, оскільки саме з цієї дати витребувана особова справа позивача ОСОБА_1 та передана до УСЗН Білокуракинської РДА в звязку з переїздом позивача ОСОБА_1 до Білокуракинського району.

Керуючись ст.ст.19,24,55 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст.ст. 2, 3, 9, 11, 17,18, 71, 158 - 163 КАС України,

постановив:

Позов ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації, про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Соціального захисту населення Сватівської РДА від 16.01.2017р про призупинення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 .

Зобовязати Управління Соціального захисту Сватівської РДА нарахувати та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання ОСОБА_1 починаючи з 01.11.2016р по 03.04.2017.

В іншій частині вимог відмовити за безпідставністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сватівський районний суд. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Сватівського

районного суду ОСОБА_4