Справа № 305/657/17
Суддя: Тулик І. І.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/657/17
Провадження по справі № 2-а/305/29/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2017 Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

судді - Тулик І.І.

за участі: секретаря Шемота М.І.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Тячівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення посадової особи

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3, інтереси якої представляє ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Рахівському районі Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення посадової особи.

В обгрунтування позову зазначено, що ОСОБА_3 відноситься до категорії державних службовців та не причетна до позбавлення її права на пенсію державної служби. 15 серпня 2011 року позивач особисто подала до управління заяву та трудову книжку для призначення пенсії, які зареєстровано 15 серпня 2001 року за №190. Позивач на час досягнення пенсійного віку має у наявності загальний стаж роботи 40 років, з них стажу державної служби під час роботи на виборній посаді секретарем виконкому Лазещинської сільської ради 12 років 5 місяців і 6 днів, тобто має право на призначення пенсії за виборною посадою. Відповідач є органом виконавчої влади у сфері пенсійного забезпечення, який зобов"язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Тобто відповідач на підставі чинного законодавства зобов"язаний призначити позивачу пенсію державної служби. Поряд з цим відповідач замість призначення пенсії державної служби призначив пенсію на загальних підставах без відповідних на це умов. На неодноразові звернення позивача до відповідача за призначенням відповідної пенсії, останній відмовляє їй у наявності такого права, мотивуючи тим, що позивач працювала на посаді секретаря виконкому Лазещинської сільської ради з 18.03.1967 року по 24.08.1979 року та не працювала з 1990 року повних два і більше скликань, тому права на призначення пенсії згідно Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування немає. Вказані відмови відповідача суперечать Закону. Відповідач також не вирішив повторно подані позивачем документи через представника до управління 03.04.2012 року для призначення пенсії за виборною посадою, та не виправдив свої твердження відсутності спору, зазначені у запереченні на позов, поданий до суду від 19.11.2012 року за №7005/07-1, в якому просив суд не розглядати позовні вимоги внаслідок відсутності спору. Враховуюючи наведене просила визнати протиправним та скасувати рішення посадової особи управління Пенсійного фонду України в Рахівському районі Закарпатської області у призначенні ОСОБА_3 пенсії на загальних підставах, як таке, що не відповідає вимогам чинного законодавства, зобов"язати управління Пенсійного фонду України в Рахівському районі Закарпатської області призначити пенсію ОСОБА_3 державної служби у відповідності до положень ЗУ "Про службу в органах місцевого самоврядування", та ЗУ "Про державну службу", здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 у відповідності до ЗУ "Про службу в органах місцевого самоврядування", ЗУ "Про державну службу", та провести виплату ОСОБА_3 різницю неодержаної нею пенсії в період з часу набуття права на призначення пенсії за виборною посадою до дня призначення пенсії за виборною посадою.

Представник позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позові та просить такі задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що ОСОБА_3 на підставі її заяви від 15 серпня 2001 року отримує пенсію відповідно до ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування". Сама ОСОБА_3 не зверталася із заяваою про перехід на пенсію згідно ЗУ "Про державну службу". Тому, з боку управління немає незаконних дій чи бездіяльності і права ОСОБА_3 не порушувалися. Що стосується права на пенсію згідно ЗУ "Про службу в органах місцевого самоврядування, то 23 січня 2013 року ОСОБА_3 звернулася із заявою встановленого зразка про переведення з одно виду на інший, а саме на пенсію по ЗУ "Про службу в органах місцевого самоврядування", однак в цьому їй було відмовлено. ОСОБА_4, відповідно до ст.21 ЗУ "Про службу в органах місцевого самоврядування" посадовим особам місцевого самоврядування, які працювали на виборних посадах в органах місцевого самоврядування 8 років і більше, або протягом повних двох і більше скликань, починаючи зі скликання 1990 року призначається пенсія по закону незалежно від того де вони працювали перед призначенням пенсії. У зв"язку з тим, що ОСОБА_4 України "Про службу в органах місцевого самоврядування", який регулює питання пенсійного забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування набрав чинності 04.07.2001 року, а ОСОБА_3 досягла пенсійного віку 09.07.2001 року та не працювала в органах місцевого самоврядування в рамках дії цього закону, то його положення на позивача не поширюються. На підставі чого просила відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 5 травня 2017 року здійснено заміну відповідача управління Пенсійного фонду України в Рахівському районі Закарпатської області на належного відповідача - Тячівське об"єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено та визнано відповідачем, що позивачка ОСОБА_3 15.08.2001 року звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Рахівському районі з заявою про призначення їй пенсії по віку, що стверджується копією особистої заяви позивачки ОСОБА_3

На даний час позивачка ОСОБА_3 перебуває на обліку в УПФУ в Рахівському районі Закарпатської області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що підтверджується довідкою № 1196 виданою 26.10.2012 року УПФУ в Рахівському районі.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_3 працювала у Лазещинській сільській раді на посаді секретаря виконкому в період з 18.03.1967 року по 24.08.1979 року. Її загальний трудовий (нині страховий) стаж роботи на час досягнення пенсійного віку складає понад 40 років в тому числі 12 років 5 місяців та 6 днів стажу державної служби. Вище наведене підтверджується довідкою №21 виданою 02.04.2012 року виконкомом Лазещинської сільської ради та записами у трудовій книжці ОСОБА_3

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_3 в особі представника за довіреністю ОСОБА_1 неодноразово зверталася до управління ПФУ в Рахівському районі із заявами про переведення пенсії за віком на пенсію державного службовця, оскільки вона являлася посадовою особою місцевого самоврядування та працювала на виборних посадах.

Однак, в цьому позивачу було відмовлено у зв'язку із тим, що пенсійного віку позивач досягла до набрання чинності Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а відповідно до положень статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони скасовують або пом'якшують відповідальність особи. Крім цього, вона не перебувала на час досягнення пенсійного віку на посаді державного службовця та не виконала вимог особистого звернення.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), на одержання пенсії державних службовців, мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

До стажу державної служби, який дає право на призначення пенсії державного службовця особам, які мають не менше 10 років стажу державної служби, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, зараховуються періоди роботи в органах і на посадах, передбачених Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283, тобто крім роботи на посадах, віднесених до категорій державних службовців, зараховуються інші періоди, зокрема, робота на виборних та відповідальних посадах в партійних, комсомольських та профспілкових органах.

До 20-річного стажу, який дає право на пенсію державного службовця незалежно від місця роботи під час досягнення пенсійного віку, зараховується тільки час роботи на посадах, віднесених до категорій державних службовців. Категорії посад державних службовців визначені статтею 25 Закону України «Про державну службу», якою виборні та відповідальні посади в партійних, комсомольських та профспілкових органах не передбачені.

Відповідно до положень частини другої Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 21.05.1997 дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

За посадовими особами місцевого самоврядування, посади яких на момент набрання чинності цим Законом було віднесено до відповідних категорій та яким присвоєно ранг згідно з пунктом 5 розділу V Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», зберігається така сама категорія та присвоюється такий самий ранг з додержанням вимог цього Закону.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», який набрав чинності 4 липня 2001 року, посадовим особам місцевого самоврядування, які працювали на виборних посадах в органах місцевого самоврядування 8 років і більше за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, призначається пенсія відповідно до цього Закону незалежно від того, де вони працювали перед призначенням пенсії.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (набрав чинності з дня його опублікування 11.07.2003) право на призначення пенсії незалежно від того, де вони працювали перед призначенням пенсії надано також посадовим особам місцевого самоврядування, які працювали на виборних посадах в органах місцевого самоврядування протягом повних двох і більше скликань, починаючи зі скликання 1990 року.

Проте, зазначеним Законом не передбачено поширення його норм на осіб, які не працювали в органах місцевого самоврядування в рамках дії цього Закону

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_3, з 18.03.1967 по 24.08.1979 обрана секретарем виконкому Лазещинської сільської ради, тобто до набрання чинності Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» 04.07.2001.

Відповідно до положень статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони скасовують або пом'якшують відповідальність особи.

ОСОБА_4 України «Про службу в органах місцевого самоврядування» не має зворотної сили, то відповідна норма щодо пенсійного забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які працювали на виборних посадах, може бути застосована виключно до тих осіб, які працювали на виборній посаді в період дії цього закону і на них було поширено дію Закону України «Про державну службу».

Окрім цього, згідно статті 11 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» ( в редакції від 07.06.2001) посадова особа місцевого самоврядування, яка вперше приймається на службу в органи місцевого самоврядування, вважається такою, що вступила на посаду, з моменту складення присяги.

ОСОБА_5 вважається складеною, якщо після її зачитування громадянин України скріплює Присягу своїм підписом. Підписаний текст Присяги зберігається за місцем служби.

Про складення Присяги робиться запис у трудовій книжці із зазначенням дати складення Присяги.

Особа, яка відмовилася від складення Присяги (за винятком осіб, обраних на посади, зазначені в абзаці другому частини першої статті 10 цього Закону), вважається такою, що не вступила на посаду, а рішення про її призначення, обрання чи затвердження вважається таким, що втратило юридичну силу.

Особи, які вперше були обрані на посади сільських, селищних, міських голів, голів рад, старости, складають Присягу на сесії відповідної ради, текст якої визначено в частині першій цієї статті.

Як встановлено судом і не заперечувалося представником позивача, що ОСОБА_3 ОСОБА_5 державного службовця не складала, жодних рангів їй присвоєно не було.

Згідно трудової книжки позивача, наявної в матеріалах справи, то в ній відсутній запис про складення Присяги ОСОБА_3 із відповідним зазначенням дати її складення та присвоєння рангу, що є обов'язковим для набуття статусу державного службовця чи посадової особи органу місцевого самоврядування, що прирівняні до них згідно Закону України «Про державну службу».

Вимоги щодо складення Присяги та присвоєння відповідного рангу для посадових осіб місцевого самоврядування передбачені й Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 04.07.2001.

Посилання представника позивача на те, що стаж роботи позивача на посадах секретаря виконкому сільської ради до 1979 року прирівнюється до стажу роботи державного службовця, не підтверджують тої обставини, що позивач набув такого статусу, що надає право на пенсію за вислугу років державного службовця.

За таких обставин, позивач не набув статусу державного службовця чи посадової особи органу місцевого самоврядування, що прирівняні до них, відтак права на пенсію за вислугою років державного службовця чи посадової особи органу місцевого самоврядування, що прирівняні до них згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993, а тим більше Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 04.07.2001 ( в редакціях, що діяла на час виникнення спірних відносин) немає, а відтак позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 69, 86, 94,118, 159- 163, КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Тячівського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення посадової особи відмовити. .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання повного тексту постанови суду.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.