Справа № 705/351/17
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 705/351/17 Головуючий у 1-й інстанції: Мазуренко Ю.В.
Суддя-доповідач: Коротких А. Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 липня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.

Літвіної Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання та положення ст. 197 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 18 серпня 2016 року позивач звернувся до Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом № 14306/06 від 09.11.2016 року відповідач повідомив позивача про прийняте рішення про відмову йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі того, що відокремлений підрозділ "Шахта" Лутугінська"" державного підприємства "Луганськвугілля", яка видала відповідні довідки, уточнюючі пільговий характер роботи, не знаходиться за місцем реєстрації, немає можливості перевірити дані довідки. Отже, у зв'язку з відсутністю підтвердження пільгового стажу роботи для призначення пенсії за Списком № 1, відповідачем було прийнято рішення (протокол № 2732 від 09.11.2016 року) про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Суд першої інстанції визнав відмову в призначенні пенсії позивачу обґрунтованою, проте колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно довідки Георгіївської селищної ради Лутугинського району Луганської області від 29 серпня 2014 року № 9/15 ОСОБА_3 працював в селищній раді робітником по ремонту та налагодженню електричного обладнання з 26.05.2014 року по 29.08.2014 року. Під час проведення АТО та бойових дій на території Георгіївської селищної ради пожежею знищено будівлю селищної ради та трудову книжку ОСОБА_3, а також документи, які підтверджують кваліфікаційні вимоги та допуск щодо роботи з електрообладнанням до 1000 кВ. (а.с.26).

Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 25.11.2014 року № 841 «Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях» № (далі - Наказ № 841) з 28 листопада 2014 року припинено виробничу та фінансово-господарську діяльність державних підприємств, установ, організацій та об'єднань, що належать до сфери управління Міненерговугілля та господарських товариств, щодо яких Міненерговугілля здійснює управління корпоративними правами держави (далі - підприємства), які знаходяться у зоні здійснення антитерористичної операції, згідно з додатком. До переліку таких підприємств, віднесене і ДП "Луганськвугілля". Відповідно до п. 2 Наказу № 841 керівникам підприємств, зазначених у пункті 1, надано пропозиції щодо переміщення підприємств з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, евакуації працівників (за їх згодою) та евакуації майна та документів у разі можливості.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ДП «Луганськвугілля» зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.48-49).

З матеріалів справи вбачається, що в довідках про пільговий стаж роботи позивача від 21.01.2014 року № 11/243, від 21.01.2014 року № 11/242, від 21.01.2014 № 11/244 зазначено, що позивач працював на посадах, віднесених до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за №1451/11731, а саме: з 12.09.1988 року по 19.10.1988 року - навчався на курсах підземного гірноробочого; з 20.10.1988 року по 30.11.1988 року працював підземним гірноробочим; з 01.12.1988 року по 24.02.1989 року навчався на курсах підземного електрослюсаря; з 25.02.1989 року по 05.04.1989 року був учнем підземного електрослюсаря; з 06.04.1989 року по 06.09.1994 року працював підземним електрослюсарем; з 03.04.1995 року по 09.06.1995 року працював підземним проходчиком.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп.1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі- Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У п.20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок №442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації № 41).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п.4 Порядку №442 та п.п.1.5 п.1 Методичних рекомендацій № 41 періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій № 41 передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень п.п.8, 9 Порядку № 442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Міністерством праці та соціальної політики України разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно з п.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731 (далі - Порядок застосування Списків № 1 і № 2) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до п.4.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені п.4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Вищезазначені висновки відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 16 вересня 2014 року у справі №21-307а/14.

Як вбачається з матеріалів справи, атестація робочих місць, на яких працював позивач, була проведена відповідно до норм чинного законодавства (а.с. 23).

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що вищезазначений стаж позивача дає йому право на пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Список № 1).

Посилання відповідача на неможливість перевірки даних довідок про періоди роботи позивача в зв'язку з відсутністю ДП «Луганськвугілля» за місцем реєстрації є необґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесені відповідні зміни.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що чинним законодавством не передбачено обов'язку Пенсійного фонду встановлення факту знаходження або незнаходження за місцем реєстрації того чи іншого підприємства, а також не передбачено відмови на цій підставі в призначення пенсії.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови було неповно з`ясовано обставини справи та порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів, у відповідності до ч.2 ст. 205 КАС України, приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 травня 2017 року скасувати та ухвалити нову, якою позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області від 24 травня 2017 року, викладене у формі листа від 09.11.2016 року № 14306/06 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_3 за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області призначити ОСОБА_3 пенсію віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 18 серпня 2016 року.

Постанова набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

Головуючий суддя Коротких А. Ю.

Судді: Літвіна Н. М.

Ганечко О.М.