Справа № 308/6363/17
Суддя: Світлик О. М.
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/6363/17
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

07.07.2017 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про скасування рішення про державну реєстрацію права власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Згідно з позовними вимогами позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29215577 від 12.04.2016 року, яким проведено державну реєстрацію права власності за товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18.07.2006 року ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності виконавчого комітету Ужгородської міської ради було набуто у приватну власність квартиру АДРЕСА_1.

15.09.2006 року в забезпечення зобовязань за кредитним договором ОСОБА_1 та АКБ «УкрСиббанк» заключений договір іпотеки на квартиру АДРЕСА_1.

Зазначає, що 25.05.2017 року їм стало відомо, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на підставі договору іпотеки від 15.09.2006 року вчинила запис про реєстрацію права власності № 14127982 за ТзОВ «Кей-Колект» на квартиру АДРЕСА_1.

Запис про реєстрацію права власності № 14127982 за ТзОВ «Кей-Колект» був вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29215577 від 12.04.2016 року.

Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29215577 від 12.04.2016 року, яким проведено державну реєстрацію права власності за ТзОВ «Кей-Колект» на квартиру АДРЕСА_1 вважають протиправним у звязку з наступним:

1) рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29215577 від 12.04.2016 року прийнято з порушенням п. 7 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджений постановою КМУ від 17.10.2013 року № 868 державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру прав проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний субєкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 7 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування обєкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини пятої цієї статті, якими передбачено зокрема державну реєстрацію незавершеного будівництва, речових прав, похідних від права власності, на земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Таким чином, позивач вважає, що реєстрація права власності за ТзОВ «Кей-Колект» на квартиру АДРЕСА_1 є незаконною;

2) рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29215577 від 12.04.2016 року прийнято з порушенням п. 1 ч. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Посилаючись на положення ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», п. п. 1, 3 ч. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», вказує, що, як вбачається із інформаційної довідки від 25.05.2017 року на квартиру АДРЕСА_1 позивачу належала 1/4 від усього права власності, що є меншим за 140 кв.м. Враховуючи викладене вважає, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29215577 від 12.04.2016 року є незаконним;

3) рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 29215577 від 12.04.2016 року прийнято з порушенням п. 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджений постановою КМУ від 17.10.2013 року № 868, яким визначено, що для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: 1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобовязання, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; 2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Однак, позивач вимогу про усунення порушень іпотечного договору не отримував.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 107 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Ознайомившись з адміністративним позовом та доданими до нього матеріалами приходжу до висновку, що у відкритті провадження у даній адміністративній справі слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Пунктами 1, 7 ст. 3 КАС України передбачено, що справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Позивачем заявлено позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за ТзОВ «Кей-Колект» на підставі договору іпотеки нерухомого майна № 0 від 15.09.2006 року.

Таким чином, оскільки зазначені спірні правовідносини повязані із цивільно-правовою угодою та стосуються права власності на спірне нерухоме майно, тобто цивільного права, то даний спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватись судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 14.06.2016 № 826/4858/15 (21-41а16).

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

При цьому, позивач не зазначив, яким чином порушуються його права саме у сфері публічно-правових відносин.

Отже, за субєктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду цивільним судом у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на викладене приходжу до переконання, що даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відтак, у відкритті провадження в даній адміністративній справі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 107, 109 ч. 1 п. 1 КАС України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Розяснити позивачу право на звернення за вирішенням цього спору в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_4