Справа № 127/19512/16-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/19512/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Луценко Л.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

26 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Загороднюка А.Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 управління Національної поліції України у Вінницькій області, Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про забезпечення доказів,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2017 року заяву ОСОБА_5 управління Національної поліції України у Вінницькій області задоволено та визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та закрити провадження по справі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Апелянт в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити її з підстав, викладених в ній.

Представник ОСОБА_5 управління Національної поліції України у Вінницькій області та ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представник Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ОСОБА_5 управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу суду - скасувати, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

13 вересня 2016 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до Вінницького міського суду з заявою про забезпечення доказів шляхом отримання з ОСОБА_5 управління Національної поліції України у Вінницькій області довідки-розрахунку грошового забезпечення, виходячи із розміру існуючих на день призначення пенсії (28.04.2016) посадових окладів поліцейських за спеціальним званням грошового забезпечення, встановленого законодавством для осіб офіцерського складу відповідних категорій за аналогічною посадою, яку обіймав ОСОБА_2.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 вересня 2016 року заяву ОСОБА_2 задоволено та зобовязано Головне управління Національної поліції України у Вінницькій області надати на адресу суду довідку-розрахунок грошового забезпечення.

Листом №374/26-2016 від 08.12.2016 року Головне управління Національної поліції України у Вінницькій області повідомило Вінницький міський суд про відсутність можливості та підстав для надання такої довідки.

ОСОБА_2, вважаючи дії ГУНП України у Вінницькій області незаконними, звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії щодо невиконання вимог ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2016 про забезпечення доказів та зобов'язати Головне управління Нацполіції у Вінницькій області подати звіт про виконання вказаної ухвали. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2, ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року апеляційну скаргу позивача задоволено частково, постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2016 року скасовано, провадження у справі закрито.

16.03.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист по справі №127/198512/16-а, на підставі якого 17.03.2017 року відкрито виконавче провадження, де стягувачем вказано ОСОБА_2

03 квітня 2017 року ОСОБА_5 управлінням Національної поліції України у Вінницькій області подано заяву про визнання виконавчого листа №127/19512/16-а виданого 16.03.2017 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2017 року заяву ОСОБА_5 управління Національної поліції України у Вінницькій області задоволено та визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Задовольняючи вказану заяву суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 був звільнений зі служби з посади інспектора режимної частини виправно-трудової колонії 80 Управління виправно-трудових установ УВС Дніпропетровського облвиконкому, яка підвідомча Державній пенітенціарній службі України та не входить до складу ГУНП України у Вінницькій області, у звязку з чим неможливо провести аналогію за посадами, а тому виконавчий лист №127/19512/16-а виданий 16.03.2017 року визнаний таким, що не підлягає виконанню. Також суд послався на ч.1 ст.72 КАС України, згідно з якою, обставини встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи чи особа, щодо якої встановлені ці обставини, а саме ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року встановлено виконання ГУ НП України у Вінницькій області вимог ухвали про забезпечення доказів.

Колегія судді частково погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч. 2 ст. 69 КАС України, докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 73 КАС України встановлено, що особи, які беруть участь у справі та обґрунтовано вважають, що надання потрібних доказів стане згодом неможливим або ускладненим, мають право просити суд забезпечити ці докази. Забезпечення доказів може здійснюватися також за заявою заінтересованої особи до відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 79 КАС письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 КАС України, письмові докази, які витребовує суд, надсилаються безпосередньо до адміністративного суду. Суд може також уповноважити заінтересовану сторону або іншу особу, яка бере участь у справі, одержати письмовий доказ для надання його суду.

З матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з заявою про забезпечення доказів шляхом отримання з ОСОБА_5 управління Національної поліції України у Вінницькій області довідки-розрахунку грошового забезпечення, виходячи із розміру існуючих на день призначення пенсії (28.04.2016) посадових окладів поліцейських за спеціальним званням грошового забезпечення, встановленого законодавством для осіб офіцерського складу відповідних категорій за аналогічною посадою, яку обіймав ОСОБА_2.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 вересня 2016 року заяву ОСОБА_2 задоволено та зобовязано Головне управління Національної поліції України у Вінницькій області надати на адресу суду довідку-розрахунок грошового забезпечення, виходячи із розміру існуючих на день призначення пенсії (28.04.2016 року) посадових окладів поліцейських за спеціальним званням грошового забезпечення, встановленого законодавством для осіб офіцерського складу відповідних категорій за аналогічною посадою, яку обіймав ОСОБА_2

Згідно супровідного листа вказана ухвала направлена ГУНП України у Вінницькій області 22.09.2016 року та згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримана останнім 26.09.2016 року.

На виконання вимог ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 16 вересня 2016 року листом №374/26-2016 від 08.12.2016 року ГУНП України у Вінницькій області повідомило щодо відсутності можливості надати довідку-розрахунок грошового забезпечення за аналогічною посадою колишнім працівникам органів внутрішніх справ органами Національної поліції. Також зазначено, що ОСОБА_2 в будь-яких правовідносинах з ГУНП України у Вінницькій області не перебував, службу в УМВС України у Вінницькій області не проходив, а був вільнонайманим працівником на посаді коменданта групи з обслуговування персоналу і охорони УМВС України у Вінницькій області. Наказом начальника УМВС України у Вінницькій області від 14.05.2001 року позивач був звільнений за ч. 1 ст.40 КЗпП України, у звязку зі скороченням посади та відмови від запропонованої посади прибиральника службових приміщень.

В листі ГУНП України у Вінницькій області також вказано про неможливість надати довідку-розрахунок грошового забезпечення за аналогічною посадою, яку обіймав ОСОБА_2, а саме інспектора режимної частини виправно-трудової колонії 80 Управління виправно-трудових установ УВС Дніпропетровського облвиконкому, у звязку з тим, що відповідно до постанови КМУ від 16.09.2015 року №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» Головне управління Національної поліції у Вінницькій області є окремою юридичною особою, до складу якої не входить Державна пенітенціарна служба України.

Як слідує з даної відповіді такий доказ, як довідка-розрахунок грошового забезпечення за аналогічною посадою колишніх працівників органів внутрішніх справ виходячи із розміру існуючих на день призначення пенсії в ГУНП України у Вінницькій області відсутній, тобто, такий доказ фактично не існує, не створений в процесі діяльності суб"єкта владних повноважень, а тому унеможливлено його надання в безспірному порядку.

ОСОБА_2, вважаючи, що ГУНП України у Вінницькій області не виконано вимоги ухвали від 16.09.2016 року, звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУНП у Вінницькій області, як суб'єкта владних повноважень, по факту невиконання вимог ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2016 про забезпечення доказів;

- зобов'язати ГУНП у Вінницькій області подати у встановлений судом строк звіт про виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2016 про забезпечення доказів.

За результатами розгляду справи постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 16.12.2016 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Крім того, по тексту вказаного рішення судом зазначено, що у випадку неналежного виконання ухваленого судом рішення, яке набрало законної сили та є обовязковим для виконання, виконання такого рішення може бути забезпечено в порядку, визначеному ст. 268, 269, 271 КАС України, шляхом застосування заходів процесуального примусу, або в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

ОСОБА_2, не погоджуючись з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року апеляційну скаргу позивача задоволено частково, постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 16 грудня 2016 року скасовано, провадження у справі закрито.

Вказаним рішенням встановлено, що на час розгляду справи в суді ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 16 вересня 2016 року про забезпечення доказів виконана, оскільки листом ГУНП України у Вінницькій області №374/26-2016 від 08.12.2016 року повідомлено про неможливість надання довідки-розрахунку грошового забезпечення, виходячи із розміру існуючих на день призначення пенсії посадових окладів поліцейських.

Крім того, судом вказано, що позовні вимоги, заявлені ОСОБА_2І про надання оцінки правомірності дії відповідача під час виконання ухвали суду та зобовязання відповідача подати звіт про виконання вказаної ухвали, не можуть бути предметом судового розгляду в порядку адміністративного судочинства окремо від матеріалів розгляду заяви ОСОБА_2 про забезпечення доказів, зазначено, що ненадання довідки-розрахунку субєктом владних повноважень не може бути оскаржено в окремому провадженні до адміністративного суду, оскільки діяльність суду по збиранню доказів є процесуальною дією суду.

Враховуючи вказані висновки, слід зазначити, що процесуальна діяльність суду по збиранню доказів регламентується КАС України. Забезпечення доказів є одним з способів отримання доказів у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 КАС України встановлено, що у разі неподання без поважних причин письмових чи речових доказів, що витребувані судом, та не повідомлення причин їх неподання суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів для дослідження судом.

Тимчасове вилучення доказу для дослідження його судом - це захід процесуального примусу, що полягає у відібранні за ухвалою суду документа чи іншого об"єкта матеріального світу, який може бути доказом в адміністративній справі, від його володільця з метою дослідження його судом.

Тобто, невиконання ухвали суду про забезпечення доказів без поважних причин та неповідомлення причин їх ненадання, тягне за собою застосування заходів процесуального примусу.

Проте, Вінницьким міським судом не було вжито передбачених законом заходів процесуального примусу відповідно до положень ч. 1 ст. 271 КАС., а за заявою ОСОБА_2 від 01 березня 2017 року видано виконавчий лист по справі №127/19512/16-а.

17.03.2017 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_6 на підставі виконавчого листа №127/19512/16-а виданого 16.03.2017 року, відкрито виконавче провадження про зобовязання ГУНП України у Вінницькій області надати на адресу суду довідку-розрахунок грошового забезпечення, виходячи із розміру існуючих посадових окладів поліцейських за аналогічною посадою, яку обіймав ОСОБА_2 та стягувачем зазначено ОСОБА_2

03.04.2017 року постановою старшого державного виконавця за невиконання рішення суду на ГУНП України у Вінницькій області накладено штраф у розмірі 5100 грн. та зобовязано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів.

03.04.2017 року ГУНП України у Вінницькій області звернулось до Вінницького міського суду Вінницької області з заявою про визнання виконавчого листа №127/19512/16-а таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на ч. 4 ст. 259 КАС України, якщо обовязок боржника відсутній повністю або частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

За результатом розгляду заяви, суд першої інстанції прийшов до висновку, що виконавчий лист не підлягає виконанню.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції щодо підстав визнання виконавчого листа №127/19512/16-а виданого 16.03.2017 року таким, що не підлягає виконанню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.259 КАС України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, визначені ч.4 ст.259 КАС України, ними є: видання виконавчого листа помилково; якщо обовязок боржника відсутній повністю або частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; інші причини.

При дослідженні матеріалів справи, судом встановлено, що згідно листа ГУНП України у Вінницькій області №374/26-2016 від 08.12.2016 року неможливо надати довідку-розрахунок грошового забезпечення за аналогічною посадою колишнім працівникам органів внутрішніх справ органами Національної поліції.

Тобто, судом першої інстанції при видачі виконавчого листа №127/19512/16-а не встановлено наявність існування такої довідки-розрахунку, не взято до уваги факт виконання ГУНП України у Вінницькій області вимоги ухвали від 16.09.2016 року та видано виконавчий лист всупереч вимогам як ст.ст.258,259 КАС України так і ст.271 КАС України щодо тимчасового вилучення доказів для дослідження судом.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що довідки-розрахунку грошового забезпечення, посадових окладів поліцейських за спеціальним званням грошового забезпечення, встановленого законодавством для осіб офіцерського складу відповідних категорій за аналогічною посадою, яку обіймав ОСОБА_2, щодо якої позивачем подано заяву про забезпечення доказів, на момент розгляду справи взагалі не існує, вказана довідка підлягає створенню, з приводу чого існує спір та наявні заперечення ГУНП України у Вінницькій області, викладені в листі №374/26-2016 від 08.12.2016 року.

Крім того, на помилковість видачі виконавчого листа №127/19512/16-а, свідчить і те, що згідно резолютивної частини ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 16 вересня 2016 року зобовязано ГУНП України у Вінницькій області надати на адресу Вінницького міського суду Вінницької області довідку-розрахунок, щодо створення якої існує спір.

Проте, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№5359282 від 17.03.2017 року стягувачем зазначено ОСОБА_2, що прямо суперечить резолютивній частині ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 16 вересня 2016 року, та свідчить про те, що судом помилково застосовано процедуру примусового виконання за виконавчим листом. Крім того, про неможливість застосування цієї процедури свідчить скасування Вінницьким апеляційним адміністративним судом постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 16.12.2016 року, на яку суд вже посилався у своїх висновках.

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу.

Враховуючи, що судом першої інстанції не повно з"ясовані обставини, що мають значення для справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню в частині скасування рішення суду, однак інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 199, 202, 205, 206, 212, 254,259,271 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2017 року скасувати.

Заяву ОСОБА_5 управління Національної поліції України у Вінницькій області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий лист №127/19512/16-а виданий 16.03.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області про зобов'язання ОСОБА_5 управління Національної поліції України у Вінницькій області надати довідку-розрахунок грошового забезпечення, виходячи з розміру існуючих на день призначення пенсії посадових окладів поліцейських за аналогічною посадою, яку обіймав ОСОБА_2, таким, що не підлягає виконанню, повністю.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 211, 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 30 червня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8