Справа № 161/2470/17
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/6172/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мікули О.І.,

суддів Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, зобовязати Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити перерахунок та виплату їй пенсії державного службовця в розмірі заробітної плати з урахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, визначених у довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» №484 від 01 вересня 2016 року з урахуванням виплачених сум.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії за період з 25 жовтня 2011 року до 14 серпня 2016 року залишено без розгляду. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії задоволено частково. Визнано протиправною відмову Луцького обєднаного управління пенсійного фонду України у Волинській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням індексації доходів, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення. Зобовязано Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 80% від заробітної плати з урахуванням індексації доходів, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення з урахування уже виплачених сум, починаючи з 17 листопада 2016 року. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за необґрунтованістю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових потреб, індексація заробітної плати не належать до інших надбавок та не включаються у структуру заробітної тати, з якої визначається розмір пенсії державного службовця. Тому при визначенні розміру призначеної (перерахованої) пенсії обґрунтовано не були враховані ці виплати. Крім того, з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України Про державну службу не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. Пенсії, призначені до 01 червня 2015 року, продовжують виплачувати у раніше встановленому розмірі. Апелянт також звертає увагу на те, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, оскільки пенсія державного службовця ОСОБА_1 призначена у 2013 році, то позивач могла і повинна була дізнатися про неврахування до складу її заробітної плати при призначення пенсії інших виплат значно раніше. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, тому відповідно до положень ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 25 жовтня 2013 року перебуває на обліку в Луцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області як одержувач пенсії призначеної згідно зі ст.21 Закону України «Про службу органах місцевого самоврядування» відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 80 % від заробітної плати.

Довідкою ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області № 484 від 01 вересня 2016 року підтверджується, що ОСОБА_1 нараховувалася та виплачувалася матеріальна допомога, інші виплати та зазначено, що на всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний податок на загальнообов'язкове державне страхування; з 01 жовтня 2011 року по 30 вересня 2013 року загальна сума надбавок, премії та інших виплат, з яких нараховано та утримано страхові внески, згідно із ст.2 Закону України «Про збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування» становить 23771,50 грн.

17 листопада 2016 року позивач звернулася до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області із заявою, в якій просила провести перерахунок призначеної їй пенсії з моменту призначення з урахуванням сум усіх виплат, на які були нараховані та сплачені страхові внески.

Рішенням №1170/02-15 від 22 грудня 2016 року Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області відмовило позивачу у задоволенні заяви, мотивуючи це тим, що відповідно до частини пятої розділу III Закону України від 02 березня 2015 року № 213-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначалась, зокрема, згідно з Законом України «Про органи місцевого самоврядування». Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 внесено зміни до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, зокрема до Постанови КМУ від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» згідно чого виключено п.4 вищезазначеної постанови, з абз.1 п.5 виключено слово «перерахунок» відповідно до якого скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким перераховуються відповідно до Закону України «Про органи місцевого самоврядування». З 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України Про державну службу №3723-XII від 16 грудня 1993 року (розділ III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213). Відповідно до ст. 90 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-УІІІ «Про державну службу», який набрав чинності з 01 травня 2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Таким чином, з 01 червня 2015 року пенсії відповідно до Закону України «Про органи місцевого самоврядування» не призначаються, а призначені з 01 червня 2015 року не перераховуються.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що виплачені позивачці індексація грошових доходів, матеріальна допомоги на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань, входять до системи оплати праці державного службовця, оскільки отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Разом з тим, позовні вимоги за період 25 жовтня 2011 року до 14 серпня 2016 року необхідно залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з такого.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Відповідно до приписів ст.2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Ч.2 ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії 25 жовтня 2013 року) передбачала, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Судом встановлено, що позивачу призначена пенсія на підставі Закону України "Про державну службу" з розрахунку 80 % від суми заробітної плати з 25 жовтня 2013 року.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Відповідно до ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до вказаних нормативних актів пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально- побутових питань, індексації грошових доходів та інших виплат, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція узгоджується з практикою Верховного Суду України (постанова від 20 лютого 2012 року справа № 21-430а11, постанова від 28 травня 2013 року справа № 21-97а13, постанова від 04 березня 2014 року справа № 21-14а14), та відповідно до ч. 1 ст.244-2 КАС України є обов'язковою для застосування.

З поданої позивачем довідки про складові заробітної плати № 484 від 01 вересня 2016 року, виданої позивачу ОСОБА_2 сільської ради Луцького району Волинської області, вбачається, що на всі виплати, які включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи, що вказані у позові складові заробітної плати отримувались позивачем під час проходження служби та на них нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідача щодо не включення цих надбавок при призначенні пенсії саме в такому розмірі є неправомірними, та правомірно зобовязано здійснити такий перерахунок та виплату з врахуванням вищевказаних виплат з 17 листопада 2016 року.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність включення індексації заробітної плати до системи оплати праці державного службовця, оскільки індексація є складовою частиною заробітної плати, оскільки є додатковою заробітною платою та грошовим доходом населення, який згідно зі ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» враховуються при обчисленні пенсій.

Покликання апелянта на необхідність застосування до спірних правовідносин п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким передбачено, що в разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, колегія суддів вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії та в разі зміни посадових окладів, а не у цьому випадку, коли здійснюється перерахунок у звязку з неправильним визначенням розміру пенсії при первинному її призначенні.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції в цій частині.

Оскільки постанова Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 квітня 2017 року у справі № 161/2470/17 в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог та залишення частини позовних вимог без розгляду не оскаржується в апеляційному порядку, та в процесі апеляційного провадження не було виявлено порушень, допущених судом першої інстанції, які б призвели до неправильного вирішення справи в цій частині, тому колегія суддів вважає недоцільним виходити за межі апеляційної скарги та переглядати оскаржувану постанову в цій частині.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог в частині визнання протиправними дій та зобовязання здійснити перерахунок і виплатити пенсію державного службовця з врахуванням виплат, які не були включені при призначенні пенсії державного службовця за віком і на які фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування з 17 листопада 2016 року, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 квітня 2017 року у справі № 161/2470/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: А.Р. Курилець

ОСОБА_3