Справа № 239/704/16-а
Суддя: Грідяєва М. В.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року Новогродівський міський суд Донецької області

в складі: головуючого судді Грідяєвої М.В.

при секретарі Кравченко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новогродівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання зарахувати до страхового стажу періоди догляду за дитиною-інвалідом та періоди роботи, зобовязання призначити пенсію за віком,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання зарахувати до страхового стажу періоди догляду за дитиною-інвалідом та періоди роботи, зобовязання призначити пенсію за віком, вказуючи на те, що 24.03.2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.17 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та розділу XV ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Стаття 17 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» визначає, що жінки, які народили пятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії. Відповідно до п.3 прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» тимчасово, до прийняття відповідного закону жінки, які народили пятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належить також діти-інваліди віком до 16 років. Рішенням УПФУ від 23.06.2016 року №14 їй, матері інваліда з дитинства відмовлено в призначені пенсії за віком з посилання на недостатність 15-річного стажу роботи, на думку ПФУ її страховий стаж складає 13 років 04 місяці 07 днів, період по догляду за дитиною-інвалідом з 01.03.1997 року по 30.11.1999 року не зараховано до страхового стажу за довідкою УПСЗН Київського району м.Донецька, в звяку з неналежним оформленням довідки та період роботи в «Динамо-Люкс» з 01.09.2004 року по 24.06.2007 рік так як згідно даних персоніфікованного обліку страхові внески не сплачені. Відповідачем не застосовано Порядок надання та оформлення документів для призначення перерахунку пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затверджене постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1, до предмету якого входить перелік документів, необхідний для призначення пенсії. Дії відповідача по відмові вважає протиправними та такими, що порушують соціальні гарантії на пенсійне забезпечення. Щодо протиправності дій відповідача по не зарахуванню до страхового стажу позивача часу догляду за дитиною-інвалідом з 01.03.1997 року по 30.11.1999. При призначенні пенсії жінкам-матерям інвалідів з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини, на підтвердження чого свідчить п.2.17 Порядку №22-1. Вона, ОСОБА_1, є матірю двох дітей, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження. ОСОБА_2, є інвалідом з дитинства до досягнення шестирічного віку з діагнозом: стан після операції з приводу пухлини г/мозоку з проростанням в 1V желудочок. Визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акту огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоровя, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про періоди призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років. Довідкою ЛКК №62-2 від 30.03.2016 року, виданій поліклічним відділенням Новогродівської центральної міської лікарні, ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства, так як пухлинний процес мав місце до шести річного віку, інвалід дитинства з 26.12.1990 (7років 1 місяць), медичний висновок №406 від 25.12.2016 року. Вказана довідка була надана відповідачу. При визначені права на пенсійне забезпечення до страхового стажу зараховується час догляду за дітьми, до стажу роботи зараховується час догляду за дитиною-інвалідом віком до 16 років. 09.11.1993 року вона звільнена з роботи по догляду за дитиною-інвалідом дитинства, який потребує постійного стороннього догляду. Згідно довідки УПСЗН вона перебувала на обліку в УСЗН Київського району м.Донецька, отримувала державну соціальну допомогу по догляду за дитиною-інвалідом дитинства ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. Допомога призначена з 01.03.1997 року по 30.11.1999. На підтвердження періоду призначенні допомоги по догляду за дитиною-інвалідом ОСОБА_2 свідчать архівні матеріали УСЗН особова справа, розпорядженням знято з обліку з 01.12.1999 року в звязку з не поданням документів на продовження виплати допомоги. У відповідача відсутні підстави для сумнівів в достовірності наданих позивачем документів на підтвердження наявного стажу. Щодо безпідставності не зарахування до страхового стажу періодів роботи у ТОВ «Динамо-Люкс» з 01.09.2004 року по 24.05.2007 рік. Основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Посилається на Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що саме трудова книжка є основним документом з підтвердження трудового стажу роботи. Згідно записів у трудовій книжці, вона з 01.09.2004 року по 24.06.2007 рік перебувала у трудових правовідносинах з ТОВ «Динамо-Люкс», працювала адміністратором ресторану «Джон Хьюз», звільнена за власним бажанням за ст.38 КЗпроП України. Відповідач зобовязаний зарахувати спірний період роботи позивача у ТОВ «Динамо-Люкс» до страхового стажу, оскільки відповідно до ст.20 Закону, зобовязання по нарахуванню, обчисленню і сплаті у встановлені строки та в повному обсязі страхових внесків покладені на страхувальника, який і несе відповідальність за несплату страхових внесків. Крім того, згідно архівних даних УПФ України у Ворошилівському районі м.Донецьк, за період роботи, що є спірним із її заробітної плати щомісяця проводилось утримання страхових внесків, які сплачені повністю. Зарахування спірних періодів до страхового стажу надає позивачу право на пенсійне забезпечення за ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як матері інваліда з дитинства, після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років. На час звернення з заявою про призначення пенсії у неї виникло право на пенсійне забезпечення за віком. Просить визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ від 23.06.2016 року №14 про відмову в призначенні їй пенсії відповідно до ст.17 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та пункту 3 розділу XV ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зобовязати відповідача зарахувати до її страхового стажу період здійснення догляду за дитиною-інвалідом з 01.03.1997 року по 30.11.1999 року та період роботи в ТОВ «Динамо-Люкс» з 01.09.2004 року по 24.06.2007 рік, зобовязати відповідача призначити їй пенсію за віком на підставі ст.17 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 24.03.2016 року, подати звіт про виконання судового рішення, стягнути з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 551грн. 20 коп. Позивач та її представник в судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, згідно письмової заяви представника позивача, просять розглянути позов без їх участі, на позові наполягає.

Представник відповідача ОУПФ в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відповідно до ч.4 ст.128 КАС України суд вважає можливим розглянути справу без участі представника відповідача, позивача та його представника на підставі наявних в ній доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає адміністративний позов ОСОБА_1 обґрунтованим частково та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Згідно свідоцтва про шлюб, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, після реєстрації шлюбу ОСОБА_4, 08.12.2001 року зареєстрували шлюб, актовий запис №774.

Згідно свідоцтв про народження, позивач має двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно висновку головного нейрохірурга Департаменту охорони здоровя Донецької облдержадміністрації ОСОБА_6 від 29.03.2016 року, з огляду на медичні документи ОСОБА_2 може рахуватися як інвалід дитинства, так як пухлинний процес мав місце до 6-ти річного віку.

Згідно довідок ВКК Новогродівської МЦЛ №40/3 від 26.12.2001 року, №56-2 від 15.02.2016 року, №62-2 від 30.03.2016 року ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства 26.12.1990 року (7 років 1 місяць), згідно медичного висновку №406 від 26.12.1990 року, з діагнозом: пухлина червя мозжечка з ростом в 4 шлунок, процес після операції.

Згідно записам в трудовій книжці, позивач 09.11.1993 року звільнена з Донецького філіалу інституту «Укркомунікаіпрроект» по уходу за дитиною інвалідом дитинства, яка потребує постійного стороннього догляду, з 01.09.2004 року по 24.06.2007 року працювала в ТОВ «Динамо-Люкс» адміністратором ресторану, звідки звільнена за власним бажанням.

Згідно повідомлення та розрахунку стажу ПФУ від 23.06.2016 року ОСОБА_7 не має право на пенсію, з врахуванням страхового стажу 13 років 4 місяці 7 днів.

Згідно паспорту громадянина України, позивач ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішенням ПФУ в м.Новогродівка №14 від 23.06.2016 року ОСОБА_7 за її заявою від 24.03.2016 року №1263 про призначення пенсії за віком згідно ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та розділу ХV прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в призначені пенсії відмовлено, в звязку з не зарахуванням до страхового стажу періоду по догляду за дитиною-інвалідом з 01.03.1997 року по 30.11.1999 року, в звязку з не оформленням довідки УПСЗН Київського району м.Донецька належним чином, та не зарахуванням до страхового стажу періоди роботи в «Динамо-Люкс» з 01.09.2004 року по 24.06.2007 року, так як згідно даних персоніфікованого обліку страхові внески не сплачені.

Згідно протоколів №2012 від 25.09.1997 року, №9 від 15.09.1998 року Київського ОСЗН м.Донецьк ОСОБА_5 призначена пенсія по уходу за інвалідом дитинства з 01.03.1997 року, з 01.12.1997 року по 30.11.1999 року, розпорядженням від 20.10.2000 року знята з обліку з 01.12.1999 року в звязку з не предявленням документів протягом шести місяців по 30.11.1999 року.

Згідно довідки з архіву, з системи персоніфікованого обліку УПФУ у Ворошиловському районі м.Донецьк, з 01.09.2004 року по 30.06.2007 рік страхові внески із зарплати ОСОБА_1 нараховані страхувальником «Динамо-Люкс».

Судом встановлено, що позивач є матірю сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом з дитинства, позивач з 09.11.1993 до 02.09.2002 року припинила трудову діяльність, доглядала за дитиною інвалідом з дитинства, статус дитини інваліда з дитинства підтверджений належними доказами, медичними документами висновками ВЛК, здійснення позивачем з 01.03.1997 року по 30.11.1999 року догляду за дитиною-інвалідом підтверджується довідками з УПСЗН, згідно яких позивачу була призначена допомога по догляду за інвалідом дитинства. В звязку з чим, рішення відповідача в частині неврахування в страховий стаж вказаного періоду догляду за дитиною позивачу є неправомірним та підлягає зарахуванню з наступних підстав.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, п.1 ч.3 ст.2 та ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти, чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» жінки, які народили пятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього ж віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (стаття 94).

Відповідно до п. «є» ч.1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується час догляду за інвалідом 1 групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього нагляду.

Відповідно до п.3 прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» тимчасово, до прийняття відповідного закону жінки, які народили пятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належить також діти-інваліди віком до 16 років.

Відповідно Постанови ПФУ №22-1 від 25.11.2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" , п. 2.1. до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про народження дитини, виховання її до шестирічного віку, про визнання дитини заявника інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом (при призначенні пенсії згідно з абзацом четвертим пункту 3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону); П. 2.17. при призначенні пенсій жінкам, які народили пятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, матерям інвалідів з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання пятьох або більше дітей чи дитини-інваліда, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку - на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини. У разі смерті дитини подається свідоцтво про смерть. П. 2.18. визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоровя, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Судом встановлено, що позивач надала відповідачу всі передбачені документи для зарахування до стажу роботи часу догляду за дитиною-інвалідом, а саме свідоцтво про народження, висновки медичних закладів, висновок ЛКК про визнання дитини інвалідом дитинства, довідку про призначення допомоги по догляду за дитиною інвалідом, в звязку з чим вказаний період підлягає зарахуванню в період роботи при призначені пенсії за віком.

Станом на час звернення позивача з заявою до УПФУ 24.03.2016 року позивачу, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4, виповнилось 50 років, тобто позивач мав необхідний вік для призначення пенсії за віком на підставі статті 17 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Щодо рішення відповідача в частині не зарахування до страхового стажу періодів роботи відповідача в звязку з несплатою страхових внесків підприємством є неправомірним та суперечить Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування;

Відповідно до ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за рахунок сум, що находять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

З аналізу ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» вбачається, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює позивач, саме він нараховую страхові внески із заробітної плати застрахованої особи.

Таким чином, посилання відповідача про то, що підприємством, на якому працювала позивач ТОВ «Динамо-Люкс», не було сплачено страхові внески за період з 01.09.2004 року по 24.06.2007 року є безпідставними, оскільки із заробітної плати позивача щомісячно утримувалась сума страхових внесків, а крім того, він не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обовязків підприємством, на якому він працює.

На підставі зазначеного, рішення УПФУ в м.Новогродівці №14 від 23 червня 2016 року про відмову в призначені пенсії ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню, а вимоги позивача про зобовязання відповідача зарахувати в страховий стаж період здійснення догляду за дитиною-інвалідом з 01.03.1997 року по 30.11.1999 року та період роботи в ТОВ «Динамо-Люкс» з 01.09.2004 року по 24.06.2007 рік для призначення пенсії на підставі ст.17 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та п.3 розділу XV ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» підлягає задоволенню, в звязку з скасуванням рішення, заява позивача від 24.03.2016 року №1263 про призначення пенсії підлягає потворному розгляду відповідачем.

Вимоги позивача про зобовязання відповідача призначити пенсію за віком є передчасними та задоволенню не підлягають, як і вимоги про зобовязання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, так як відповідно до ст.267 КАС України це є правом, а не обовязком суду.

Відповідно до ст.94 КАС України, в звязку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст.19, 46 Конституції України, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону від 09.07.2003 року № 1058-IV, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст.2, 9, 11, 86, 94, 159, 160, 162, 163, 186 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання зарахувати до страхового стажу періоди догляду за дитиною-інвалідом та періоди роботи, зобовязання призначити пенсію за віком задовольнити частково.

Рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Новогродівці №14 від 23 червня 2016 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 визнати неправомірним та скасувати його.

Зобовязати Селидовське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1, який дає право на призначення пенсії за віком відповідно до ст.17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.3 розділу XV ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», періоди здійснення догляду за дитиною-інвалідом з 01 березня 1997 року по 30 листопада 1999 року та період роботи у ТОВ «Динамо Люкс» з 01 вересня 2004 року по 24 червня 2007 рік.

Зобовязати Селидовське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторне розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 березня 2016 року №1263 про призначення пенсії за віком.

Стягнути з Селидовського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду Донецької області через Новогродовский міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на нього протягом 10 з дня її проголошення.

Постанову виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя: