Справа № 545/2331/13-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" червня 2017 р. м. Київ К/800/9337/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Мороз В.Ф.

Голяшкін О.В.

Донець О.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу госпрозрахункового мисливсько-рибальського господарства Полтавської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок на постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 01 листопада 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2014 року у справі за позовом госпрозрахункового мисливсько-рибальського господарства Полтавської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок до Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (надалі також - сільська рада) про скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

Госпрозрахункове мисливсько-рибальське господарство Полтавської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок (далі по тексту - ГМРГ Полтавської обласної організації УТМР) звернулося з позовом, в якому просило скасувати рішення Чорноглазівської сільської ради Полтавської області від 10 грудня 2012 року «Про надання погодження ПАФ «Подоляка» на користування мисливськими угіддями на території Чорноглазівської сільської ради».

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 01 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувані рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Судова колегія вбачає підстави для часткового задоволення касаційної скарги з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 29 квітня 1998 року між Державним лісогосподарським об'єднанням «Полтаваліс» та позивачем укладено типовий договір про умови ведення мисливського господарства.

Відповідно до умов вказаного договору позивачу рішенням Полтавської обласної ради від 20.02.1998 року надано мисливські угіддя для мисливського господарства загальною площею 62233 тис. га, у тому числі лісові угіддя - 7098,58 га, польові - 53415, 43 га, водно - болотні - 1724, 49 га., терміном до 29 квітня 2013 року.

В подальшому 12.08.2005 року було укладено договір про умови ведення мисливського господарства між Полтавським обласним управлінням лісового господарства та позивачем, якому рішеннями Полтавської обласної ради від 20.02.1998 року та від 27.04.2004 року, було надано терміном до 28 лютого 2013 року мисливські угіддя для ведення мисливського господарства загальною площею 26955 га, у тому числі: лісові угіддя - 4428 га, польові - 21508 га, болотні - 1019 га.

По закінченню строку дії даного договору, маючи намір продовжити користування угіддями для ведення мисливського господарства, позивачем, в порядку ст. 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" від 22 лютого 2000 року № 1478-ІІІ (далі Закон № 1478-ІІІ), було надіслано до ряду землекористувачів та землевласників мисливських угідь, які знаходяться на території Чорноглазівської сільської ради, клопотання з проханням продовжити термін користування землею мисливського господарства якими в подальшому було погоджено користування мисливськими угіддями на території Чорноглазівської сільської ради.

Також була отримана відповідь від 14.03.2013 року № 791/01-24 від Полтавської райдержадміністрації Полтавської області про погодження надання в установленому чинним законодавством порядку в користування позивачу мисливських угідь для ведення мисливського господарства, в тому числі на території Чорноглазівської сільської ради.

09 січня 2013 року позивач звернувся до Чорноглазівської сільської ради з клопотанням про погодження подальшого користування мисливськими угіддями на території Чорноглазівської міської ради строком на 25 років.

Листом від 21.01.2013 року № 23 Чорноглазівською сільською радою позивачеві було надано відповідь про відсутність можливості надати відповідне погодження, оскільки Чорноглазівською сільською радою від 10.12.2012 року було прийнято рішення про надання погодження на користування угіддями на території сільської ради ПАФ «Подоляка».

Не погодившись із вищевказаним рішенням Чорноглазівської сільської ради від 10.12.2012 року про надання погодження на користування спірними мисливськими угіддями на території сільської ради ПАФ «Подоляка», позивач звернуся з даним позовом про його скасування.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди виходили з того, що відповідно до статті 22 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» мисливські угіддя для ведення мисливського господарства надаються у користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, погодженим з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, а також власниками або користувачами земельних ділянок. У зв'язку з цим зазначили, що прийняття рішення про надання мисливських угідь у користування у даному випадку віднесено до компетенції обласної ради за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства. Водночас вирішення питання про надання погодження сільською радою є лише формальним етапом процедури з надання обласною радою в користування мисливських угідь і не впливає на реалізацію позивачем свого права на користування мисливськими угіддями на території сільської ради. При цьому при наданні погодження сільська рада відає лише землями в межах відповідного населеного пункту та землями запасу поряд з іншими землевласниками та землекористувачами в межах сільської ради. Отримання погодження сільською радою не є визначальною при прийнятті обласною радою рішення про надання в користування мисливських угідь,

Судова колегія вважає помилковим висновок судів попередніх інстанцій про публічно-правовий характер даного спору та його належність до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Пунктом першим частини першої статті 3 КАС України справу адміністративної юрисдикції визначено як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Вирішуючи спір по суті, суди не врахували, що при наданні погодження відповідна сільська рада поряд з іншими землевласниками та землекористувачами, які погоджували користування землею для ведення мисливських угідь, діяла як рівноправний суб'єкт таких відносин, а не при здійсненні владних управлінських функцій.

Висновок про непідвідомчість спору адміністративному суду, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно користування мисливськими угіддями був зроблений Верховним Судом України, зокрема у постанові від 11 листопада 2015 року (справа №21-2926а15) .

За викладеного судова колегія вбачає підстави для скасування оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій та закриття провадження у справі, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 228 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку та закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Керуючись статтями 222, 223, 228, 230 КАС України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу госпрозрахункового мисливсько-рибальського господарства Полтавської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок задовольнити частково.

Постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 01 листопада 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2014 року скасувати.

Провадження у справі закрити.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: В.Ф. Мороз

О.В. Голяшкін

О.Є Донець