Справа № 808/3342/16
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2017-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року 10 год. 15 хв.Справа № 808/3342/16 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Деметра» до Пологівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Деметра» (далі іменується позивач) звернулось із адміністративним позовом до Пологівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.10.2016 № НОМЕР_1, про застосування до ТОВ «Деметра» штрафу в сумі 711 747,50 грн. за платежем акцизний податок з вироблених в Україні підакцизних товарів -Пальне.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вимог Податкового кодексу України перевіряючими дату реалізації пального визначено по даті оформлення податкових накладних, які виписані по першій події даті надходження коштів, та не прийняли до уваги той факт, що на дату виписки податкових накладних фізична доставка пального не відбулась, тобто не відбувся перехід права власності на пальне, як обовязкова вимога для визначення поняття реалізація пального для цілей розділу VI Податкового кодексу України. З огляду на це вважає безпідставним твердження контролюючого органу про порушення ТОВ «Деметра» вимог п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Податкового кодексу України, встановлених з посиланням на податкові накладні № 94 від 30.06.2016, № 95 від 30.06.2016, № 96 від 01.07.2016, № 104 від 17.08.2016, оскільки зазначені податкові накладні були оформлені відповідно до отриманої передплати і на зазначені дати реалізація пального не була здійснена. Крім того, позивач посилається на те, що сама перевірка здійснена з порушенням вимог податкового законодавства, а саме, враховуючи встановлений мораторій на проведення перевірок у 2015-2016 роках, а також обсяги господарських операцій підприємства, на думку позивача контролюючим органом могла бути проведена перевірка лише з дозволу Кабінету Міністрів України, якого не було. Також зазначає, що працівник фіскальної служби, який здійснював перевірку, не мав службового посвідчення встановленого зразка, яке б надавало йому право на проведення перевірки та складання акта. У звязку із цим, вважає, що проведена документальна невиїзна перевірка є незаконною, проведеною із порушенням процедурних приписів, а відтак, винесене за її результатами податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

06.06.2017 до суду надійшло клопотання (вх. № 15840) від представника позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач адміністративний позов не визнав, у письмових запереченнях від 21.11.2016 вих. № 3821/10/08-15-10 посилається на те, що введений Законом України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін у Податковий кодекс України та деякі законодавчі акти України щодо податкової реформи» мораторій не поширюється, зокрема, на перевірки субєктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари. Відносно не предявлення службовою особою посвідчення при проведенні перевірки зазначає, що вимоги ст. 81 Податкового кодексу України поширюються на проведення документальних виїзних та фактичних перевірок, а в даному випадку була проведена документальна невиїзна перевірка. По суті виявлених порушень зазначає, що відповідно до п. 216.9 ст. 216 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобовязань щодо реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата …для безготівкових розрахунків дата оформлення розрахункового документа на суму проведеної операції, який підтверджує факт продажу, відвантаження, фізичного відпуску товару. На підставі викладеного, вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято у межах повноважень та у спосіб, визначений законом. Просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Представник відповідача у судове засідання 06.06.2017 також не прибув. 06.06.2017 до суду факсимільним звязком надійшло клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п.4 ч. 2 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 06.06.2017 у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Оскільки представник відповідача був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, у минулому судовому засіданні було задоволено клопотання контролюючого органу про витребування доказів та зупинення провадження у справі, то наразі суд доходить висновку про необґрунтованість поважності причин неприбуття у судове засідання представника відповідача.

Відповідно до ч.6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 41 КАС України, відповідно до якої у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.. 20 розділу І, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст.82 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України, відповідно до наказу Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області від 22.09.2016 № 875 завідувачем сектору моніторингу доходів та обліково-звітних систем Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_1 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань реєстрації платником акцизного податку та своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати акцизного податку ТОВ «Деметра», про що складено акт від 07.10.2016 № 1748/08-15-07/39425208.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Деметра» вимог п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Податкового кодексу України.

19.10.2016 Пологівською ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким до ТОВ «Деметра» застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 711 747,50 грн. за платежем «Акцизний податок з вироблених в Україні підакцизних товарів-Пальне».

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 19.10.2016 №, ТОВ «Деметра» звернулось з вказаним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Перелік платників, об'єкти та база оподаткування, підакцизні товари та ставки, умови нарахування та сплати акцизного податку визначені Розділом ПК України.

Відповідно до п.п. 212.1.15 п. 212.1 ст. 212 ПК України платником акцизного податку є особа, яка реалізує пальне. Такі особи підлягають обов'язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців, до початку здійснення реалізації пального. Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики (п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Кодексу).

В розумінні п.п. 14.1.1411 п. 14.1 ст. 14 ПК України пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у п.п. 215.3.4 п. 215.3 ст. 215 Кодексу.

Реалізація пального для цілей розділу VI ПК України - це будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (в тому числі передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника. Не вважаються реалізацією пального операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів зберігання (п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п.п. 212.1.11 п. 212.1 ст. 212 ПК України платником акцизного податку є особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів. Такі особи підлягають обов'язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням пункту продажу товарів не пізніше граничного терміну подання декларації акцизного податку за місяць, в якому здійснюється господарська діяльність (п.п. 212.3.11 п. 212.3 ст. 212 ПК України).

Отже, субєкт господарювання, який здійснює будь-які операції, визначені пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України, є особою, яка реалізує пальне, і відповідно до пп. 212.1.15 п. 212.1 ст. 212 ПК України, є платником акцизного податку.

Поняття підакцизні товари (продукція) визначено п.п. 14.1.145. п. 14.1.ст. 14 ПК України, згідно з яким підакцизні товари - товари за кодами згідно з УКТЗЕД, на які Кодексом встановлено ставки акцизного податку. Ставки встановлені ст. 215 ПК України.

Разом з тим, реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі пального - це фізичний відпуск з автозаправної станції та/або автомобільної газозаправної станції товарів, зазначених у п.п. 215.3.4 п. 215.3 ст. 215 ПК України, незалежно від форми розрахунків (п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Судом зясовано, що 15.06.2016 між ТОВ «Деметра» (постачальник) та ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (замовник) укладено договір поставки № 15/06-2016, відповідно до умов якого постачальник зобовязався в порядку та на умовах, визначених цим договором здійснювати на замовлення замовника постачання фарби емаль ПФ-115 та нафтопродуктів, кількість яких визначається згідно специфікацій, що додаються до договору та видаткових накладних, і можуть бути змінені за домовленістю сторін.

Відповідно до п. 5.1 договору оплата товару замовником здійснюється шляхом передплати грошей на розрахунковий рахунок постачальника.

Згідно п. 4.1 договору поставка здійснюється на умовах ЕХW (франко-завод), БСА (франко-перевізник) «Інкотермс 2010» в термін до 90 календарних днів з дати отримання передплати.

На виконання умов договору платіжними дорученнями № 257 від 30.06.2016, № 259 від 17.08.2016 на рахунок ТОВ «Деметра» надійшли грошові кошти в сумі 200 370 грн. з призначенням платежу «за договором № 1506/16 від 15.06.2016».

ТОВ «Деметра» виписані податкові накладні № 94 від 30.06.2016, № 95 від 30.06.2016, № 96 від 01.07.2016, № 104 від 17.08.2016.

Також, згідно наданих контрагентом позивача засвідчених копій первинних документів, судом зясовано, що фактичне відвантаження дизельного пального ТОВ «Деметра» на адресу ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» відбулось за видатковими накладними № РН-0000103 від 17.08.2016, №РН-0000091 від 01.07.2016 та товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів від 17.08.2016, від 01.07.2016.

Як зазначено в акті перевірки, що не було спростовано і позивачем по справі, з 01.06.2016 по 30.09.2016 в реєстрі платників акцизного податку відомості щодо подання ТОВ «Деметра» заяви про реєстрацію платником податку, форму якої затверджено наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2016 № 218 «Про затвердження форми заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального, акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального, Порядку заповнення акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального» відсутні.

Отже, ТОВ «Деметра» було порушено вимоги п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України в частині обовязкової реєстрації платником акцизного податку.

При цьому, суд погоджується з обґрунтуваннями позивача щодо законодавчо встановлених строків необхідності подання заяви для проведення реєстрації як платника податків, а саме не пізніше ніж за 3 робочих дні до початку здійснення реалізації пального, під яким слід розуміти сам факт його відвантаження (відпуску).

У вказаній справі, фактична реалізація товару відбулась 01.07.2016 та 17.08.2016. Однак, продавець (постачальник) пального ТОВ «Деметра», не подало в установленому законом порядку за три робочих дні до вказаних дат заяву.

Відтак, невірне посилання контролюючого органу на сам факт отримання передплати ТОВ «Деметра» та випискою податкових накладних, як обставинами що на їх думку підтверджують факт реалізації пального, не призвело загалом до прийняття невірного рішення, оскільки станом на момент складання акту перевірки та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення позивачем вже дійсно було допущене порушення вимог п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України.

Згідно з п.117.3 ст. 117 ПК України здійснення субєктами господарювання операцій з реалізації пального без реєстрації таких субєктів платниками акцизного податку у порядку, передбаченому цим Кодексом, - тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального.

Враховуючи те, що ТОВ «Деметра» було здійснено реалізацію дизельного пального на загальну суму 711 750,50 грн. (згідно видаткових накладних), то застосування штрафу згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 19.10.2016 № НОМЕР_1 є цілком законним та обґрунтованим.

Посилання позивача на наявність в діях контролюючого органу процедурних порушень при проведені перевірки, суд дослідивши відхиляє з огляду на наступне.

Законом України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін у Податковий кодекс України та деякі законодавчі акти України щодо податкової реформи» зокрема, встановлено «що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюється виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою субєкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється: з 1 січня 2015 року на перевірки субєктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари. На перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість.».

Відповідно до наказу Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області від 22.09.2016 № 875 призначено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Деметра» з питань реєстрації платником акцизного податку та своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати акцизного податку.

Відтак, порушення в частині призначення перевірки відсутні.

Згідно з положеннями п. 79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Відтак, предявлення посадовою особою службового посвідчення в даному випадку законом не вимагається, бо присутність платника податків є необовязковою (п. 79.3 ст. 79 ПК України).

Посилання позивача на положення ст. 81 ПК України в даному випадку є недоречним, оскільки вимоги вказаної норми стосуються проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Податковим органом доведено на підставі належних та допустимих доказів правомірність прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення від 19.10.2016 № НОМЕР_1. Відтак, підстави для його скасування відсутні.

За викладених обставин, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 160, 163, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Деметра» - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко