Справа № 806/1277/16
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року м. Київ К/800/32032/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді - Загороднього А.Ф.,
суддів: Заїки М.М., Мойсюка М.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Міністерства оборони України

на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 26 липня 2016 року

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року

у справі № 806/1277/16

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій та зобов`язання Міністерства оборони України призначити одноразову грошову допомогу як інваліду 3 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням позивачем обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії з 17 грудня 2015 року.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 26 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року, позов задоволено повністю.

У касаційній скарзі, Міністерство оборони України не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судові та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що в період з 05.08.1986 року по 04.05.1988 року ОСОБА_1 проходив військову службу на території Республіки Афганістан, де в той час велися бойові дії, та приймав участь у бойових діях в складі В/Ч ПП 65753. У 1988 році отримав осколкові поранення голови та лівої руки.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК від 22.12.2015 року серії 12 ААА №218726 позивачу встановлено третю групу інвалідності з 17.12.2015 року внаслідок поранення, травми, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

23.12.2015 року ОСОБА_1 подав до Житомирського ОМВК заяву про виплату йому одноразової грошової допомоги в зв`язку із отриманням з 17.12.2015 року третьої групи інвалідності внаслідок травми, поранення (контузії) та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Рішенням, оформленим протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 20.05.2016 року № 36, повернуто позивачу подані ним документи до Житомирського обласного військового комісаріату на доопрацювання.

Відповідно до статті 16 Закону У країни «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктом «б» частини 1 статті 16-2 Закону У країни «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Частиною 2 пункту 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 (далі - Порядок № 975) встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно витягу з протоколу ЦВЛК від 11.12.2015 року № 4740 та висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 29.10.2015 року № 2088/Ж УОЗ «Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи», поранення та захворювання позивача не пов`язані із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, а тому поданий позивачем пакет документів не містить окремого документа, що свідчить про причини та обставини поранення.

Враховуючи викладене, позивач має право на призначення та виплату йому Міністерством оборони України одноразової грошової допомоги як інваліду 3 групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, з 17.12.2015 року, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 12 листопада 2013 року № 21-383а13, від 28 січня 2014 року №№ 21-475а13, 21-477а13 та від 11 лютого 2014 року № 21-495а14.

Отже, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Касаційну скаргу Міністерства оборони України відхилити.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 26 липня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, строки та з підстав, передбачених главою третьою розділу ІV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.Ф. Загородній

Судді М.М. Заїка

М.І. Мойсюк