Справа № 819/1238/16
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 червня 2017 року м. Київ К/800/18909/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги Головного управління Національної поліції в Київській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

06 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Київській області в частині неподання до Міністерства внутрішніх справ України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту) висновку щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1; зобов'язати Головне управління Національної поліції у Київській області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності ОСОБА_1, відповідно до ст. 23 Закону України „Про міліцію", а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2017 року, позов ОСОБА_1 було задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Київській області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту), висновку щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1; зобов'язано Головне управління Національної поліції в Київській області повторно, у відповідності до вимог законодавства розглянути заяву ОСОБА_1 про встановлення йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням ним інвалідності, захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ від 18 серпня 2016 року.

Судами було встановлено, що відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Київській області № 274 о/с від 09 червня 2016 року старший сержант поліції ОСОБА_1, поліцейський взводу № 4 роти № 2 батальйону з охорони зони радіоактивного забруднення Відділу поліції зони Чорнобильської АЕС, з 10 червня 2016 року звільнений із служби поліції у запас (з постановкою на військовий облік) відповідно до ч. 2 п. І ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію". Згідно свідоцтва про хворобу № 167 ЗВ від 25.04.2016 року позивачу підтверджено захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

За результатами первинного огляду ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії НОМЕР_1 від 04 серпня 2016 року. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції в Київській області із заявою про отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Листом від 01.09.2016 року за № 29/Д-553 Головне управління Національної поліції в Київській області повідомило позивача про те, що законодавством не передбачена виплата одноразової грошової допомоги колишнім поліцейським, причиною інвалідності якої стало захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Суди першої та апеляційної інстанцій задовольняючи адміністративний позов, виходили з того, що механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» було врегульовано Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 (далі Порядок № 850).

Підпунктом 2 пункту 3 вказаного Порядку № 850 врегульовано, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під. час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності І групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Крім того, задовольняючи позовні вимоги суди дійшли до висновку, що за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850, а той факт, що позивач після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ був прийнятий на службу в органи поліції, не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850.

У касаційній скарзі скаржник не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2017 року та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач зазначає, що позивач проходив службу в органах поліції, а тому суди першої та апеляційної інстанцій помилково постановили здійснити виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку і умов №850, який був прийняти на виконання Закону України «Про міліцію».

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Викладені доводи касаційної скарги не спростовують висновки судів попередніх інстанцій та не дають підстав вважати, що ними допущені порушення норми матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Київській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства.

Суддя М.М. Заїка

Вищого адміністративного

суду України