Справа № 382/266/17
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 382/266/17 Головуючий у 1-й інстанції: Литвин Л.І.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Яготинського районного суду Київської області від 17 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірним рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, у якому просив: визнати неправомірним рішення Яготинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 701/04-08 від 1 лютого 2017 року про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Визнати за ОСОБА_2 право на пільгову пенсію за віком та зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах, включивши стаж роботи на посаді тракториста-машиніста: з 02.04.1988 по 02.04.2001; 13.04.2001 по 19.02.2007, з дня звернення з заявою (2 листопада 2016 року) до Яготинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про призначення пенсії відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Яготинського районного суду Київської області від 17 травня 2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить зазначене рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні вимог позивача, при цьому вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції виходить із таких фактичних обставин.

Судом установлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, має загальний трудовий стаж 38 років, з яких 22 роки - за професією тракториста.

Досягши у серпні 2016 року 55-річного віку, позивач 02.11.2016 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням від 01.02.2017 № 701/04-08 відповідач відмовив позивачеві у призначенні такої пенсії, мотивувавши своє рішення тим, що за результатами проведеної пенсійним органом перевірки встановлено, що стаж ОСОБА_2 на посаді тракториста-машиніста становить 12 років 10 місяців та16 днів, а отже позивач не має права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд попередньої інстанції мотивував своє рішення тим, що доказами, які містяться у матеріалах справи, підтверджується наявність у позивача права на призначення йому пільгової пенсії відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а рішення відповідача про відмову у призначенні такої пенсії не ґрунтується на вимогах Закону.

Перевіривши правову оцінку обставин справи, повноту їх встановлення та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах за пунктом "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7, згідно якого до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії "тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має. При зверненні тракториста-машиніста за призначенням пенсії на пільгових умовах адміністрація (правління) господарства подає в органи соціального забезпечення довідку про стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

За змістом частини першої статті 48 Кодексу законів про працю України та статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з якими кореспондується положення пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок № 637), основним документом про трудову діяльність працівника є трудова книжка.

Крім того, відповідно до п. 2 постанови Ради Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 року № 310 "Про трудові книжки колгоспників" (була чинна на час внесення записів до трудової книжки позивача до 1991 року) установлено, що трудова книжка колгоспника являється основним документом про трудову діяльність членів колгоспу.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі (абзац перший пункту 17 Порядку № 637).

Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

Відповідно до пунктів 2, 3, 20 даного Порядку, у разі, якщо документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків; за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містять неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи; у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до даних трудової книжки колгоспника (а.с. 15-18), трудової книжки (а.с. 19-25) довідок, наданих на підтвердження спеціального стажу позивача підприємствами, у яких він працював (а.с. 11-13), а також матеріалів пенсійної справи позивача, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_2 працював повний робочий день трактористом-машиністом, при цьому був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві, а саме у такі періоди:

з 02.04.1988 по 01.04.2001 трактористом-машиністом у ПСП "Супоївське";

з 02.04.2001 по 19.02.2007 трактористом-машиністом в ДП "Колос" ВАТ "Яготинський маслозавод".

з 16.08.2011 по 14.12.2012, з 17.04.2013 по 28.11.2013, з 26.03.2014 по 14.11.2014, з 23.03.2015 по 13.11.2015, з 30.03.2016 по 09.12.2016 трактористом -машиністом у Філії "Яготинська" ТОВ "Агро Інвест Україна".

Довідки видані на підставі книг обліку розрахунків по оплаті праці за відповідні роки.

Також колегією суддів досліджено наявні у пенсійній справі позивача копії первинних документів, на підставі яких надано відповідні довідки.

Крім іншого, позивачем надано копію посвідчення тракториста-машиніста, відповідно до якого він має право на керування тракторами з потужністю двигуна до та понад 73.5 кВТ, самохідними зерно і кукурудзозбиральними машинами, самохідними кормозбиральними машинами, самохідними машинами для збирання коренеплодів, картоплі, овочів, фруктів і ягід, самохідними дорожньо-будівельними машинами, екскаваторами з об'ємом ковша до та понад 4 куб. метрів, навантажувачами з потужністю двигуна до та понад 147кВТ, автогрейдерами масою до та понад 18 тонн, бульдозерами з потужністю двигуна до та понад 73,5 кВТ, іншими самохідними машинами, які підлягають реєстрації в територіальному органі Держсільгоспінспекції.

Водночас, за результатами проведеної пенсійним органом перевірки підстав видачі довідок, відповідач дійшов висновку про те, що загальний підтверджений стаж роботи на посаді тракториста-машиніста становить 12 років 10 місяців і 16 днів.

Зі змісту оскаржуваного рішення відповідача від 01.02.2017 № 701/04-08 випливає, що мотиви, з яких пенсійним органом не зараховано частину стажу роботи позивача до стажу роботи трактористом ґрунтуються на тому, що:

- відповідно книг обліку трудового стажу № 2, посада вказана - тракторист, а відповідно до книг обліку розрахунків по оплаті праці за 1989-1990 роки та з 1993 р. по 1999 р. проводилися нарахування у розділі «Трактористи»;

- періоди роботи з 01.01.1991 по 31.12.1992, з 01.01.2000 по 01.04.2001 не зараховано до спеціального стажу в зв'язку з тим, що за вказані періоди в книгах обліку посада не вказана, нарахування по заробітній платі гр. ОСОБА_2 відображені в розділах «Кооператив «Кормовий» та «Механізатори»;

- періоди роботи з 02.04.2001 по 19.02.2007 також не зараховані, оскільки відповідно до книг обліку розрахунків по оплаті праці за 2001 - 2006 роки проводились нарахування у розділі «Механізатори»; відповідно книги обліку розрахунків по оплаті праці за 2007 рік, нарахування по заробітній платі відображені «за відпустку».

Тобто відповідач обґрунтовує своє рішення наявністю сумніву у тому, що позивач у спірні періоди працював саме на посаді тракториста.

Судова колегія такі мотиви відмови у призначенні позивачеві пенсії оцінює критично, оскільки, основним документом про трудову діяльність працівника є трудова книжка, а основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника.

Так, наявними у матеріалах справи копіями трудової книжки колгоспника (а.с. 15-18) та трудової книжки позивача (а.с. 19-25) беззаперечно підтверджується, що у спірні періоди позивач працював саме на посаді тракториста, а не будь-яких інших посадах.

У свою чергу, книги обліку робочого часу та обліку розрахунків по оплаті праці підтверджують обставини кількості відпрацьованого робочого часу та суми виплаченої заробітної плати, відповідно, некоректне зазначення назви посади у таких книгах жодним чином не спростовує того, що позивач працював саме на посаді тракториста, враховуючи, що це безпосередньо вказано у трудовій книжці та книжці колгоспника ОСОБА_2

Відповідачем не обґрунтовано підстав, з яких ним не прийнято до уваги відомості, наявні у трудовій книжці та трудовій книжці колгоспника позивача.

Обставини роботи позивача повний робочий день трактористом-машиністом, а також того, що він був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві підтверджені наявними у матеріалах справи довідками та іншими доказами і відповідачем не спростовані.

Більше того, з огляду на наведені у рішенні відповідача мотиви відмови у призначенні позивачеві пільгової пенсії, пенсійний орган жодним чином не заперечує цих обставин.

Дослідивши наведені докази у їх сукупності, колегія суддів вважає, що місцевим судом цілком правильно встановлено обставини у справі з приводу того, що на момент звернення позивача до управління ПФУ із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, ОСОБА_2 виповнилося 55 років, його загальний трудовий стаж становив 38 років, а його трудовий стаж на посаді тракториста-машиніста - більше 22 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся 02.11.2016.

За таких обставин, та нормативно-правового регулювання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову в частині визнання протиправним рішення відповідача про відмову у призначенні позивачеві пільгової пенсії та зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на підставі положень пункту "в" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 02.11.2016, включивши до стажу його роботи на посаді тракториста-машиніста період: з 02.04.1988 по 02.04.2001, з 13.04.2001 по 19.02.2007.

На думку колегії суддів, такий спосіб захисту є достатнім, дієвим та ефетивним способом захисту порушеного права позивача та відповідає основному завданню адміністративного судочинства - захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, та застосовано судом в межах наданих йому повноважень, визначених ст. 162 КАС України.

Як зазначав у своїх рішеннях (від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15, від 02 лютого 2016 року у справі № 804/14800/14) Верховний Суд України, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право особи на суд передбачає можливість отримати не лише формальний захист (визнання і підтвердження порушених прав), але й фактичний захист (тобто дійсне й ефективне поновлення порушених прав).

Водночас у частині позовних вимог про визнання за позивачем права на пільгову пенсію, колегія суддів вважає, що такий спосіб захисту прав не є належним способом захисту в порядку адміністративного судочинства у розумінні зокрема положень ч. 4 ст. 105, ч. 2 ст. 162 КАС України, а також зважаючи на приписи ч. 1 ст.1, ч. 1 ст. 3, п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, якими унормовано, що за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, кожна особа має право звернутися у порядку цивільного судочинства.

Іншими словами, такий спосіб захисту притаманний не публічно-правовому, а приватно-правовому спору.

У даному ж випадку, на думку колегії суддів, ефективним та достатнім способом захисту права позивача на пенсію у межах даної адміністративної справи є визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії та зобов'язання його призначити таку пенсію з урахуванням відповідних періодів роботи позивача на посаді тракториста-механізатора.

Суд першої інстанції в цілому правильно вирішив спір та дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у названій частині, доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду не спростовують, водночас, у частині визнання за позивачем права на пенсію, суд прийняв рішення із порушенням норм процесуального права, у зв'язку із чим постанова підлягає зміні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Яготинського районного суду Київської області від 17 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірним рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах - залишити без задоволення.

Постанову Яготинського районного суду Київської області від 17 травня 2017 року змінити, виклавши третій абзац резолютивної частини постанови суду у такій редакції:

«Зобов'язати Переяслав-Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 02 листопада 2016 року, включивши до стажу його роботи на посаді тракториста-машиніста період роботи: з 02 квітня 1988 року по 02 квітня 2001 року, з 13 квітня 2001 року по 19 лютого 2007 року.».

В іншій частині Постанову Яготинського районного суду Київської області від 17 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст постанови виготовлено 30 червня 2017 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.