Справа № 826/5650/17
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2017-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2017 року м. Київ №826/5650/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Управ-ління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації (далі - УПСЗН) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 просить суд визнати протиправними дії УПСЗН щодо відмови позивачу у встановленні статусу та видачі посвідчення інваліда війни і зобов'язати УПСЗН встановити позивачу статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення.

Позовна заява обґрунтована безпідставністю посилання і застосування відповідачем ч. 1 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", стверджуючи натомість про наявність підстав для встановлення йому статусу інваліда війни на підставі п. 9 ч. 2 ст. 7 цього Закону, посилаючись на участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони.

Під час розгляду справи позивач підтримав свої вимоги з наведених у позові підстав.

Відповідач явку свого представника до судового засідання не забезпечив, причин чого суду не повідомив, письмових заперечень чи інших матеріалів до суду не надав, у зв'язку з чим і згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС суд продовжив розгляд справи в письмовому провадженні.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 від 19.01.1993 і вкладкою до нього від 16.01.1998 №104318, копія яких наявна у справі.

Судом встановлено, що внаслідок участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позивач отримав 3-гу групу інвалідності (безстроково), яка пов'язана з виконанням таких робіт, що підтверджується довідкою МСЕК серії ВТЄ-25 №057631 від 18.05.1992, копія якої наявна у справі.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою від 12.12.2016 про видачу посвідчення інваліда війни, до якої додав копії необхідних документів, а саме: посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи; довідки МСЕК; довідки про відрядження з 17.07.1986 по 31.07.1986, маршрутного листа. Копія даної заяви відбитком реєстраційного штампу про прийняття, наявна у справі.

Також судом встановлено, що у відповідь на вказану заяву, відповідачем надіслано позивачу лист від 16.12.2016 №35-А-265/16, в якому, пославшись на п. 1 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідач зазначив про те, що позивач не відноситься до осіб, на яких поширюється чинність цього Закону.

Спірні правовідносини виникли у сфері соціального захисту осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та стосуються підстав встановлення статусу ветерана війни, а також видачі посвідчення ветерана війни.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'я-заних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до п. 10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302, посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Як вбачається з тексту оскаржуваної відповіді, наявність підстави, передбаченої п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відпові-дачем не з'ясовувалася, подані позивачем документи - не перевірялися. Натомість посилання відповідача у своїй відповіді на ч. 1 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як вірно зазначає позивач, на останнього не поширюється.

З огляду на те, що при прийнятті оскаржуваної відмови відповідачем не взято до уваги усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а вказані відповідачем у відповіді підстави відмови не стосуються позивача, суд дійшов висновку про необґрунтованість оскар-жуваної відмови та висновку відповідача про те, що позивач не відноситься до осіб, на яких поширюється Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Враховуючи, що необґрунтованість оскаржуваної відмови відповідача негативно впливає та порушує інтереси позивача на розгляд його заяви про встановлення статусу інва-ліда війни, суд дійшов висновку про її протиправність, а тому в цій частині адміністративний позов підлягає задоволенню. Заперечень або доказів, які б спростовували доводи позивача і підтверджували правомірність наданої відповіді, відповідач суду не надав.

Вимога зобов'язати відповідача надати позивачу статус інваліда війни відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та видати посвідчення відповідного зразка не підлягає задоволенню з огляду на те, що зазначені позивачем обставини залишилися без належного розгляду і оцінки відповідачем. У цьому випадку суд не може підмінити собою відповідача, до повноважень якого віднесено встанов-лення відповідного статусу і видача посвідчення. З цих мотивів суд не надає оцінки доводам і доказам позивача про належність його до формувань Цивільної оборони, оскільки вказані обставини відповідачем не оцінювалися.

Водночас, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, про які він просить, а також згідно з ч. 2 ст. 11 КАС, суд вважає за потрібне вийти за межі позовних вимог і зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 12.12.2016 з урахуванням висновків суду у даній справі.

Керуючись ст.ст. 69-71, 76, 79, 86, 94, 138, 158-163, 167 КАС, суд

п о с т а н о в и в:

1. Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1.

2. Визнати протиправною відмову Управління праці та соціального захисту насе-лення Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 16.12.2016.

3. Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.12.2016 з урахуванням висновків суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ст.ст. 185-187 КАС. Апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя Д.А. Костенко