Справа № 211/591/13- а
Суддя: Сарат Н. О.
Дата ухвалення: 2013-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/591/13- а
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 квітня 2013 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Сарат Н.О.

при секретарі - Зоріній С.М.

за участю:

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України м. Кривого Рогу про поновлення виплати раніше призначеної пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

31 січня 2012 року звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного Фонду України в Довгинцівському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області згідно якого просив суд:

- відновити строк звернення до адміністративного суду за захистом порушеного права з відновлення виплати пенсії з 01.05.1994 року;

- визнати незаконною відмову відповідача у відновленні виплати їй пенсії за віком з 01.05.1994 року;

- зобов'язати відповідача прийняти рішення про відновлення виплати їй пенсії за віком та провести з 01.05.1994 року, нарахування та виплату пенсії за віком та інших пенсійних надбавок, на підставах, визначених пенсійним законодавством України, які він отримував до виїзду на постійне місце проживання за межі України;

- допустити негайне виконання постанови суду, в повному обсязі заявлених позовних вимог;

- покласти обов'язки щодо забезпечення виконання судового рішення на начальника відповідача;

- зобов'язати відповідача у строк до 20 січня 2011, представити суду звіт про виконання судового рішення.

В судове засідання позивач, його представник не з"явились, позивач до суду надав заяву в якій просить розглядати позовну заяву за його відсутності та за відсутності його представника. На позовних вимогах наполягає. До матеріалів позовної заяви позивачем був наданий відгук на заперечення відповідача.

Представник відповідача в судове засідання зявилась, надала письмові заперечення, проти позову заперечувала, пояснивши, що виплата пенсії позивачеві була припинена управлінням з 01.10.1993 року згідно зі ст. 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як особі, що виїхала на постійне місце проживання за кордон. З 01.01.2004 року в Україні діє Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Стаття 5 визначає сферу дії цього Закону, а саме: виключно цим Законом визначається порядок здійснення пенсійних виплат за загальообов»язковим державним пенсійним страхуванням. Відповідно до пункту 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України відповідно до ст.. 51 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Також, представник відповідача зазначає, що згідно пункту 1 статті 47 зазначеного Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» прередбачена виплата пенсії у грошовій формі за заначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України, так як позивач ОСОБА_2 не зареєстрований та не проживає на території України, представник відповідача Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Позивач є громадянином України, який з 1994 року постійно мешкає в Ізраїлі. З 07 серпня 1992 року по 30 вересня 1993 року позивач отримував пенсію за віком. З 01 травня 1994 року позивача було знято з обліку у зв'язку з виїздом до Ізраїлю.

14 січня 2013 року позивача звернувся до управління Пенсійного Фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу із заявою про відновлення виплати пенсії, на яку отримав відмову з посиланням на норми статей 49, 51 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі -Закон № 1058-IV) та рішення Конституційного Суду України №25-рп/2009 із зазначенням про відмову у задоволенні заяви.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачене міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Рішенням Конституційного Суду України від 7 жовтня 2009 р. положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону № 1058-IV визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, після прийняття рішення Конституційним Судом України №25-рп/2009, Законом № 1058 не встановлено підстав для припинення пенсії в разі перебування пенсіонера за кордоном.

Підставою для припинення виплати пенсії відповідачем була заява позивача. Жодним нормативно-правовим актом України не передбачений обов'язок або право Пенсійного фонду автоматично здійснювати відновлення пенсії без відповідного волевиявлення пенсіонера.

Крім того, з моменту її припинення та до прийняття рішення Конституційним Судом України минув досить тривалий час. Заяву позивача про поновлення виплати пенсії відповідач отримав 14 січня 2013 року, а тому саме з цієї дати підлягає поновленню виплата пенсії позивачу, тобто з моменту звернення з заявою до відповідача.

Відповідно до статті 46 Закону № 1058-IV - нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Тобто, вказаною нормою зазначено випадки, коли сума пенсії була нарахована, але не отримана з вини пенсіонера або пенсійного органу.

В даному спорі, сума пенсії не була нарахована і не могла бути нарахована, оскільки пенсіонер з відповідною заявою до пенсійного органу не звертався.

Стосовно позовних вимог при виплаті пенсії надбавок.

Правових підстав щодо нарахування пенсії позивачам не було, оскільки виплату пенсії було призупинено, а тому немає підстав для застосування норм вказаного закону.

Щодо встановлення способу та порядку виконання позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність обставин, котрі ускладнювали б виконання рішення, тому позовні вимоги задоволенню у цій частині також не підлягають.

Враховуючи викладене, суд вважає, обґрунтованим задоволення позову в частині зобов'язання відповідача поновити виплату позивачу пенсії за віком. Поновлення та нарахування виплати пенсії позивачу повинно здійснюватися згідно частини 2 статті 49 Закону № 1058-IV, «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»затвердженому Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, у розмірі згідно діючого законодавства з 14 січня 2013 року. В іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Згідно статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач не довів належними та допустимими доказами обґрунтованість відмови в здійснені поновлення виплати пенсії позивачу.

Оскільки діями відповідача було порушено гарантоване Конституцією право позивача на належне матеріальне забезпечення, це право підлягає захисту та відновленню згідно з принципами верховенства права, рівності, справедливості, законності, що можливо зробити зобов'язавши відповідача вчинити дії по поновленню позивача пенсії за віком починаючи з часу звернення позивача до відповідача з відповідною заявою.

На підставі викладеного, керуючись 11,17,19,99,100,159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

позовну заяву ОСОБА_2 до до Управління Пенсійного фонду України м. Кривого Рогу про поновлення виплати раніше призначеної пенсії задовольнити частково.

Визнати бездіяльність управління Пенсійного Фонду України в Довгинцівському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_2 у поновленні виплати йому пенсії - протиправною.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Довгинцівському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно частини 2 статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженому Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, нарахувавши йому у розмірі згідно діючого законодавства з 14 січня 2013 року.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя Н.О.Сарат