Справа № 686/6637/17
Суддя: Мороз В. О.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/6637/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області у складі

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницького об'єднаного управляння Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення певних дій, -

встановив:

В квітні 2017 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у непроведенні перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання з грудня 2016 року, виходячи з суддівської винагороди судді Апеляційного суду Хмельницької області, який працює на відповідній посаді, в розмірі 28160,00 грн., та його дії, які полягають у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 1 по 5 січня 2017 року, виходячи з обмеження у 10740,00 грн.; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 1 грудня 2016 року, у тому числі з 1 січня 2017 року, виходячи з суддівської винагороди судді Апеляційного суду Хмельницької області, який працює на відповідній посаді, в розмірі 28160,00 грн. без будь-яких обмежень щомісячного довічного грошового утримання максимальним розміром.

Свої вимоги мотивує тим, що 12.10.2016 року йому як судді у відставці було призначене щомісячне довічне грошове утримання, обчислене виходячи з грошової винагороди судді Апеляційного суду Хмельницької області в розмірі 25520,00 грн. У зв'язку з тим, що з 1 грудня 2016 року розмір суддівської винагороди судді Апеляційного суду Хмельницької області змінився і становив 28160,00 грн., 6 грудня 2016 року він подав до відповідача заяву про перерахунок раніше призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 1 грудня 2016 року. Однак відповідач листом від 24.03.2017 року повідомив, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових судді, який працює за відповідною посадою, та що максимальний розмір пенсії/щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2017 р. складає 10740 грн., з 05.01.2017 р. максимальним розміром не обмежується. Вважає бездіяльність відповідача, яка полягає у непроведенні перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання з 1 грудня 2016 року та дії, що полягають у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 1 по 5 січня 2017 року, виходячи з обмеження у 10740,00 грн., протиправними, такими, що обмежують його право на соціальний захист, оскільки будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та прав громадян на захист прав і свобод незалежним судом. Крім того, закон не передбачає, що у разі зміни суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводиться з місяця, наступного за тим, у якому змінився розмір суддівської винагороди. Натомість перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися з того ж дня, місяця, року, з якого запроваджено зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а також без будь-яких обмежень максимальним розміром, що випливає з ряду рішень Конституційного Суду України. При перерахунку з 01.01.2017 відповідач не вправі був застосовувати завідомо неконституційні положення Закону України №1774-VIII від 06.12.2016, якими тимчасово було встановлено, що максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не може перевищувати 10741 гривень.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав і просив задовольнити з підстав наведених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила і просить в задоволенні позову відмовити, з підстав наведених у письмовому запереченні, вказавши, що з 04 жовтня 2016 року позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно п. 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII від 02.06.2016 року у розмірі 21947, 20 грн. Довічне грошове утримання було встановлено із розрахунку 86 % суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону № 2453-УІ від 07.07.2010 року за 23 роки 9 місяців роботи на посаді судді без максимального розміру до виплати, а згодом на виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 686/21593/16-а від 30 січня 2017 року, управлінням здійснено перерахунок із урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення та з розрахунку 90% грошового утримання судді у розмірі 25344, 00 грн. на підставі розпорядження № 155280 від 16.05.2017 року. З 01.12.2016 року змінилися розміри складових суддівської винагороди. Відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII та рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08.06.2016 року передбачено перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни грошового утримання / розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 25.01.2008 року №3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 20.03.2017 року №5-1), передбачено, що перерахунок щомісячного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. З 01.01.2017 року управлінням здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку із зміною розмірів складових суддівської винагороди, розмір щомісячного довічного грошового утримання склав 24217, 60 грн. З 01.01.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 1774-VIII від 06.12.2016 року, яким внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, а саме пункт 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено абзацами третім і четвертим такого змісту: «Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень». 05.01.2017 року набув чинності Закон України «Про Вищу раду правосуддя» № 1798 VІІІ від 21.12.2016 року, яким пункт 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402-VІІІ викладено в редакції, в якій відсутні норми щодо максимального розміру щомісячного довічного утримання судді у відставці. Таким чином, управління вважає, що саме з цієї дати позивач має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання без обмеження його максимальним розміром.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що постановою Хмельницького міськрайонного суду від 30.01.2017 року в адміністративній справі № 686/12593/16-а за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання протиправним розпорядження субєкта владних повноважень та зобовязання до вчинення дій встановлено, що 4.10.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання як суддя у відставці. Рішенням відповідача, викладеним в протоколі № 1027 від 12.10.2016 року, позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 21947,20 грн., виходячи із 86% від грошової винагороди.

Наведеним судовим рішенням було зобовязано Хмельницьке обєднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснити перерахунок призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, з розрахунку 90% від грошового утримання судді, та виплатити йому різницю між виплаченим та перерахованим розміром щомісячного довічного грошового утримання.

На виконання вище вказаної постанови та на підставі розпорядження № 155280 від 16.05.2017 року відповідач здійснив позивачу перерахунок із урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення та з розрахунку 90% грошового утримання судді у розмірі 25344, 00 грн.

Оскільки статтею 8 Закону України "Про державний бюджет на 2016 рік» установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень, з 01.12.2016 року змінилися і розміри складових суддівської винагороди.

Відповідно до Закону країни "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII передбачено перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни грошового утримання / розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

06.12.2016 року позивач звернувся до відповідача за перерахунком щомісячного грошового утримання в зв'язку із зміною складових суддівської винагороди, який працює на відповідній посаді, надавши довідку Апеляційного суду Хмельницької області від 2.12.2016 року за вих. № 06-245/16, з якої вбачається, що суддівська винагорода, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці, склала 28160 грн.

Однак, лише з 01.01.2017 року відповідачем здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку із зміною розмірів складових суддівської винагороди, після чого розмір щомісячного довічного грошового утримання склав 24217, 60 грн.

Крім того, при здійсненні перерахунку відповідач виходив з того, що в період з 1.01.2017 року по 4.01.2017 року включно максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання складає 10740,00 грн., а з 5.01.2017 року максимальним розміром не обмежується.

Зазначені обставини підтверджуються наявними у справі копіями довідки Апеляційного суду Хмельницької області від 2.12.2016 року за вих. № 06-245/16, листа Хмельницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області від 24.03.2017 року за вих. № 15/Л-10, виданою Хмельницьким обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Хмельницької області довідки помісячного нарахування та виплати довічного грошового утримання, а також сторонами не оспорюються.

Дії відповідача щодо непроведення позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.12.2016 р., виходячи із суддівської винагороди судді Апеляційного суду Хмельницької області, який працює на відповідній посаді, в розмірі 28 160 грн., та щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 1 по 5 січня 2017 р. виходячи з обмеження у 10740 грн. суд вважає протиправними.

Так, відповідно до ст. 43 Закону України «Про статус суддів», на підставі якого позивач набув право на відставку, за суддею, який перебуває у відставці, зберігається звання судді і такі ж гарантії недоторканості та соціального захист) як і до виходу у відставку. Судді у відставці, який має стаж роботи на посад судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Постановою Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закон України №2863-ХІІ від 15 грудня 1992 року «Про статус суддів» (абз. 3 пункту 1) передбачалося, що в разі зміни заробітної плати суддів розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці обчислюється, виходячи з нового розміру заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді.

Аналогічні права суддів у відставці були закріплені й у Законі Україні «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-УІ в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року №192-VIII, під час дії якого позивач вийшов у відставку.

В Законі України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII, що чинний з 30.09.2016 року, зокрема, у ч. 4 ст. 142 також встановлено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року №3668-VI, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, частину 3 і 5 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"викладено в новій редакції: щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді (частина 3 статті 138 Закону). Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (частина 5 статті 138 Закону).

За Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 року №3-рп/2013 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи".

У своєму Рішенні Конституційний Суд України вказав на те, що Законом № 3668-VI змінено встановлений Законом № 2453-VI порядок нарахування щомісячного довічного грошового утримання, внаслідок чого зменшено розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів. Залишивши незмінним зміст права на щомісячне довічне грошове утримання суддів, Закон № 3668-VI звузив обсяг цього права, встановивши обмежену базу для нарахування суддям щомісячного довічного грошового утримання і його максимальний розмір, та скасував право суддів на одержання щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру, чим знизив і досягнутий рівень гарантій незалежності суддів, що не узгоджується з конституційним положенням про недопустимість звуження змісту чи обсягу гарантій незалежності суддів.

Ухвалюючи зазначене Рішення, Конституційний Суд України врахував попередні позиції стосовно гарантій незалежності суддів, викладені ним у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004, 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, 18 червня 2007 року № 4-рп/2007, 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, які полягають у тому, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №4-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення частини третьої, абзацу першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911- VIІ ; п. 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213- VIІ в частині скасування з 01 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Так, положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911- VIІ та положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII визнані неконституційними та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення.

Водночас, Конституційний Суд України у п. 4 Рішення від 08 червня 2016 року визначив порядок його виконання. Зокрема, частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIІІ, а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

У зв'язку з визнанням неконституційними абзацу першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911- VIІ, підлягає застосуванню перше речення частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIІІ, а саме: "Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку".

При цьому у жодному з вище наведених нормативних актів немає положень, які давали б підстави для висновку, що у разі зміни суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводиться з місяця, наступного за тим, у якому змінився розмір суддівської винагороди.

З урахуванням обставин справи та викладених вище положень чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із заробітку працюючого судді, з першого числа місяця, в якому відбулося відповідне підвищення, тобто з 01 грудня 2016 року, без обмеження граничного розміру.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 5, 7 15, 69 71, 86, 158 163 КАС України, ст. ст. 55, 126 Конституції України, Рішеннями Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004, 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, 18 червня 2007 року № 4-рп/2007, 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, 03.06.2013 року №3-рп/2013, 08.06.2016 року № 4-рп/2016, ст. 8 Закону України "Про державний бюджет на 2016 рік», ст. 43 Закону України «Про статус суддів», Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-УІ, Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року №3668-VI, Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року №192-VIII, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911- VIІ, ч. 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII, абз. 3 пункту 1 Постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закон України №2863-ХІІ від 15 грудня 1992 року «Про статус суддів», суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії Хмельницького об'єднаного управляння Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.12.2016 р. виходячи із суддівської винагороди судді Апеляційного суду Хмельницької області, який працює на відповідній посаді, в розмірі 28 160 грн. та щодо проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 1 по 5 січня 2017 р. виходячи з обмеження у 10 740 грн., протиправними.

Зобов'язати Хмельницьке об'єднане управляння Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 01.12.2016 р., у тому числі з 01.01.2017 р., виходячи із суддівської винагороди судді Апеляційного суду Хмельницької області, який працює на відповідній посаді, в розмірі 28 160 грн. без будь яких обмежень щомісячного довічного грошового утримання максимальним розміром.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: