Справа № 201/1321/17(2-а/201/78/2017)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2017 рокусправа № 201/1321/17(2-а/201/78/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Юрко І.В.

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Карімової Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського окружного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2017 р. в справі № 201/1321/17 за позовом ОСОБА_3 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі (далі - УПФУ) про визнання протиправною бездіяльності з не нарахування та невиплати щомісячної доплати до пенсії як дитині війни в розмірі 7% мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 29.06.2015 р; визнання протиправною бездіяльності з не нарахування та невиплати пенсії згідно з поданих документів 05.01.2016 р. з показником середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за 2015 р. за ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 05.01.2016 р.; зобов'язання виплатити щомісячну доплату до пенсії зі віком як дитині війні відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 29.06.2015 р.; зобов'язання нарахувати та виплатити пенсію по показнику середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за 2015 рік (3263,44 грн.) з 05.01.2016 р.; зобов'язання використати при нарахуванні пенсії коефіцієнт стажу 80%.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2017 р. позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, судом першої інстанції не враховано, що УПФУ саме на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, призначено позивачу наукову пенсію за віком з 29.06.2015 р., тому з урахуванням приписів Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» для обчислення заробітку під час призначення пенсії за віком застосовано показник середньої заробітної плати за 2014 рік. Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача застосувати при нарахуванні пенсії коефіцієнт стажу в розмірі 80%, апелянт вказує, що в законодавстві, що регулює питання пенсійного забезпечення позивача, відсутнє таке поняття як «стажевий коефіцієнт». Також відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються в розмірі 60% від сум заробітної плати, яка визначається відповідно до ст. 23 цього Закону та ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Стосовно зобов'язання встановити та виплати підвищення до пенсії як дитині війни апелянт зазначає про наявність судового рішення, яке набрало законної сили, яким позивачу відмовлено в таких вимогах.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2016 р., залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2016 р., зобов'язано УПФУ призначити та виплатити наукову пенсію за віком ОСОБА_3 згідно з наданої заяви з 29.06.2015 р. Пенсія розрахована за показником середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за 2014 рік.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, судом першої інстанції приведено законодавство, що регулює питання виплати підвищення, встановленого статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Висновок суду про задоволення усіх позовних вимог не мотивований.

Колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів апеляційної скарги, зазначає, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в повному обсязі є необгрунтованим.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2016 р. в справі № 201/1177/16-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2016 р., зобов'язано УПФУ призначити та виплатити наукову пенсію за віком ОСОБА_3 згідно з поданою заявою з 29.06.2015 р.

На виконання судового рішення, яке набрало законної сили, позивачу призначено наукову пенсію за віком з 29.06.2015 р.

Розмір пенсії обчислено наступним чином. Відповідачем заробітна плата для розрахунку пенсії обчислена за період з 01.01.1976 р. по 31.12.1980 р. Коефіцієнт заробітної плати становить 2,31517. При розрахунку пенсії застосований показний середньої заробітної плати за три календарні роки, що передають року призначення призначення пенсії, (2014 рік) який дорівнює 3257,01.

Заробіток для розрахунку пенсії визначений шляхом множення середньої заробітної плати по Україні за 2014 р. на індивідуальний коефіцієнт заробітку та складає 7540,53 грн. (3257,01 грн. х 2,31517).

Розмір пенсії становить 4524,32 грн. (7540,53 х 60% (відсоток наукового стажу)).

Як встановлено статтею 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» № 1977-ХІІ від 13.12.1991 р., який регулював спірні правовідносини станом 29.06.2015 р., дату, з якої позивачу призначено пенсію, пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", після досягнення чоловіками віку 62 роки за наявності стажу наукової роботи не менш як 20 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності стажу наукової роботи не менш як 15 років. До досягнення віку, встановленого цим абзацом, право на пенсію за віком мають чоловіки - наукові (науково-педагогічні) працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 60 років - які народилися по 31 грудня 1952 року; 60 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня 1953 року; 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються в розмірі 60 відсотків від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, яка визначається відповідно до статті 23 цього Закону та частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (внески).

Для обчислення пенсії враховується заробітна плата наукового (науково-педагогічного) працівника за основним місцем роботи за весь період страхового стажу на посадах наукового (науково-педагогічного) працівника, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі якщо період страхового стажу на посадах наукового (науково-педагогічного) працівника, починаючи з 1 липня 2000 року, становить менш як 60 календарних місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата за основним місцем роботи за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу на посадах наукового (науково-педагогічного) працівника підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Для обчислення заробітку під час призначення пенсії науковому (науково-педагогічному) працівнику застосовується середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики.

Як вбачається із заяви (а.с. 16), за призначенням пенсії позивач в особі свого представника звернувся 05.01.2016 р.

Доводи позивача щодо неправильного застосування показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, за 2014 р., оскільки позивач звернувся із заявою про призначення пенсії 05.01.2016 р., відповідно відповідач повинен був застосувати показник середньої заробітної плати за 2015 р., колегія суддів вважає необґрунтованими.

Як зазначено вище, відповідачем пенсія призначена на виконання судового рішення, в якому чітко зазначено строк, з якого необхідно призначити пенсію, - з 29.06.2015 р. Відтак, оскільки пенсія позивачу призначена з 29.06.2015 р., у відповідача були відсутні правові підстави для застосування при призначенні пенсії з 2015 р. показника середньої заробітної плати за той самий рік, тому колегія суддів вважає обґрунтованим застосування показника середньої заробітної плати саме за 2014 р., тобто за рік, який передує року призначення пенсії.

Щодо позовних вимог про зобов'язання УПФУ використати при нарахуванні пенсії «стажевий коефіцієнт» в розмірі 80%, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок визначення заробітної плати для обчислення пенсії за Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» визначено статтею 24 цього Закону.

Такий порядок є відмінним від порядку, який встановлений статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та не застосовується при обчисленні пенсії, призначеної за Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Статтею 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», яка регулює питання пенсійного забезпечення осіб, на яких розповсюджується дія даного Закону, в тому числі, й позивача, відсутнє таке поняття як «стажевий коефіцієнт».

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються в розмірі 60% від сум заробітної плати, яка визначається відповідно до ст. 23 цього Закону та ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач обґрунтовує необхідність застосування такого коефіцієнту, виходячи з того, що при перерахунку пенсії у 2002 р. застосовано коефіцієнт стажу 80%, тобто позивачу наукову пенсію призначено в розмірі 80% заробітної плати.

Дійсно, статтею 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» в редакції до 01.01.2015 р., було передбачено, що пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються в розмірі 80% від сум заробітної плати.

Разом з тим, в даному випадку відповідачем позивачу здійснено саме призначення наукової пенсії за віком на виконання судового рішення з 29.06.2015 р., а не поновлено виплату пенсію.

Оскільки пенсія позивачу призначена саме з 29.06.2015 р., є обґрунтованим її розрахунок, виходячи з 60% заробітної плати, тому задоволення судом першої інстанції позовних вимог в цій частині є необґрунтованим.

Щодо позовних вимог, які стосуються невиплати позивачу підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», колегія суддів зазначає наступне.

Позивач народився 30 березня 1938 р., тобто відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на позивача розповсюджується дія цього Закону.

Як встановлено частиною 1 статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, що діє з 01.01.2015 р., дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Розмір підвищення до пенсії встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 р. № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», пунктом 4 якого установлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", провадиться у розмірі 66,43 гривні. Особам, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до Законів України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про жертви нацистських переслідувань" і "Про соціальний захист дітей війни", таке підвищення провадиться за їх вибором за однією з підстав.

Оскільки позивач є особою, на яку розповсюджується дія Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідачем допущена протиправна бездіяльність в частині не нарахування та невиплати позивачу передбаченого статтею 6 цього Закону підвищення до пенсії в розмірі, встановленому зазначеної постановою Кабінету Міністрів України, а не в розмірі 7% мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», як просить позивач.

Визначаючи дату, з якої необхідно відповідачу здійснити нарахування та виплату позивачу зазначеного підвищення, колегія суддів виходить з наступного.

Позивач просить зобов'язати відповідача виплачувати таке підвищення, починаючи з 29.06.2015 р., тобто з дня, коли йому на виконання судового рішення призначена пенсія.

Як вказано вище, постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2016 р. в справі № 201/1177/16-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2016 р., зобов'язано УПФУ призначити та виплатити наукову пенсію за віком ОСОБА_3 згідно з поданою заявою з 29.06.2015 р.; в задоволенні позовних вимог про зобов'язання УФПУ нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії як дитині війни відмовлено через недоведеність наявності порушенного права (відсутність доказів про звернення позивача до відповідача з цього питання).

Відтак, задоволенню підлягають позовні вимоги в цій частині в межах шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України. Оскільки позивач звернувся до суду з даним позовом 25.01.2017 р., позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню з 25.07.2016 р.

З урахуванням викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 202, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2017 р. в справі № 201/1321/17 задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2017 р. в справі № 201/1321/17 за позовом ОСОБА_3 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Прийняти в справі № 201/1321/17 нову постанову.

Позов ОСОБА_3 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі з не нарахування та невиплати ОСОБА_3 підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 25.07.2016 р.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі нарахувати та виплати ОСОБА_3 підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 25.07.2016 р.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 04.07.2017 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: І.В. Юрко