Справа № 686/15127/16-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/15127/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Колієв С.А.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

29 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації про визнання неправомірними дії та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації, у якому просила поновити строк звернення за призначенням допомоги при народженні дитини та зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації призначити, нарахувати та виплатити державну допомогу при народженні дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка передбачена ст.ст.10,11,12 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" у розмірі встановленому законодавством на час народження дитини.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що спричинило постановлення помилкового рішення.

Враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією паспорта громадянина України виданого на ім'я позивача серії НОМЕР_1.

12 травня 2011 року між позивачем та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 був зареєстрований шлюб.

Згідно представленого витягу з реєстру актів про народження Демографічної служби Муніципалітету Риму встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася ОСОБА_4 батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

Дитина зареєстрована громадянкою України, що підтверджено довідкою №6128/308 від 07.12.2015 року, яка видана посольством України в Італії.

11 березня 2016 року позивач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації області з заявою про призначення їй державної допомоги у зв'язку з народженням дитини.

Листом Управління праці та соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації №0604/740 від 25.03.2016 року позивача було повідомлено про відсутність законних підстав для призначення виплати допомоги при народженні дитини у зв'язку зі зверненням про призначення такої допомоги після спливу 12 місяців після народження дитини.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Закон України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" (далі - Закон) відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону допомога при народженні дитини є одним з видів державної допомоги сім'ям з дітьми.

Приписи ч. 1 ст. 5 вказаного Закону визначають, що всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини.

При цьому частиною 6 статті 11 вказаного Закону передбачено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Зі змісту наведених норм випливає, що органи праці та соціального захисту населення здійснюють за заявою особи призначення та виплату допомоги при народженні дитини за умови звернення такої особи не пізніше дванадцяти місяців з дня її народження.

Відповідно до п. 11 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми (далі - Порядок №1751) для призначення допомоги при народженні дитини органу соціального захисту населення за умови пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подається: 1) заява одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) копія свідоцтва про народження дитини (з пред'явленням оригіналу).

Жінки, які мають зареєстроване місце проживання на території України і народили дитину під час тимчасового перебування за межами України, подають видані компетентними органами країни перебування і легалізовані в установленому порядку документи, що засвідчують народження дитини, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

При цьому згідно п. 12 Порядку №1751 допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що Законом та Порядком №1751, які регулюють спірні правовідносини, визначено обов'язкову умову призначення допомоги при народженні дитини, а саме звернення за її призначенням не пізніше ніж через дванадцять місяців з дня народження дитини, і не передбачено можливості поновлення строку звернення за призначенням допомоги при народженні дитини у випадку пропуску такого з будь-яких причин, а тому суд першої інстанції вірно вказав на законність оспорюваних дій Управління, оскільки відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Аналогічна правова позиція випливає зі змісту ухвал Вищого адміністративного суду України від 25.05.2016 року у справі № 206/556/13-а (2а/206/15/13), від 30.11.2016 року у справі №234/1956/16-а (2а/234/63/16).

При цьому судом апеляційної інстанції враховується, що відсутність нормативно передбаченої можливості поновлення дванадцятимісячного строку звернення за призначенням допомоги при народженні дитини унеможливлює врахування висловлених в апеляційній скарзі прохань скасувати рішення суду першої інстанції і задовольнити позов.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сторчак В. Ю.