Справа № 187/279/17
Суддя: Соловйов І. М.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/279/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2017 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П., позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши в смт Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, виконавчого комітету Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління Держпродспоживслужби в Петриківському районі про визнання протиправної бездіяльності та зобовязання вчинити дії та утриматися від певних дій, -

Обставини справи:

29.03.2017 до суду звернулися з позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 (далі Позивачі) до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, виконавчого комітету Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління Держпродспоживслужби в Петриківському районі, яким з урахуванням уточнень позову від 11.05.2017 та від 25.05.2017 просили:

- визнати протиправною бездіяльність суб'єкта владних повноважень Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області в частині не організації здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування в галузі поховання померлих на кладовищі по вулиці Шевченка, між житловими будинками номер 5 та 7, у селі Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області; не забезпечення виконання вимог Закону України "Про поховання і похоронну справу" та ДСанПін 2.2.2.028.-99 "Гігієнічні вимоги щодо облаштування і утримання кладовищ в населених пунктах України" стосовно утримання кладовища по вулиці Шевченка, між житловими будинками номер 5 та 7, у селі Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, в належному стані та не допущення поховань, допоховань та підпоховань померлих на кладовищі по вулиці Шевченка, між житловими будинками номер 5 та 7, у селі Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області у 300 м. нормативній санітарно-захисній зоні;

- зобов'язати виконавчий комітет Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області у визначеному законодавством порядку розглянути питання щодо розробки проекту та технічної документації стосовно меж вказаного кладовища, розробити заходи з утримання та благоустрою кладовища по вулиці Шевченка в селі Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, в тому числі шляхом встановлення огорожі вздовж навколо кладовища без збільшення існуючої території місця захоронення;

- зобов'язати Єлизаветівську сільську раду Петриківського району Дніпропетровської області та Виконавчий комітет Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області утриматися від винесення рішень щодо поховання, до поховання, під поховання на кладовищі по вулиці Шевченка, між житловими будинками номер 5 та 7, у селі Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області.

Свої вимоги мотивують тим, що вказане кладовище неодноразово закривалося органом місцевого самоврядування. Питання щодо правомірності до поховання та під поховання вже було предметом розгляду у суді. На даний час діє постанова державної Санітарно-епідеміологічної служби України про заборону поховання та під поховання на кладовищі, однак поховання продовжуються. Санітарно-захисна зона в 300 м. не дотримана. Однак субєкт владних повноважень продовжує приймати рішення, яким дозволяється під поховання та до поховання. Технічна документація на кладовище відсутня. Експлуатація кладовища дозволяється лише після виконання всіх робіт, передбачених проектом і прийняття закінченого будівництва. У сільській місцевості можна обмежитися влаштуванням огорожі, освітлення, туалету, колодязя, під'їзної дороги, стоянки для автотранспорту та благоустроєм основних доріг на території кладовища. Поховання померлих чи їх праху після кремації дозволяється проводити на діючих кладовищах, уведених в експлуатацію згідно з чинним законодавством України. Поховання померлих чи їх праху після кремації здійснюється лише на підставі свідоцтва про смерть та оформленого в установленому порядку договору-замовлення на організацію та проведення поховання. Кожне поховання та перепоховання реєструється в спеціальній Книзі реєстрації поховань та перепоховань померлих громадян. Також вказують, що кожне поховання та перепоховання померлих реєструється спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної. міської ради) у книзі реєстрації поховань померлих, форма якої встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. У разі ліквідації кладовища книга реєстрації поховань померлих передається на зберігання до архіву органу місцевого самоврядування. Позивачі вважають, що законодавством чітко встановлено низку вимог (санітарних, будівельних) до кладовищ на яких проводяться захоронення померлих, але сільська рада знехтувала положеннями щодо санітарних та будівельних вимог, знехтувала процедурою щодо ведення похоронної справи та фактично дозволила, вище рішенням від 25.10.2016 проводити незаконні поховання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник, позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 підтримали позов в повному обсязі, просили його задовольнити. Інші позивачі надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, також просили задовольнити їх позов в повному обсязі.

Відповідачі не з'явилися, про причини своєї неявки не повідомили. В письмових запереченнях вказали, що виконання волі померлого на поховання його тіла та волевиявлення про належне ставлення до тіла після смерті прямо передбачено законодавством. Рішенням сільської ради від 25.12.2016 №68-4/7 призначено відповідальних осіб, які доглядають за станом кладовища і здійснюють контроль за дотриманням законодавства при похованні померлих. Також рішенням від 04.05.2017 №664-27/1 прийнято рішення про огородження кладовища по вул. Шевченко, впорядкувати підїдні шляхи, прибрати стихійні звалища, що дозволить привести територію кладовища до санітарних норм.

Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, та зазначив, що кладовище в с. Єлизаветівка по вул. Шевченко є закритим, згідно рішення Єлизаветівської сільської ради від 06.07.2012.

Вислухавши пояснення позивачів, представника позивача, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

встановив:

Позивачі проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, будинки №№ 3, 5, 7, 8, що відповідачами не заперечувалося.

Фактично кладовище в с. Єлизаветівка знаходиться по вул. Шевченка між будинками №5 та №7. При цьому дані будинки знаходяться в радіусі 100 м від центру кладовища, що підтверджується копією генерального плану села наданого представником відповідача (а.с. 144).

09.02.2006 Єлизаветівською сільською радою прийнято рішення №360-28/1У, яким закрито кладовище в с. Єлизаветівка зокрема по вул. Шевченка, дозволивши робити на них тільки до поховання рідних, якщо такі захоронення були раніше.

16.07.2009 Єлизаветівською сільською радою прийнято рішення №696-27/У, яким внесено зміни до рішення №360-28/1У від 09.02.2006 та викладено його в такій редакції: "Закрити кладовища в с. Єлизаветівка на вулицях: Воровського, Радянській, Шевченко та Дзержинського, дозволити робити на них до поховання, якщо такі були захоронені раніше і є місце для поховання. Вважати санітарно-захисну зону від території вищезазначених кладовищ до житлових і громадських будівель, зон відпочинку, а також колективних садів та городів радіусом, який дорівнює 300 м. Зобов'язати голову виконкому сільської ради оформити відповідні документи на облаштування нових кладовищ.

Актом перевірки дотримання санітарного законодавства від 07.08.2009 встановлено, що свіжі поховання в санітарно-захисній зоні здійснені в 2008-2009 роках. Поховання здійснені без дозволу сільської ради (а.с. 12).

На дванадцятій сесії Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області шостого скликання за результатом розгляду протесту прокурора Петриківського району на рішення сільської ради № 696-27/У від 16.07.2009, прийнято рішення № 190-12/V від 25.05.2011, яким внесено зміни до рішення сільської ради № 696-27/У від 16.08.2009 та його викладено в наступній редакції: "1. Закрити кладовища в с. Єлизаветівка на вулицях Воровського, Радянській, Шевченка та Дзержинського, дозволивши робити на них до поховання рідних, якщо такі були захоронені раніше і є місце для поховання".

Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 29.02.2012 у справі №2а-981/11, яка набрала законної сили 10.03.2012, задоволено частково позов ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, та визнано протиправним та скасувано частину 1 рішення Єлизаветівської сільської ради шостого скликання дванадцятої сесії № 190-12/V від 25.05.2011 року "Про розгляд протесту прокурора Петриківського району, молодшого радника юстиції ОСОБА_8 на рішення сільської ради № 696-27/У від 16.08.2009", а саме в частині "дозволивши робити на них до поховання рідних, якщо такі були захороненні раніше і є місце для поховання".

Під час розгляду вказаної справи судом було встановлено, що актом перевірки дотримання санітарного законодавства від 30.11.2011 виявлено, що не виконується рішення сесії Єлизаветівської сільської ради від 25.05.2011. Підпоховання здійснюються без письмової згоди користувача місця поховання, погодженого з сільською радою. Останнє поховання здійснено в вересні 2011 року на відстані приблизно 9 м від житлового будинку ОСОБА_1 Крім того, за результатами такої перевірки постановою головного санітарного лікаря Петриківського району ОСОБА_9 від 30.11.2011 року № 60 заборонено поховання на кладовищі в с. Єлизаветівка по вул. Шевченко та під поховання без письмової згоди без користувачів місця поховання (а.с.44).

Позивачами надано постанову державної санітарно-епідеміологічної служби України про застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства №7 від 05.03.2011, якою заборонено поховання та під поховання на кладовищі в с. Єлизаветівка по вул. Шевченко.

Відомостей щодо скасування вказаної постанови сторонами не повідомлялося, так само не надавалися відповідні докази.

06.07.2012 Єлизаветівською сільською радою прийнято рішення № 538-30/VІ "Про закриття кладовищ в с. Єлизаветівка", яким зокрема закрито та заборонено поховання та допоховання на кладовищі по вулиці Шевченко в с. Єлизаветівка. Вирішено вважати санітарно-захисну зону від території вищезазначених кладовищ до житлових і громадських будівель, зон відпочинку, а також колективних садів та городів радіусом, який дорівнює 300 м. Зобов'язано голову виконкому сільської ради оформити відповідні документи на облаштування нових кладовищ.

25.10.2016 Єлизаветівською сільською радою було винесено рішення № 408-18/VІІ, яким внесено зміни до рішення № 538-30/VІ від 06.07.2012 та викладено п.1 в редакції: "Закрити кладовище в с. Єлизаветівка по вул. Шевченка, дозволивши допоховання та підпоховання, якщо ними при житті було здійснено волевиявлення бути похованим у певному місці, за певними звичаями, поруч з рідними раніше померлими".

04.05.2017 Єлизаветівською сільською радою прийнято рішення:

- №642-27/VII, яким скасовано рішення Єлизаветівської сільської ради № 538-30/VІ від 06.07.2012 у зв'язку з виявленою помилкою під час прийняття рішення від 25.10.2016 № 408-18/VІІ;

- №644-27/VII, яким вирішено огородити кладовище по вул. Шевченка по периметру, впорядкувати підїдні шляхи до кладовища; прибрати стихійні звалища на кладовищі, доручити голові сільської ради укласти відповідні господарські угоди на виконання пунктів 1 та 2.

Таким чином на час розгляду справи кладовище по вул. Шевченко в с. Єлизаветівка є закритим.

Слід зауважити, що відповідних документів, які б свідчили про виділення земельної ділянки із визначенням її меж суду не надано.

Основоположний закон Держави передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Згідно з підпунктом 11 пункту "а" статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до власних повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить забезпечення утримання в належному стані кладовищ, інших місць поховання та їх охорони.

За правилами першої та п'ятої частин статті 8 Закону України "Про поховання та похоронну справу " організація діяльності в галузі поховання померлих здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, іншими центральними органами виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та їх виконавчими органами.

Органи місцевого самоврядування та їх виконавчі органи в межах своєї компетенції: 1) вирішують відповідно до закону питання про відведення земельних ділянок для організації місць поховання; 2) забезпечують будівництво, утримання в належному стані та охорону місць поховання; 3) створюють ритуальні служби; 4) вирішують питання про надання за рахунок коштів місцевих бюджетів ритуальних послуг у зв'язку з похованням самотніх громадян, ветеранів війни та праці, а також інших категорій малозабезпечених громадян; про надання допомоги на поховання померлих громадян в інших випадках, передбачених цим Законом; 5) здійснюють контроль за дотриманням законодавства стосовно захисту прав споживачів у частині надання суб'єктами господарювання ритуальних послуг та реалізацією ними предметів ритуальної належності; 6) здійснюють інші повноваження, передбачені цим та іншими законами.

Відповідно до статті 12 цього Закону особа, яка зобов'язалася поховати померлого, на підставі свідоцтва про смерть звертається згідно із статтею 8 цього Закону до сільського голови або ритуальної служби з приводу укладення відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання. Ця особа має право вибирати виконавців послуг серед суб'єктів господарської діяльності, які уклали договори із сільським головою або ритуальною службою про надання цих послуг.

Згідно з підпунктом 3.1 пункту 3 Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003 № 193, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 8.09.2004 за № 1113/9712 (далі за текстом - Порядок № 193) утримання кладовищ, військових кладовищ, військових братських та одиночних могил, земельних ділянок для почесних поховань, братських могил, а також могил померлих одиноких громадян, померлих осіб без певного місця проживання, померлих, від поховання яких відмовилися рідні, місць поховань знайдених невпізнаних трупів та охорона всіх місць поховань забезпечуються виконавчим органом сільської, селищної, міської ради за рахунок коштів місцевого бюджету.

Зважаючи на викладені правові норми, саме на органи місцевого самоврядування та їх виконавчі органи покладено обов'язок забезпечення дотримання законодавчих норм при виділенні земельних ділянок для організації місць поховання та забезпечення нормальної діяльності таких місць.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 23 Закону України "Про поховання та похоронну справу " для розміщення місця поховання рішенням уповноваженого органу в установленому законом порядку відповідному спеціалізованому комунальному підприємству, установі, організації в постійне користування надається земельна ділянка.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад забезпечують планування та впорядкування території місць поховання згідно з генеральними планами забудови відповідних населених пунктів та іншої містобудівної документації з дотриманням обов'язкових містобудівних, екологічних та санітарно-гігієнічних вимог.

Підпунктом 1.1 пункту 1 Порядку № 193 передбачено, що для розміщення місця поховання спеціалізованому комунальному підприємству, установі, організації в постійне користування відповідно до вимог земельного законодавства та гігієнічних вимог щодо облаштування і утримання кладовищ у населених пунктах України (ДСанПіН 2.2.2.028.99) надається земельна ділянка. Наявність місця поховання передбачається проектом планування та забудови населеного пункту з урахуванням подальшого розширення його території.

Документів на відведення земельної ділянки під кладовище у визначених межах по вул. Шевченка в с. Єлизаветівка, відповідної технічної документації, рішення про розширення меж кладовища, Відповідач не надав.

Також Відділ у Петриківському районі Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області у своєму листі №163/152-17 від 29.05.2017 вказав, що інформація щодо відведення земельної ділянки по вул. Шевченко між будинками №5 та №7 в с. Єлизаветівка у відділі відсутня.

Рішення про огородження кладовища та його прибирання від сміття прийнято субєктом владних повноважень вже після звернення позивачів з даним позовом

Як зазначили в судовому засіданні позивачі коли вони придбали будинки кладовище було маленьке, але згодом почало стихійно розростатися. Через прийняття рішення № 408-18/VІІ кладовище почало знову збільшуватися та фактично підійшло до меж помешкань позивачів, максимальна відстань від межі помешкань Позивачів до крайньої могили складає близько 10 метрів, останнє поховання відбулося 18.02.2017. На даний час кладовище лише частково огороджено, але по периметру їх земельних ділянок, що дозволяє й надалі продовжувати поховання. Збудовано туалет, у вигляді ями, в якій знаходиться вода, а зверху дерев'яна будка.

Суд зауважує, що положеннями статті 50 Конституції України та статті 40 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення" унормовано, що кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про поховання та похоронну справу" державні стандарти, інші нормативні документи в галузі поховання впроваджуються в порядку, передбаченому законом, з метою забезпечення безпеки життя та здоров'я людей, тварин, охорони рослин, а також майна та довкілля, створення умов для раціонального використання всіх видів ресурсів.

Державні стандарти, інші нормативні документи в галузі поховання складаються з: обов'язкових містобудівних, екологічних вимог та санітарно-гігієнічних норм щодо створення та функціонування кладовищ, крематоріїв, інших місць поховань; технічних умов щодо виготовлення предметів ритуальної належності; необхідного мінімального переліку вимог щодо порядку організації поховання померлих і ритуального обслуговування населення; єдиної методики визначення вартості надання громадянам необхідного мінімального переліку видів ритуальних послуг та реалізації предметів ритуальної належності.

Розроблення і прийняття державних стандартів у галузі поховання здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" постановою Головного державного санітарного лікаря України від 1.07.1999 року № 28 затверджені "Гігієнічні вимоги щодо облаштування і утримання кладовищ в населених пунктах України" ДСанПіН 2.2.2.028-99.

Державні санітарні правила та норми поширюються на органи та установи житлово-комунального господарства виконавчих комітетів місцевих (селищних) рад народних депутатів, сільвиконкоми, підприємства і організації, що надають ритуальні послуги чи реалізують предмети похоронного призначення на території України.

Згідно з пунктом 3.2 ДСанПіН місцезнаходження кладовищної ділянки та її розміри передбачаються генеральним планом розвитку населеного пункту; відведення земельної ділянки під кладовище, проекти улаштування нових кладовищ, розширення і реконструкції діючих підлягають погодженню з місцевими установами державної санітарно-епідеміологічної служби.

За правилами пункту 3.5 розділу 3 ДСанПіН 2.2.2.028-99 кладовища повинні бути розміщені в приміській зоні міських поселень і поблизу місць розташування сіл. Санітарно-захисна зона від території кладовища традиційного поховання і крематорію до житлових і громадських будівель, зон відпочинку, а також колективних садів та городів повинна бути не меншою 300 м (Державні санітарні правила № 379/1404), а від території кладовища для поховання урн після кремації до житлових і громадських будівель та об'єктів, що прирівнені до них, має бути не меншою 100 м.

Згідно з приміткою до цього пункту у санітарно-захисних зонах не можна допускати розміщення: житлових будинків з придомовими територіями, гуртожитків, готелів, будинків для приїжджих; дитячих дошкільних закладів, загальноосвітніх шкіл, лікувально-профілактичних та оздоровчих установ загального та спеціального призначення зі стаціонарами, наркологічних диспансерів; спортивних споруд, садів, садівницьких товариств; джерел централізованого водопостачання, водозабірних споруд, споруд водопровідної розподільної мережі.

Крім того, згідно з Додатком 4 "Санітарна класифікація підприємств, виробництв, споруд і розмірі санітарно-захисних зон до них" до Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19.06.1996 № 173, кладовища відносяться до класу III із санітарно-захисною зоною - 300 м.

Згідно з пунктом 3.11 ДСанПіН кладовища повинні бути огороджені по периметру, мати впорядковані під'їзні шляхи, забезпечені транспортним зв'язком з містом та сплановані з урахуванням необхідності швидкого видалення води атмосферних опадів.

Відповідно до пункту 3.12. ДСанПіН санітарно-захисна зона закритих кладовищ (по закінченню кладовищного періоду) до житлових, громадських будівель, установ і зон відпочинку та об'єктів, які прирівнені до них, може бути зменшена: в міських поселеннях до 50 м, у сільських поселеннях до 100 м.

Таким чином, враховуючи вимоги ч.2 ст. 71 КАС України, та те, що обставини викладені у позові, а саме щодо бездіяльності суб'єкта владних повноважень Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області в частині не організації здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування в галузі поховання померлих на кладовищі по вулиці Шевченка, між житловими будинками номер 5 та 7, у селі Єлизаветівка, не забезпечення виконання вимог Закону України "Про поховання і похоронну справу" та ДСанПін 2.2.2.028.-99 "Гігієнічні вимоги щодо облаштування і утримання кладовищ в населених пунктах України" стосовно утримання кладовища по вулиці Шевченка, між житловими будинками номер 5 та 7, у селі Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, в належному стані, не спростовані відповідачами, фактично існували досить тривалий час, що зокрема підтверджується вирішенням спору між сторонами у подібних правовідносинах (справа №2а-981/11), наявністю фактів нових поховань після закриття кладовища та фактично збільшення меж існуючого кладовища, а також лише, коли заявники звернулися з позовом було прийнято рішення про огородження кладовища та його прибирання від сміття.

При цьому само по собі прийняття вказаного рішення без його фактичного виконання не свідчить про здійснення своїх повноважень у галузі поховання померлих.

Як встановлено судом, відповідні документи на кладовище відсутні, доказів, які б свідчили про виконання вищевказаних нормативно-правових актів щодо утримання кладовища відповідачами в порушення ч.2 ст. 71 КАС України не надано.

Отже, вимоги позивачів щодо визнання бездіяльності субєкта владних повноважень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку із наведеним, та враховуючи наявні у справі докази, відсутність виконання з боку відповідачів обовязку доказування, суд констатує, що внаслідок відсутності технічної документації на кладовище, за наявності рішення санітарно-епідеміологічної служби про заборону поховання та під поховання на кладовищі, за наявності нових поховань фактично розширюються межі закритого кладовища, порушуються передбачені вимоги щодо необхідної відстані санітарно-захисної зони від території кладовища до будинків позивачів. При цьому, згідно із наявними у справі матеріалами, відстань санітарно-захисної зони між кладовищем та помешканнями (не витримана ні у 300 метрів, ні навіть у 100 метрів (відносно позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_3О.) (а.с. 144).

Також, враховуючи обставини у справі як зазначалося вище, кладовище фактично не огороджено парканом по периметру.

З цього приводу суд звертає увагу на те, що недотримання визначеної законодавством відстані від кладовища до помешкання особи трактується Європейським Судом з прав людини як втручання у право заявника на повагу до його житла та приватного і сімейного життя.

Так, у рішенні від 04.09.2014 у справі Дземюк проти України Суд зазначив, що національне законодавство з охорони здоров'я чітко забороняє розміщення кладовища занадто близько до житлових будинків та джерел води. Як випливає з пункту 84 вказаного рішення, Суд дійшов висновку, що облаштування та використання кладовища близько від будинку заявника разом з наступним впливом на довкілля та якість життя заявника досягло мінімального рівня, що вимагається статтею 8 Конвенції, та становило втручання у право заявника на повагу до його житла та приватного і сімейного життя. Суд також вважає, що потенційно шкідливе втручання досягло достатнього рівня серйозності для застосування статті 8 Конвенції.

При цьому суд оцінює критично посилання відповідачів щодо виконання волі померлого на поховання його тіла та волевиявлення про належне ставлення до тіла після смерті, так як в даній справі ця обставина не ґрунтується на вимогах закону.

За таких обставин, зважаючи на те, що саме на органи місцевого самоврядування та їх виконавчі органи покладено обов'язок із забезпечення належного та у відповідності до вимог чинного законодавства утримання кладовищ, наявні підстави для зобов'язання виконавчого комітету Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області у визначеному законодавством порядку розглянути питання щодо розробки проекту та технічної документації стосовно меж вказаного кладовища, розробити заходи з утримання та благоустрою кладовища по вулиці Шевченка в селі Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, в тому числі шляхом встановлення огорожі навколо кладовища без збільшення існуючої території місця захоронення.

При цьому суд враховує, що у межах спору позивачами не ставиться питання про знищення вже наявних захоронень.

Щодо вимоги про зобов'язання відповідачів утриматися від винесення рішень щодо поховання, до поховання, під поховання на кладовищі по вулиці Шевченка, між житловими будинками номер 5 та 7, у селі Єлизаветівка, дана вимога не може бути задоволена, так як фактично є вирішенням можливого спору в майбутньому, що не відповідає змісту законодавства. Судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання. Окрім цього як встановлено, судом на даний час кладовище по вул. Шевченко в с. Єлизаветівка є закритим і на ньому заборонено здійснювати поховання.

Інші доводи сторін висновків суду не спростовують.

Розподіл процесуальних витрат здійснити відповідно до ст. 94 КАС України, а саме стягнути з відповідачів понесені Позивачами витрати по сплаті судового збору за подання позову пропорційно до задоволеної частини вимог. При цьому, на користь ОСОБА_1 додатково необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору щодо забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 128, 158-163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність суб'єкта владних повноважень Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області в частині не організації здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування в галузі поховання померлих на кладовищі по вулиці Шевченка, між житловими будинками номер 5 та 7, у селі Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, не забезпечення виконання вимог Закону України "Про поховання і похоронну справу" та ДСанПін 2.2.2.028.-99 "Гігієнічні вимоги щодо облаштування і утримання кладовищ в населених пунктах України" стосовно утримання кладовища по вулиці Шевченка, між житловими будинками номер 5 та 7, у селі Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, в належному стані та не допущення поховань, допоховань та підпоховань померлих на кладовищі по вулиці Шевченка, між житловими будинками номер 5 та 7, у селі Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області у 300 м. нормативній санітарно-захисній зоні.

Зобов'язати виконавчий комітет Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області у визначеному законодавством порядку розглянути питання щодо розробки проекту та технічної документації стосовно меж кладовища по вулиці Шевченка в селі Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, розробити заходи з утримання та благоустрою кладовища по вулиці Шевченка в селі Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, в тому числі шляхом встановлення огорожі навколо кладовища без збільшення існуючої території місця захоронення.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області та виконавчого комітету Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору по 281 (двісті вісімдесят одну) грн. 67 коп. з кожного.

Стягнути з Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області та виконавчого комітету Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_5 витрати по сплаті судового збору по 106 (сто шість) грн. 67 коп. з кожного.

Стягнути з Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області та виконавчого комітету Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_6 витрати по сплаті судового збору по 106 (сто шість) грн. 67 коп. з кожного.

Стягнути з Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області та виконавчого комітету Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору по 106 (сто шість) грн. 67 коп. з кожного.

Стягнути з Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області та виконавчого комітету Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору по 106 (сто шість) грн. 67 коп. з кожного.

Стягнути з Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області та виконавчого комітету Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_7 витрати по сплаті судового збору по 106 (сто шість) грн. 67 коп. з кожного.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Петриківський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови буде виготовлено та підписано 03.07.2017.

Суддя ОСОБА_12