Справа № 822/360/17
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/360/17

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

29 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Боровицького О. А.

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Барладін Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області, Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2017 року позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання відповідача надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо нарахування та виплати позивачу грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року до участі у справі залучено другого відповідача - Ліквідаційну комісію управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року та прийняти нову, якою позов задовольнити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила суд її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила суд залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, ОСОБА_4 проходив службу в органах внутрішніх справ. 06 листопада 2015 року його було звільнено з ОВС, а 07 листопада 2015 року прийнято на службу в органи національної поліції.

17 лютого 2016 року ОСОБА_4 було звільнено зі служби в поліції за власним бажанням.

24 березня 2016 року позивачу встановлена ІІІ група інвалідності в зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою МСЕК серії АВ №0687905, виданою 24 серпня 2016 року.

18 листопада 2016 року позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з захворюванням, набутим під час служби в ОВС, з відповідними документами.

Цього ж 18 листопада 2016 року позивач звернувся з такою ж заявою з відповідними додатками і до Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області.

За результатами розгляду заяви позивачу надана відповідь ГУ НП в Хмельницькій області від 15.12.2016 №29/Б-219, у якій зазначено, що відповідно до ст.97 Закону України "Про Національну поліцію", який набрав чинності 07.11.2015, передбачено що призначення одноразової грошової допомоги працівникам міліції згідно Закону України "Про міліцію" та Порядку, затвердженого постановою №850, не входить до компетенції ГУ НП в Хмельницькій області.

За результатами розгляду заяви позивачу також надана відповідь за підписом голови Ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області від 14.12.2016 №29/Б-218. У цій відповіді зазначено, що позивач був звільнений зі служби в міліції в зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) з 06.11.2015 та 07.11.2015 прийнятий на службу в поліцію згідно з його заявою. Відповідно до п.7 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" наказом ГУНП від 08.02.2016 №9 о/с ОСОБА_4 був звільнений зі служби в поліції за власним бажанням з 10.02.2016, тому втратив право на грошову допомогу як працівник міліції. Отже, виходячи із вищенаведеного, дія постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2016 не поширюється на працівників поліції, тому підстав для направлення до МВС України висновку щодо виплати ОСОБА_4 грошової допомоги згідно з п.8 постанови немає.

Не погодившись із вказаним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Закон України "Про міліцію" втратив чинність, у зв'язку з чим втратив свою актуальність і Порядок № 850, а тому до спірних правовідносин вони застосуванню не підлягають. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що позивач має право на виплату грошової допомоги відповідно до норм Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку № 4, однак відповідачем подана заява з порушенням вказаного порядку.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 року.

Стаття 97 Закону України "Про національну поліцію" встановлює, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

З аналізу вказаної статті судом встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги мають поліцейські, у яких інвалідність стала наслідком виконання ними службових обов'язків, пов'язаних з виконанням повноважень та завдань саме органу поліції.

У спірних правовідносинах інвалідність позивачу встановлена в зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а не в поліції, що унеможливлює отримання позивачем одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію".

Разом з тим, суд звертає увагу, що розділом XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Статтею 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ зі змінами передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Отже, ст.23 Закону України "Про міліцію" передбачено, що право на одноразову грошову допомогу у працівника міліції виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, яке мало місце в період її проходження.

Саме тому, на момент встановлення позивачу інвалідності та звернення із заявою про виплату одноразової грошової допомоги застосуванню підлягає саме ст. 23 Закону України "Про міліцію", яка передбачає право на таку допомогу.

На виконання зазначеної норми постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).

Відповідно до підпункту 2 п.2 Порядку №850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 7 Порядку №850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

- заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Згідно з п.8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції:

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу;

витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Пунктом 9 Порядку №850 встановлено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Аналіз зазначених норм Порядку №850 дає підстави для висновку, що повноваження на прийняття рішення про призначення чи про відмову в призначенні одноразової допомоги є виключною компетенцією Міністерства внутрішніх справ України, а на орган внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, покладено обов'язок по проведенню відповідних процедурних дій по оформленню відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МВС) розпорядниками нижчої ланки.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що чинне законодавство України передбачає право на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби саме в органах внутрішніх справ, особами, у яких інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, яке мало місце в період її проходження.

Враховуючи обставини справи, колегія суддів зазначає, що застосуванню до спірних правовідносин підлягають саме положення розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", ст. 23 Закону України "Про міліцію" та Порядку № 850 (оскільки вони були чинними на момент встановлення позивачу інвалідності та виникнення у нього права на отримання такої одноразової грошової допомоги), а не ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку № 4.

Оскільки інвалідність позивачу встановлена у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, яка настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, а також з урахуванням вимог чинного законодавства України, колегія суддів вважає, що позивач має право на виплату такої одноразової грошової допомоги у розмірі, встановленому ст. 23 Закону України "Про міліцію", незалежно від того, чи продовжив позивач службу в органах національної поліції, чи ні.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що до переходу на службу в органи поліції ОСОБА_4 проходив службу в управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області.

На підставі того, що інвалідність позивачу встановлена у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, колегія суддів вважає, що висновок щодо нарахування та виплатити грошової допомоги повинен формувати та надсилати до МВС України саме Ліквідаційна комісія управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області (залучена ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.02.2017 року як другий відповідач), як правонаступник органу, в якому проходив службу ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що для повного захисту прав і свобод позивача постанову суду першої інстанції необхідно скасувати із прийняттям нової постанови про визнання бездіяльності Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області протиправною та зобов'язання її подати у встановленому порядку висновок до МВС України щодо нарахування і виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дав оцінку усім вказаним обставинам, помилково застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права призвели до помилкового висновку, у зв'язку з чим, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області, Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати бездіяльність Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту), висновку щодо виплати грошової допомоги разом з підтверджуючими документами, які додані до заяви, протиправною.

Зобов'язати Ліквідаційну комісію управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України, висновок щодо нарахування та виплати грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 липня 2017 року.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Боровицький О. А.