Справа № 242/1765/17
Суддя: Пирогова Л. В.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №242/1765/17
Провадження №2а/242/133/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Пирогової Л. В., при секретарі Клименко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 04.05.2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, в якому зазначив, що він є пенсіонером та отримує пенсію у розмірі 949 грн. З його пенсії кожного місяця проводиться утримання у розмірі 50% від розміру пенсії в порядку виконання рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя. Зазначав, що після утримання на його рахунок у колонії, де він відбуває покарання, надходить пенсія у розмірі 474,00 грн., та йому не достатньо цих коштів для придбання речей першої необхідності. Вважає дії відповідача незаконним та такими, що не відповідають діючому законодавству.Просив визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати відповідача перераховувати його пенсію у повному обсязі на його рахунок, після чого адміністрація Селидівської виправної колонії №82 буде здійснювати всі відрахування.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заперечення проти позову та просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Постановою заступника начальника ДВС відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції від 19.10.2015 року, ухвалено з усіх видів заробітку (доходу), що належить боржнику ОСОБА_1, після відрахування податків проводити утримання у розмірі 50% до погашення суми боргу, стягнути кошти у сумі 50000,00 грн. на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя.

Перевіривши доводи позову і заперечень проти нього, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з позиції відповідності їх вимогам щодо належності та допустимості, зясувавши всі обставини у справі, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності, яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Стаття 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає виконання рішень іншими органами та установами, а саме у випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема звернення стягнення на пенсію боржника.

Стаття 48 зазначеного Закону визначає порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, а саме, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно ст. 68 зазначеного Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти стягувачу у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щокварталу надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сімї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також у звязку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

Судом встановлено, що на підставі постанови державного виконавця від 19.10.2015 року Селидівським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області здійснюється утримання із пенсії ОСОБА_1В у розмірі, який визначений державним виконавцем, а саме 50 відсотків його пенсії щомісячно, що відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Суд погоджується з позицією відповідача, викладеної у його запереченнях проти позову.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги. Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вважає, що вимоги позивача з приводу зобовязання відповідача перераховувати його пенсію у повному обсязі на його рахунок, не ґрунтується на законі та суперечить вимогам ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в даному випадку саме Селидівським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області повинно буди здійснено утримання коштів на виконання рішення суду з його пенсії.

З урахуванням вимог законодавства України про пенсійне забезпечення, а також встановлених обставин, суд прийшов переконання, що відповідач діяв в межах повноважень визначених законодавством в сфері пенсійного забезпечення та Закону України «Про виконавче провадження». А отже дії УПФУ в м.Селидове, що оскаржуються, є законними.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 94 КАС України, суд вважає за необхідне судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 11, ч. 5 ст. 94, 158-163, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.В.Пирогова