Справа № 826/7749/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 червня 2017 року № 826/7749/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Дідович Ірини Вікторівни, за участю третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Аллонж", про визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_3.) з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дідович Ірини Вікторівни (надалі - відповідач), за участю третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Аллонж" (надалі - третя особа, ТОВ "Аллонж"), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №28221610 від 12.02.2016 року;

- скасувати запис про право власності №13236654 від 10.02.2016 року, внесений відповідачем.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржуване рішення (оскаржуваний запис) прийняте (внесено) відповідачем з порушенням норм чинного законодавства, чим порушено законні права та інтереси ОСОБА_3, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

В ході судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити, а представник відповідача не визнав позов та разом із представником третьої особи просили відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову та поясненнях по суті позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у судовому засіданні 17 жовтня 2016 року судом, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до наявних в матеріалах справи інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 04.05.2016 року №58535022 та №58535405, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить:

- нежиле приміщення, II поверху виробничого корпусу №1 (в літ. Б), площею 133,6 кв.м., що становить 3/1000 частин (від майнового комплексу площею 39709,40 кв.м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- нежилі приміщення площею 221,0 кв.м. групи приміщень №3, другого поверху (в літ. Б), що складають 5/1000 частин від майнового комплексу загальною площею 39709,40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Поряд з цим, постановою Вищого господарського суду України від 16 червня 2015 року у справі №5011-9/11238-2012 за позовом ТОВ "Аллонж" до ТОВ "Аріна-К", ВАТ "Завод "КІНАП", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_4, про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності, зокрема, визнано за ТОВ "Аллонж" право власності на:

1) нежилі приміщення виробничого корпусу №1 (без бомбосховища), їдальні (літ. Б): І поверх - площею 458,10 кв.м., частина II поверху - площею 318,30 кв.м., III поверх - площею 454,30 кв.м., IV поверх - площею 454,90 кв.м., V поверх - площею 455,80 кв.м., VI поверх - площею 457,90 кв.м., підвал - площею 58,70 кв.м., загальною площею 2658,00 кв.м., що становить 67/1000 частин (від майнового комплексу площею 39709,40 кв.м.), розташовані за адресою: 04073, АДРЕСА_1;

2) нежилі приміщення 1-го поверху (літ. Б' виробничого корпусу №1 (без бомбосховища), їдальня): приміщення 10 площею - 296,9 кв.м., приміщення 9 пл. - 18,10 кв.м., приміщення 4 пл. - 88,80 кв.м., загальною площею 403,80 кв.м., що становить 1/100 частину (від майнового комплексу 39709,40 кв.м.), розташовані за адресою: 04073, АДРЕСА_1;

3) нежилі приміщення виробничого корпусу №1 (без бомбосховища), їдальня (літ. Б'): І поверх - площею 621,90 кв.м., II поверх - 1077,10 кв.м., III поверх - площею 1142,35 кв.м., IV поверх - площею 1033,0 кв.м., V поверх - площею 1115,70 кв.м., технічний поверх - площею 396,60 кв.м., загальною площею 5386,65 кв.м., що становить 136/1000 частин (від майнового комплексу площею 39709,40 кв.м.), розташовані за адресою: 04073, АДРЕСА_1;

4) нежилі приміщення ІІ поверху заводоуправління (в літ. А): частина приміщення №1 (групи приміщень №1) - площею 5,65 кв.м., приміщення №5-а - площею 10,10 кв.м., загальною площею 15,75 кв.м., що становить 4/10000 частин (від майнового комплексу площею 39709,40 кв.м., розташовані за адресою: 04073, АДРЕСА_1;

5) нежиле приміщення виробничого корпусу №1 (без бомбосховища), їдальня (літ. Б,): III поверху - площею 88,25 кв.м., що розташоване за адресою: 04073,АДРЕСА_1.

Постановою Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у задоволенні заяви ТОВ "Аріна-К" про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 16 червня 2015 року у справі №5011-9/11238-2012 відмовлено.

З метою державної реєстрації права власності на нежилі приміщення на підставі постанови Вищого господарського суду України від 16 червня 2015 року у справі №5011-9/11238-2012 ТОВ "Аллонж" 10.02.2016 року звернулось до відповідача із відповідною заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень реєстраційний номер 15579275.

За результатами розгляду вказаної вище заяви третьої особи відповідачем 12.02.2016 року прийнято оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №28221610, за яким проведено державну реєстрацію права власності ТОВ "Аллонж" на нежитлове приміщення, нежиле приміщення виробничого корпусу №1 (без бомбосховища), їдальня (в літ. Б) - приміщення 1-го поверху площею 458,1 кв.м., група приміщень №№1-10 по групі приміщень №3 ІІ-го поверху площею 262,2 кв.м., приміщення ІІІ-го поверху площею 454,3 кв.м., приміщення IV поверху площею 454,9 кв.м., приміщення V-гo поверху площею 455,8 кв.м., приміщення VI-го поверху площею 457,9 кв.м., підвал площею 58,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з чим відповідач внесла запис про право власності 13236654 від 10.02.2016 року.

Незгода позивача із вказаними вище рішенням та записом зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV від 01 липня 2004 року (надалі - Закон №1952-IV), який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 2 Закону №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону №1952-IV, державній реєстрації прав підлягає, зокрема, право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону №1952-IV, організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти;3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Згідно з ч. 1, п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 3 ст. 10 Закону №1952-IV, державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Державний реєстратор, зокрема:

- встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

- перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

- відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав;

- присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав;

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону №1952-IV, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

У ході судового розгляду справи судом встановлено, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем саме на підставі постанови Вищого господарського суду України від 16 червня 2015 року у справі №5011-9/11238-2012.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачем безпідставно оскаржуваним рішення проведено державну реєстрацію права власності ТОВ "Аллонж" на нежитлове приміщення, нежиле приміщення виробничого корпусу №1 (без бомбосховища), їдальня (в літ. Б) - група приміщень №№1-10 по групі приміщень №3 ІІ-го поверху площею 262,2 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, оскільки у вказаному вище судовому рішенні про визнання права власності ТОВ "Аллонж" на зазначені приміщення не зазначено.

Крім того, суд звертає увагу, що в оскаржуваних рішенні та записі відповідачем не точно та не повно визначено об'єкт державної реєстрації права власності.

Так, постановою Вищого господарського суду України від 16 червня 2015 року у справі №5011-9/11238-2012 визнано за ТОВ "Аллонж" право власності на "нежилі приміщення виробничого корпусу №1 (без бомбосховища), їдальні (літ. Б): І поверх - площею 458,10 кв.м., частина II поверху - площею 318,30 кв.м., III поверх - площею 454,30 кв.м., IV поверх - площею 454,90 кв.м., V поверх - площею 455,80 кв.м., VI поверх - площею 457,90 кв.м., підвал - площею 58,70 кв.м., загальною площею 2658,00 кв.м., що становить 67/1000 частин (від майнового комплексу площею 39709,40 кв.м.), розташовані за адресою: 04073, АДРЕСА_1".

При цьому, оскаржуваним рішенням проведено державну реєстрацію права власності ТОВ "Аллонж" на "нежитлове приміщення, нежиле приміщення виробничого корпусу №1 (без бомбосховища), їдальня (в літ. Б) - приміщення 1-го поверху площею 458,1 кв.м, група приміщень №№1-10 по групі приміщень №3 ІІ-го поверху площею 262,2 кв.м, приміщення ІІІ-го поверху площею 454,3 кв.м, приміщення IV поверху площею 454,9 кв.м, приміщення V-гo поверху площею 455,8 кв.м, приміщення VI-го поверху площею 457,9 кв.м, підвал площею 58,7 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1", а згідно оскаржуваного запису на - нежитлове приміщення, в літ. Б, загальною площею 2583,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення.

В частині позовних вимог щодо скасування запису про право власності №13236654 від 10.02.2016 року, суд зазначає наступне.

Внесення записів до Державного реєстру прав передбачені нормами ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з ч.1 зазначеної статті Закону, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав (ч.2 ст.26 Закону).

Крім того, Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 12 грудня2011 року за №3502/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2011 року за №1429/20167, який визначає процедуру прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури.

У відповідності до п.2.6 Порядку №3502/5, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна вимога про скасування запису є передчасною з огляду на заявочний принцип, передбачений вимогами Порядку №3502/5, оскільки законодавчо прямо передбачені дії посадових осіб реєстраційної служби у випадку скасування судом певних рішень про реєстрацію, зокрема, скасування державної реєстрації права власності.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дідович Ірини Вікторівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №28221610 від 12 лютого 2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,21 грн. (п'ятсот п'ятдесят одну гривню двадцять одну копійку).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов