Справа № 804/1850/16
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 липня 2017 рокусправа № 804/1850/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Чумака С. Ю.

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.10.2016 р. в справі № 804/1850/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (далі ПАТ «ДМК») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110010000/2015/20096 від 05.10.2015 р.; визнання недійсним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 110010000/2015/600487/1 від 05.10.2015 р. В обґрунтування позову зазначено, що позивачем виконані всі необхідні та достатні дії під час митного оформлення товару та надано митному органу всі документи для обґрунтування заявленої позивачем митної вартості товару.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.10.2016 р. позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права. Апелянт зазначає про неврахування судом першої інстанції, що в результаті контролю наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності. Так, позивачем не надано договору із третіми особами, що пов'язаний з договором про поставку товару, проте товар імпортовано за непрямим контрактом, тобто не виробником оцінюваного товару, а посередником. Крім того, документи контрактоутримувача та виробника містять розбіжності щодо вартості товару, що унеможливлює здійснення обчислення заявленої позивачем митної вартості. Оскільки відповідно до умов договору, ціна товару визначається залежно від вмісту заліза, відсутність договору між продавцем та виробником товару унеможливлює визначення, чи сформована ціна товару в залежності від вмісту заліза, чи незалежно від цього. Також апелянт вважає помилковим зазначення судом першої інстанції, що рахунки виробника товару не є обовязковими документами, оскільки такий висновок суперечить приписам ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Судом першої інстанції не врахована відсутність печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць, що передбачено Типовою технологічною схемою здійснення митного контролю залізничних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 р. № 451, Порядком виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 р. № 1066, статтею 335 Митного кодексу України.

Оскільки позивачем до митного оформлення надано документи, які містять розбіжності стосовно умов поставки та його вартості, на думку апелянта, необхідно подання відомостей щодо транспортної складової з метою проведення перевірки числового значення заявленої митної вартості, які до митного оформлення не надано. При цьому судом не враховано, що в залізничних накладних зазначено про стягнення з відправника товару, а не продавця, додаткових транспортних витрат, які не включені до ціни товару, визначеної у специфікації від 03.09.2015 р. № 9, відповідно, у митниці виникли сумніви стосовно того, що саме продавцем товару сплачено вартість перевезення товару відповідно до умов поставки DAP, а також, що ці витрати включено у вартість товару.

Також, на думку апелянта, є необґрунтованим зазначення судом першої інстанції про необґрунтованість вимоги митниці щодо надання банківських платіжних документів через те, що умовами договору не передбачено передплати, оскільки за умовами специфікації № 9 від 03.09.2015 р. оплата повинна здійснювати протягом 10 банківських днів з дати передачі товару продавцем першому перевізнику, що визначається датою штемпеля станції відправлення, відповідно, на час здійснення митного оформлення оплата товару повинна бути проведена.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем укладено контракт № 15-0835-12 з ТОВ «Руська гірничо-металургійна компанія» на поставку товару. Отриманий позивачем товар предявлено до митного оформлення товар, надані всі необхідні документи для визначення митної вартості за ціною договору, проте ознайомившись з наданим пакетом документів до вантажної митної декларації № 110010000/2015/022331, відповідач виніс картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110010000/2015/20096 від 05.10.2015 р. та рішення про коригування митної вартості товарів № 110010000/2015/600487/1 від 05.10.2015 р., яким підвищив митну вартість.

Під час митного оформлення товару ПАТ «ДМК» подано до Дніпропетровської митниці вантажну митну декларацію № 110010000/2015/022331 (відправник ТОВ «Стойленський ГОК»), в графі 31 якої наведено опис товару, а саме: залізорудний концентрат; концентрат залізорудний агломераційний, з вмістом Fе203-66,0%, 66,5%, 66,6%, 66,9%; SiO2-6,5%, 6,7%, 7,2%; волога-9,96%, 9,99%, 10% одержаний методом магнітної сепарації. СТО №6-2015; застосовується при виробництві агломератів у агломераційному цеху; використовується у металургійному виробництві для власних потреб.

За декларацією позивачем було подано документи щодо митного оформлення вантажу на суму 40868490,52 руб. (графа 22), вага нетто 17156550 кг. (графа 38), а саме в графі 44 "Додаткова інформація / Подані документи / Сертифікати і дозволи" зазначені: контракт № 15-0835-12 від 29.04.2015р. з додатковими угодами №№2,3,4; Додаток № 9 від 03.09.2015р. до Контракту № 15-0835-12 від 29.04.2015р.; рахунок фактуру (інвойс) № БЕЛ00260 від 12.09.2015р. разом з додатком до нього; рахунок фактуру (інвойс) № БЕЛ00265 від 13.09.2015р. разом з додатком до нього; рахунок фактуру (інвойс) № БЕЛ00270 від 14.09.2015р. разом з додатком до нього; рахунок фактуру (інвойс) № БЕЛ00272 від 16.09.2015р. разом з додатком до нього; лист ПАТ «ДМК» № 062Д/2679 від 14.09.2015р.; залізнична накладна №20352341 від 12.09.2015р.; лист ПАТ «ДМК» № 062Д/2688 від 15.09.2015р.; залізнична накладна №47250345 від 14.09.2015р.; лист ПАТ «ДМК» № 062Д/2700 від 16.09.2015р.; залізнична накладна № 20356333 від 13.09.2015р.; лист ПАТ «ДМК» № 062Д/2701 від 16.09.2015р.; залізнична накладна №20359967 від 14.09.2015р.; лист ПАТ «ДМК» № 062Д/2716 від 17.09.2015р., залізнична накладна № 47318514 від 16.09.2015р., лист ПАТ «ДМК» № 062Д/2719 від 18.09.2015р.; залізнична накладна № 20369791 від 16.09.2015р.; лист ПАТ «ДМК» № 062Д/2231 від 21.09.2015р.; залізнична накладна №47400742 від 18.09.2015р.; лист ПАТ «ДМК» № 062Д/2239 від 22.09.2015р.; залізнична накладна № 44691897 від 18.09.2015р., рахунок фактура б/н від 12.09.2015р.; рахунок фактура б/н від 13.09.2015р.; рахунок фактура б/н від 14.09.2015р.; рахунок фактура б/н від 16.09.2015р.; сертифікат про походження товару форми СТ-1 № RUUA 4490394 від 16.09.2015р.; сертифікат про походження товару форми СТ-1 № RUUA 4490395 від 16.09.2015р.; сертифікат про походження товару форми СТ-1 № RUUA 4490396 від 16.09.2015р.; сертифікат про походження товару форми СТ-1 № RUUA 4490397 від 16.09.2015р.; сертифікат про походження товару форми СТ-1 № RUUA 4490358 від 18.09.2015р.; сертифікат про походження товару форми СТ-1 № RUUA 4490359 від 18.09.2015р.; сертифікат про походження товару форми СТ-1 № RUUA 4490314 від 21.09.2015р.; сертифікат про походження товару форми СТ-1 № RUUA 4490364 від 22.09.2015р.; сертифікат якості № 144 від 12.09.2015р.; сертифікат якості № 145 від 13.09.2015р.; сертифікат якості № 146 від 14.09.2015р.; сертифікат якості № 147 від 16.09.2015р.; висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» № 2760 від 28.09.2015р.; копія митної декларації країни відправлення № 10101100/040915/0001023 від 04.09.2015р.

Митна вартість товару заявлена за ціною контракту (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України на рівні 2367,19 руб. за 1 тону.

Судом встановлено, що 29.04.2015 року між ПАТ «ДМК» (покупець) та ТОВ «Руська гірничо-металургійна компанія» (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №15-0835-12, згідно з яким продавець зобов'язується продати, а покупець прийняти та оплатити продукцію. Додатком №9 від 03.09.2015 року сторони контракту визначили умови поставки залізорудного концентрату в кількості 90000 тон за ціною 2367,19 руб. РФ за тону, пакування, маркування, умови та період поставки (DAP - станція Соловей/Тополі, ІНКОТЕРМС-2010), вантажовідправник: ТОВ "Стойленський ГОК".

Як вбачається із змісту контракту товар постачається на умовах, передбачених у відповідних Додатках (Специфікаціях) до Контракту, що є невід'ємними частинами. Отже, умови поставки визначені наступні: DAP - станція Соловей/Тополі. Зазначені умови передбачають нанесення продавцем витрат доставки товару до місця призначення на кордоні України.

Товар імпортовано за контрактом від 29.04.2015 року №15-0835-12 та додатком до цього контракту від 03.09.2015 року №9, що заявлений декларантом позивача як непрямий контракт, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару, а з посередником. Відповідно до «Відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року №1011, зовнішньоекономічний договір, стороною якого є виробник товарів, декларується під кодом 4104. Декларантом позивача контракт задекларовано під кодом 4100. Продавцем товару є ТОВ «Руська гірничо-металургійна компанія», а відправником товару згідно МД №110010000/2015/022331 є ВАТ «Стойленський ГОК». Договору із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів приєднаних до ВМД декларантом не надано.

Відповідно до названого зовнішньоекономічного контракту залізорудний концентрат імпортується за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fe. Базова ціна залізнорудного концентрату визначається на рівні 2274,72 руб.РФ при вмісті Fe 66%. В залежності від збільшення або зменшення фактичного вмісту Fe, надбавка або знижка до базової ціни складає 25,53 руб.РФ/т за 1% Fe долі в пропорції. Позивачем до документів митного оформлення надані наступні рахунки-фактури: рахунок фактуру (інвойс) № БЕЛ00260 від 12.09.2015р. вартість - 2379,29 руб.РФ/т, вміст Fe - 66,4%, рахунок фактуру (інвойс) № БЕЛ00265 від 13.09.2015р., вартість - 2391,39 руб.РФ/т, вміст Fe - 66,8%, рахунок фактуру (інвойс) № БЕЛ00270 від 14.09.2015р., вартість - 2385,34 руб.РФ/т, вміст Fe - 66,6%, рахунок фактуру (інвойс) № БЕЛ00272 від 16.09.2015р., вартість - 2373,24 руб.РФ/т, вміст Fe - 66,2%.

Листом від 05.10.2015 року № 062Д/2806 декларантом проінформовано митницю про неможливість надання додаткових документів, зазначених у вимогах митного органу, в термін визначений частиною 3 статті 53 Митного кодексу України та повідомлено, що зазначені документи будуть надані в установлений законом термін відповідно частини 8 статті 55 Митного кодексу України.

05.10.2015 року посадовою особою відповідача була складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №110010000/2015/20096, а також винесено рішення про коригування митної вартості товарів №110010000/2015/600487/1, в якому митна вартість товару скоригована до 32,9950 руб./1кг. (метод 2ґ).

З вказаного рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що в результаті контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме: товар імпортовано за контрактом від 29.04.2015 № 15-0835-12 та додатком до цього контракту від 03.09.2015 № 9, що заявлений декларантом Позивача як непрямий контракт, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару, а з посередником.

Так, відповідно до Відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій», зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, декларується під кодом 4104. Декларантом Позивача контракт від 29.04.2015 № 15-0835-12 в гр. 44 МД від 05.10.2015 № 110010000/2015/022331 задекларовано під кодом 4100. До того ж, Продавцем товару відповідно до контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12 є TОB «Русская горно-металлургическая компания», відправником товару, відповідно до гр. 2 МД № 110010000/2015/022331 є ВАТ «Стойленский ГОК». Договору із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів приєднаних до ЕМД декларантом ПАТ «ДМКД» не надано.

На підтвердження заявленої митної вартості позивачем до документів митного оформлення надані інвойси контрактоутримувача: від 12.09.2015 № БЕЛ00260, в якому вартість товару складає 2379,29 руб.РФ/т (вміст Fe 66,4 % відповідно до сертифікату якості №144 від 12.09.2015); від 13.09.2015 № БЕЛ00265, в якому вартість товару складає 2391,39 руб.РФ/т (вміст Fe 66,8 % відповідно до сертифікату якості №145 від 13.09.2015); від 14.09.2015 № БЕЛ00270, в якому вартість товару складає 2385,34 руб.РФ/т (вміст Fe 66,6 % відповідно до сертифікату якості №146 від 14.09.2015); від 16.09.2015 № БЕЛ00272, в якому вартість товару складає 2373,24 руб.РФ/т (вміст Fe 66,2 % відповідно до сертифікату якості №147 від 16.09.2015). При цьому вміст Fe в рахунках не зазначений та підтверджений наданими сертифікатами якості. Зазначені рахунок-фактура виставлений ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» в рамках зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12, додатку №9 від 03.09.2015 на умовах поставки DAP ст. Соловей/Тополі. Також, Позивачем до документів митного оформлення надано рахунки-фактури від виробника товару - ВАТ «Стойленский ГОК»: від 12.09.2015 б/н, від 13.09.2015, від 14.09.201, від 16.09.2015, що виставлені в рамках контракту № 15-04-29 (дата не зазначена), додатку від 31.08.2015 №10. При цьому, ні контракт № 15-04-29, ні додаток від 31.08.2015 № 10 до митного оформлення Позивачем не надано. Також, рахунки виробника не містить умов поставки та не завірений печаткою підприємства, що їх видало. Рахунки виробника містять інформацію стосовно вмісту Fe та посилання на відповідний сертифікат якості. При цьому ціна товару незалежно від вмісту заліза визначена рахунками виробника в єдиному розмірі 1650 руб.РФ/т (за контрактом). Крім того, в рахунку виробника від 13.09.2015 вказана база заліза 0%, що не відповідає відомостям сертифікату якості № 145 (66,8%), на який посилається даний рахунок. Ймовірно, що у рахунку виробника зазначена базова ціна залізорудного концентрату за договором із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається № 15-04-29 (дата не зазначена), додатку від 31.08.2015 №10, який до митниці не надавався, тому незрозуміло відносно якого вмісту Fe така ціна визначена. За відсутності договору із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, унеможливлене проведення перевірки числового значення заявленої митної вартості. Рахунки контрактоутримувача та виробника ідентифікуються між собою лише за вагою та, як зазначено вище та містять ціну товару визначену в залежності від вмісту Ре, що не відповідає ціні рахунку виробника. Таким чином, відповідні документи контрактоутримувача та виробника містять розбіжності щодо вартості товару, що постачається. Крім того, рахунок контрактоутримувача, так і рахунок виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць.

За умовами контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12, додатку № 8 від 30.07.2015, умовами поставки визначено DAP ст. Соловей/Тополі. Зазначені умови поставки передбачають несення продавцем витрат доставки товару до місця призначення на кордоні України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав, визначених Митним кодексом України, для висновку про порушення позивачем митного законодавства при визначенні митної вартості товару.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконання контракту купівлі-продажу вогнетривкою продукції № 15-0835-12, укладеному між ООО «Русская горно-металлургическая компанія» (Російська Федерація) та ПАТ «ДМК» 29.04.2015 р., додатку до контракту № 9 від 03.09.2015 р. 05.10.2015 р. позивачем предявлено для митного оформлено до Дніпропетровської митниці ДФС вантажну митну декларацію в режимі «ІМ 40» № 110010000/2015/022331 на наступний товар: залізорудний концентрат. Концентрат залізорудний аглеромераційний, з вмістом Fe203 66,2%; 66,4%; 66,6%; 66,8%; SiO2 - 6,5%; 6,7%; 6,9%; 7,2%; волога 9,96%, 9,98%, 10%; одержаний методом магнітної сепарації; СТО № 6-2015; застосовується при виробництві агломератів у агломераційному цеху; використовується у металургійному виробництві для власних потреб. Митна вартість товару заявлена позивачем шляхом подання декларації митної вартості за основним методом визначення митної вартості ціною договору відповідно до статті 58 Митного кодексу України в розмірі 40868490,5200 рублів Російської Федерації.

На підтвердження митної вартості товару позивачем надано митному органу наступні документи: контракт; додаток № 9 від 03.09.2015 р.; рахунки-фактури; залізничні накладні із зазначенням номеру контракту і вантажоодержувача; сертифікати походження форми СТ-1; сертифікати якості: експортна декларація.

В ході контролю наявності у підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, митним органом встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять наступні розбіжності:

товар заявлено як поставку за договором купівлі-продажу не з виробником товару (код 4104 графи 44 декларації), а декларантом позивача контракт задекларовано за кодом 4100; не надано договору з третіми особами, що пов'язаний з контрактом про поставку товару, митна вартість яких визначається;

в рахунках не зазначений вміст заліза, який підтверджено наданими сертифікатами якості; рахунки виробника не містять умов поставки та не завірені печаткою підприємства, що їх видало; ціна товару незалежно від вмісту заліза визначена виробником в єдиному розмірі 1650 руб. РФ; за відсутності договору із третіми особами, що пов'язаний з договором на поставку товарів, митра вартість яких визначається, неможливо здійснити перевірку числового значення заявленої митної вартості;

надані рахунки виробника та інвойси продавця товару не містять печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць;

не надання документів щодо вартості транспортної складової у вартості оцінюваних товарів.

Відповідачем витребувані у декларанта документи, які підтверджують заявлену митну вартість у звязку із встановленням вказаних розбіжностей: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний із договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Листом від 05.10.2015 р., надісланим у складі електронного повідомлення, декларантом проінформовано митний орган про неможливість надання додаткових документів в термін, визначений п. 3 ст. 53 Митного кодексу України, та вказано, що зазначені документи будуть надані у термін, встановлений п. 8 ст. 55 Митного кодексу України.

Дніпропетровською митницею 05.10.2015 р. прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № 110010000/2015/600487/1 у відношенні митної декларації № 110010000/2015/022331 за резервним методом, у звязку з чим митна вартість товару визначена митним органом в розмірі 2,9950 руб. РФ за одиницю.

05.10.2015 р. Дніпропетровською митницею прийнята картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110010000/2015/20096.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобовязані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, повязані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларація митної вартості подається у разі:

1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;

2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;

3) якщо покупець та продавець повязані між собою.

Згідно з ч. ч. 8-9 цієї статті у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобовязаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

Згідно з ч. 6 цієї статті орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як зазначено вище, підставою для коригування митної вартості є встановлення в ході здійснення митного контролю неможливості перевірки числового значення митної вартості імпортованого товару.

Колегією суддів встановлено, що декларантом (позивачем у справі) для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару подані документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару Дніпропетровською митницею встановлено, що документи, які надані для митного оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності.

Що стосується посилання апелянта про те, що товар виробництва ОАО «Стойленский ГОК» заявлено декларантом як поставку за договором купівлі-продажу не з виробником товару та зазначено код 4100 графи 44 декларації, тоді як у випадках поставки товару за посередницьким договором зазначається код документу 4104, колегія суддів вказує, що зазначені обставини не можна вважати розбіжностями, які впливають на числові значення складових митної вартості товарів чи відомості щодо ціни.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що поставка товару здійснювалася з території Російської Федерації від виробника товару ОАО «Стойленский ГОК», країною походження товару є Російська Федерація, проте поставка товару здійснена на виконання контракту, укладеного не з виробником товару, а ООО «Русская горно-металлургическая компанія», що свідчить про вірне зазначення коду поставки 4100 у графі декларації 44, коду країни походження - RU.

Відсутність печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць на скан-копії інвойса, на що посилається митний орган, не можна вважати розбіжностями, наявністю ознак підробки або що він містить не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомості щодо ціни. Тим більш, печатка прикордонної служби міститься на залізничних накладних, які подані митному органу при митному оформленні товару. Положення про уніфікований порядок проставлення митними органами держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав на транспортних і комерційних документах печаток і штампів митних органів країн відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн передбачає проставлення печаток і штампів митними органами на перевізних документах, якими є транспортні та комерційні документи. Тобто перевезення товару може здійснюватися або за транспортними документами, і/або за комерційними.

Таким чином, наявність печатки митного органу на поданому інвойсі не суперечить чинному законодавству України, оскільки цей інвойс (рахунок-фактура) вказаний у додатку до залізничної накладної, і на цій накладній містяться усі необхідні печатки митних органів.

Стосовно ненадання договору з третіми особами, що пов'язаний з контрактом про поставку товару, митна вартість яких визначається, колегія суддів вказує на відсутність у декларанта обвязку, визначеного як митним законодавством, так й умовами контракту, із надання договорів з третіми особами.

Щодо відсутності зазначення в рахунках виробника вмісту заліза та визначення виробником в рахунках незалежно від вмісту заліза ціни в єдиному розмірі 1650 руб. РФ; відсутності умов постановки в рахунках виробника товару, не завірення печаткою підприємства, що їх видало, колегія суддів зазначає наступне.

В даному випадку оцінка методики ціноутворення продавця (ТОВ «Русская горнометаллургическая компания») як умова договору з його постачальником (виробником) продукції не є елементом перевірки складових числового значення митної вартості в розумінні ст. 58 Митного кодексу України. При цьому рахунки по взаємовідносинам продавця товару з третьою особою (виробником), на зміст яких посилається відповідач, не є обов'язковими документами відповідно до частини 2 ст. 53 Митного кодексу України, а наведені в цих рахунках відомості щодо ціни товару не суперечать економічній обґрунтованості заявленої позивачем митної вартості товару за основним методом.

Щодо не надання документів щодо вартості транспортної складової у вартості оцінюваних товарів суд апеляційної інстанції зазначає наступне. Митний орган в контексті спірних правовідносин вказує на наявність розбіжностей між інвойсами продавця та рахунками його постачальника, у звязку вважає необхідним надання відомостей щодо транспортної складової, хоча згідно із зовнішньоекономічним контрактом та наданими позивачем документами підтверджено здійснення поставки на умовах DAP ст. Соловей/Тополі, які передбачають несення витрат на поставку товару до вказаного пункту призначення продавцем, отже включені у вартість товару. Натомість положення частини 2 ст. 53 Митного кодексу України в такому випадку не передбачають необхідності надання транспортних (перевізних) документів.

Відтак, повна вартість доставки товару на митну територію України включена у заявлену позивачем митну вартість товару за контрактом і здійснювалась постачальником, а тому деталі організації та вартості його транспортування не впливали на визначення митної вартості товару за основним методом.

Колегія суддів зазначає, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів митний орган повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, оскільки позивачем при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Судова колегія не піддає сумніву право митного органу контролювати митну вартість, заявлену декларантом, але такий контроль повинен здійснюватися в межах повноважень, наданих діючим законодавством.

Позивачем у повному обсязі виконані вимоги ч. 5 ст. 52 Митного кодексу України щодо подання декларації митної вартості та п. 7 ч. 10 ст. 58 цього кодексу щодо включення до визначеної митної вартості її складових, які не включалися до ціни, що була фактично сплачена позивачем, що відображено в декларації митної вартості.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості товару, митниця виходила з наявної інформації щодо раніше визначеного рівня митної вартості. Однак, в порушення вимог ст. 57 Митного кодексу України митницею не доведено неможливість застосування інших (попередніх) методів (2а-2г) визначення митної вартості товару, а застосовано резервний метод, який відповідно до наведених вище норм законодавства застосовується у випадку, якщо митна вартість товару не може бути визначена за попередніми методами.

Крім того, відповідачем не доведено факту проведення консультацій з декларантом з питання визначення митної вартості.

Колегія суддів зазначає, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 11.09.2012 р. (реєстраційний № 26347525 в Єдиному державному реєстрі судових рішень), а також в постанові від 31.03.2015 р. в справі № 21-53а15, відповідно до якого митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наданих декларантом документів, перелік яких відповідає ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, з урахуванням умов поставки товару, митний орган мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості і необхідності витребовування додаткових документів.

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності своїх дій щодо відмови у визначенні митної вартості товару за ціною договору, а встановлені судом обставини свідчать про надання позивачем достатнього обсягу документів, необхідних для визначення митної вартості за основним методом. При цьому відповідачем не доведено обґрунтованість виникнення сумніву у заявленій позивачем митній вартості товару за ціною договору.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. При цьому судом апеляційної інстанції враховується, що відповідачем при здійсненні коригування митної вартості застосовані відомості, що містяться в базі даних митниці, стосовно вже скоригованої митницею митної вартості товару, а не самостійно задекларованої декларантом митної вартості.

Митним органом не спростовано контрактну ціну оцінюваних товарів, об'єктивну можливість і спроможність відповідача визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 Митною кодексу України.

Відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не спростовані відповідачем.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.10.2016 р. в справі № 804/1850/16 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.10.2016 р. в справі № 804/1850/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування рішень залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 06.07.2017 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: С.Ю. Чумак