Справа № 804/122/17
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2017 р. Справа № 804/122/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді суддя суддяОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4
представника відповідача ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтенс Продакшн» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтенс Продакшн» (далі ТОВ «Інтенс Продакшн», позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі ДФС України, відповідач), в якому просило:
- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо неприйняття для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних: податкової накладної № 1 від 01.12.2016 р.; податкової накладної № 2 від 01.12.2016 р.; податкової накладної № 3 від 02.12.2016 р; податкової накладної № 4 від 02.12.2016 р.; податкової накладної № 5 від 06.12.2016 р.; податкової накладної № 6 від 06.12.2016 р.; податкової накладної № 7 від 07.12.2016 р.; податкової накладної № 8 від 08.12.2016 р. ТОВ «Інтенс Продакшн»;
- вважати прийнятими та зареєстрованими в Єдиному державному реєстрі податкових накладних: податкової накладної № 1 від 01.12.2016 р.; податкової накладної № 2 від 01.12.2016 р.; податкової накладної № 3 від 02.12.2016 р; податкової накладної № 4 від 02.12.2016 р.; податкової накладної № 5 від 06.12.2016 р.; податкової накладної № 6 від 06.12.2016 р.; податкової накладної № 7 від 07.12.2016 р.; податкової накладної № 8 від 08.12.2016 р. ТОВ «Інтенс Продакшн» з моменту їх подання, а саме 16.12.2016 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в порушення діючих норм податкового законодавства України, податкові накладні позивача не були прийняті для реєстрації, що у свою чергу перешкоджає провадженню його господарської діяльності.
Представник позивача надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за відсутності представника ТОВ «Інтенс Продакшн».
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які містяться в матеріалах справи.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.
ТОВ «Інтенс продакш» є платником податку на додану вартість та перебуває на податковому обліку в ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
З матеріалів справи вбачається, що 03.02.2016 року між ТОВ «Інтенс Продакшн» та ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області було укладено договір № 030220161 про визнання електронних документів (далі Договір), предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (далі ЕЦП) до органів ДФС засобами телекомунікаційного звязку або на електронних носіях, як оригіналу. Відповідно до квитанції № 2 даний договір було прийнято, укладено та задоволено прийом документів по e-mail, реєстраційний номер документу: НОМЕР_1 (а.с. 12,13).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок декларування податків і зборів визначається приписами Податкового кодексу України та іншими нормативно-правовими актами з питань оподаткування.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).
Пунктом 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України визначено, шо податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.
Згідно із приписами п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно п. 201.1 ст. 201 та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Отже, Податковим кодексом України визначено обов'язок з реєстрації податкових накладних та, в той же час, не визначено можливих підстав для відмови у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість передбачено певні негативні наслідки для учасників господарських правовідносин у випадку невиконання такого обов'язку.
При цьому, встановлення порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних нормами Податкового кодексу України делеговано Кабінету Міністрів України.
Згідно п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок), внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі Державній фіскальній службі з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.
Відповідно до п. 8 Порядку для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС.
Відповідно до п. 9 Порядку причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: 1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; 4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); 5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.
Отже, визначений пунктом 9 Порядку перелік підстав для відмови у реєстрації податкової накладної в Реєстрі є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню чи доповненню на розсуд контролюючого органу.
Представником відповідача було зазначено, що з метою виконання вимог наказу ДФС України від 28.07.2015 року № 543 «Про забезпечення комплексного контролю податкових ризиків з податку на додану вартість» та Розпорядження ДФС України від 14.08.2015 року № 254-р «Про забезпечення алгоритму контролю дій при комплексному відпрацюванні податкових ризиків з податку на додану вартість», ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська з метою отримання пояснень та документальних підтверджень від посадових осіб, здійснено вихід за юридичною адресою підприємства та встановлено, що підприємство за місцем реєстрації відсутнє. Вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців інформація щодо місцезнаходження позивача не відповідає реальним обставинам, що є порушенням умови п. 4 розділу Договору № НОМЕР_1 про визнання електронних документів, у звязку з чим ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська 28.03.2016 року в односторонньому порядку було розірвано зазначений вище договір.
Так, згідно п. 45.2 ст. 45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Згідно ч. 1 ст. 16, ч.ч. 1, 3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців", єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.
Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.
Отже, єдиним доказом зміни юридичною особою місцезнаходження є дані з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців.
Таким чином, відповідачем не надано належних у розумінні статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказів наявності визначених Порядком підстав для відмови у реєстрації податкових накладних.
Інших підстав для розірвання договору про визнання електронних документів з урахуванням вимог законодавства та умов укладеного договору відповідачем не наведено.
Слід зазначити, що Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Вказані податкові накладні не дають права покупцям на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, не звільняють продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податкових накладних, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період. Отже, відсутність реєстрації податкових накладних в ЄРПН впливає на правовий стан платників податків. Так, покупці товарів позбавляються права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.
Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За таких обставин дії відповідача з відмови у прийнятті та реєстрації податкових накладних не можуть бути визнані обґрунтованими та законними, що є підставою для задоволення позовних вимог.
Розподіл судових витрат здійснено відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Інтенс Продакшн до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо неприйняття для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних: податкової накладної № 1 від 01.12.2016 р.; податкової накладної № 2 від 01.12.2016 р.; податкової накладної № 3 від 02.12.2016 р; податкової накладної № 4 від 02.12.2016 р.; податкової накладної № 5 від 06.12.2016 р.; податкової накладної № 6 від 06.12.2016 р.; податкової накладної № 7 від 07.12.2016 р.; податкової накладної № 8 від 08.12.2016 р. ТОВ «Інтенс Продакшн».
Вважати прийнятими та зареєстрованими в Єдиному державному реєстрі податкових накладних: податкової накладної № 1 від 01.12.2016 р.; податкової накладної № 2 від 01.12.2016 р.; податкової накладної № 3 від 02.12.2016 р; податкової накладної № 4 від 02.12.2016 р.; податкової накладної № 5 від 06.12.2016 р.; податкової накладної № 6 від 06.12.2016 р.; податкової накладної № 7 від 07.12.2016 р.; податкової накладної № 8 від 08.12.2016 р. ТОВ «Інтенс Продакшн» з моменту їх подання, а саме 16.12.2016 року.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено згідно з ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3