Справа № 826/27105/15
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

05 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі: Кривді В.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 березня 2017 р. по справі за її адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_4 звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В., третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про:

визнання протиправними дій Уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. щодо невключення позивачки до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за договором банківського вкладу від 24.02.2015 №003-28562-240215;

зобов'язання Уповноваженої особи Фонду Кадирова В.В. включити ОСОБА_4 до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

зобов'язання Уповноваженої особи Фонду ПАТ «Дельта Банк» подати до Фонду гарантування додаткову інформацію щодо позивачки як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.03.2017 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу про скасування незаконної, на її думку, постанови суду першої інстанції та просить постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

При цьому апелянтка посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Суб'єктом владних повноважень, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Основним завданням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Таким чином, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як особа, наділена спеціальними функціями щодо забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, є суб'єктом владних повноважень у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20.05.2013 № 8.

Судом встановлено, що 24.02.2015 між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4 укладено договір №003-28562-240215 банківського вкладу «Найкращий від Миколая» у гривнях, згідно умов якого сума вкладу складає 120 000, 00 грн. та залучається строком з моменту зарахування вкладу на рахунок по 23.08.2015.

Цього ж дня кошти в сумі 120 000, 00 грн. надійшли на рахунок позивачки від ОСОБА_5, що підтверджується витягом з реєстру операцій.

02.03.2015 Правлінням НБУ прийнято постанову № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних».

Цього ж дня виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 51, яким запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Дельта Банк».

03.03.2015 на офіційному сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua) опубліковано оголошення про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк».

02.09.2015 Правлінням НБУ прийнято постанову № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк»».

16.09.2015 № 813 наказом Уповноваженої особи Фонду визнано нікчемним договір, укладений між позивачкою та банком на підставі того, що договір було складено з метою надання ОСОБА_6 переваг (пільг), прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами банку.

Повідомленням № 8821/1052 від 23.09.2015 позивачку повідомлено про нікчемність.

02.10.2015 рішенням виконавчої дирекції Фонду № 181 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» з 05.10.2015 по 04.10.2017.

05.10.2015 на офіційному сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua) опубліковано оголошення про те, що із 08.10.2015 Фонд розпочинає виплати вкладникам ПАТ «Дельта Банк».

07.10.2015 Фонд повідомив, що для отримання коштів вкладники ПАТ «Дельта Банк» з 08.10.2015 по 18.11.2015 включно можуть звертатися до установ банк-агентів Фонду: АТ «Ощадбанк», АТ «Укрексімбанк», АБ «Укргазбанк».

Позивачка з'ясувала, що вона відсутня у списках на виплату грошових коштів у межах гарантованої суми.

Не погоджуючись із бездіяльністю Уповноваженої особи Фонду щодо невключення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, ОСОБА_4 звернулася до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем правомірно не включено позивачку до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Апелянтка не погоджується з таким висновком суду, виходячи з того, що у відповідача були відсутні підстави для невключення її до списку осіб, яким гарантоване відшкодування за рахунок Фонду.

Колегія суддів не пристає на таку позицію апелянтки, виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

В підпунктах 3, 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з ч. 1 ст. 3 вказаного Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у т.ч. договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у т.ч. договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено в ст. 228 ЦКУ, за змістом ч. 1 якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, АРК, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Викладене означає, що уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Така правова позиція викладена в постановах Вищого адміністративного суду України від 24.12.2015 № К/800/24004/15, від 18.12.2015 № К/800/39816/15.

Підставою для віднесення правочину, вчиненого від імені позивачки, до категорії нікчемних є те, що на момент укладення договору банківського вкладу від 24.02.2015 № 003-28562-240215 та перерахування на цей рахунок коштів, банк уже не міг виконати взятих на себе зобов'язань щодо повернення коштів позивачці і, тим більше, щодо виплати відсотків за договором банківського вкладу, оскільки фінансовий стан банку вже не мав таких можливостей.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, зазначив, що оскільки договір, укладений між ОСОБА_7 та ПАТ «Дельта Банк» має ознаки нікчемності та на підставі наказу від 16.09.2015 року № 813 застосовано наслідки нікчемності цього договору банківського вкладу, підстави для відшкодування коштів, внесених на виконання умов даного договору, відсутні.

При цьому позивачкою не надано доказів оскарження наказу № 813 щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями.

З матеріалів справи вбачається, що наказ Уповноваженої особи Фонду від 16.09.2015 № 813 «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями», яким визнано нікчемним договір між позивачкою та ПАТ «Дельта Банк», станом на час розгляду справи є чинним та не скасований, хоча саме перевірка на відповідність законодавству цього наказу є ключовою у вирішенні даного спору.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що задоволення позовних вимог про вчинення Уповноваженою особою Фонду дій щодо надання ФГВФО додаткової інформації щодо позивачки, як вкладника та включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, за умови чинності наказу Уповноваженої особи Фонду від 16.09.2015 року № 813 «Про визнання нікчемними транзакцій та правочинів», яким визнано нікчемним договір між ОСОБА_7 та ПАТ «Дельта Банк» буде суперечити вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положенню про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами.

Аналогічна правова позиція викладена ухвалах Вищого адміністративного суду України від 13.01.2016 № К/800/35778/15, 05.04.2017 № К/800/35778/15.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування оскаржуваного судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України

Повний текст ухвали виготовлено 05.07.2017

Головуючий-суддя: І.В. Саприкіна

Судді: Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.