Справа № 826/23942/15
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

29 червня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Держаної податкової інспекції у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сталекс Профі» до Держаної податкової інспекції у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.04.2015 №, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сталекс Профі» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Держаної податкової інспекції у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.04.2015 №.

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акту перевірки, що містить помилку в частині розрахунку фактичної суми простроченої заборгованості за валютним контрактом. Помилка в акті перевірки виникла тому, що операція з повернення коштів від «BUDMAX-METAL Sp.z.o.o» (Польща) позивачу в сумі 1818,50 євро, яка відбулася 26.11.2014, помилково була врахована як оплата коштів від позивача на користь нерезидента. Фактично станом на 17.03.2015 прострочена понад 180 календарних днів дебіторська заборгованість за контрактом від 14.01.2014 №01/14 складала 62,50 євро, що підтверджується даними бухгалтерського обліку та первинних документів.

Ця прострочена заборгованість виникла внаслідок утримання банківської комісії при розрахунках.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі головного управління державної фіскальної служби у місті Києві від 09.04.2015 №.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно ч.6 ст.12 КАС України, під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проведено позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Сталекс Профі» з питань дотримання вимог валютного законодавства по імпортним контрактам від 23.05.2014 №11/2014 з «REGAMENT» (Польща) за період з 04.08.2014 по 22.09.2014, від 14.01.2014 №01/14 з «BUDMAX-METAL Sp.z.o.o» (Польща) за період з 12.09.2014 р. по 17.03.2015, від 02.02.2014 р. №03/2014 з «BILKA STEEL» (Румунія) за період з 12.08.2014 по 18.08.2014, про що складено акт перевірки від 30.03.2015 №1258/26-58-22-04-15/38316724.

За результатами вказаної перевірки встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Сталекс Профі», як покупцем, та нерезидентом «BUDMAX-METAL Sp.z.o.o» (Польща), як продавцем, укладено імпортний контракт від 14.01.2014 №01/14 на імпорт прокату плоского з вуглецевої оцинкованої сталі. На виконання умов даного договору покупцем перераховано валютні кошти нерезиденту на загальну суму 39 249, 5 євро (686 464, 03 грн.), про що свідчать надані до перевірки виписки банку, а саме: від 12.09.2014 на суму 19512,00 євро (328418,47 грн.), граничний термін отримання товару - 11.12.2014; від 25.09.2014 на суму 17919,00 євро (327839,54 грн.), граничний термін отримання товару - 24.12.2014; від 26.11.2014 на суму 1818,50 євро (30206,02 грн.), граничний термін отримання товару - 24.02.2015. Нерезидентом здійснено поставку товару на загальну суму 37431,00 євро (621690,45 грн.), про що свідчать надані до перевірки вантажні митні декларації.

На порушення статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» товар на суму 1818,50 євро від нерезидента не надійшов. Кількість днів прострочення - 21 день.

На підставі вказаного, контролюючим органом встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Сталекс Профі» статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», з огляду на що державною податковою інспекцією у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.04.2015 №, яким позивачу нараховано пеню у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 3639,81 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів звертаєу вагу на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

При цьому, Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті (частина четверта статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»).

Згідно з пунктами 1 постанов Правління Національного банку України від 20.11.2014 №734, від 01.12.2014 №758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Приписами статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» передбачено, що порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

У даному випадку між товариством з обмеженою відповідальністю «Сталекс Профі», як покупцем, та нерезидентом «BUDMAX-METAL Sp.z.o.o» (Польща), як продавцем, укладено імпортний контракт від 14.01.2014 №01/14 на імпорт прокату плоского з вуглецевої оцинкованої сталі.

При цьому, згідно з поясненнями позивача та наданих ним копій документів, розрахунки за контрактом відбувалися наступним чином.

12.09.2014 позивачем перераховано кошти для попередньої оплати в розмірі 19575 євро, згідно з платіжного доручення від 12.09.2014 №17, тоді як поставка товару, згідно з вантажно-митною декларацією від 17.09.200/2014/031544 відбулася на суму 19512 євро, у зв'язку з чим у нерезидента виникла заборгованість у розмірі 63,00 євро.

23.09.2014 позивачем перераховано кошти в розмірі 19737 євро, згідно з платіжним дорученням від 23.09.2014 №20, тоді як поставка товару, згідно з вантажно-митною декларацією від 30.09.200/2014/033439 відбулася на суму 17919 євро, у зв'язку з чим у позивача виникла заборгованість у розмірі 1818,00 євро.

Всього за двома платежами позивачем перераховано нерезиденту кошти на суму 39312,00 євро, поставлено продукцію на суму 37431,00 євро; переплата у розмірі 1881,00 євро.

Сума у розмірі 1818,50 євро була повернута нерезидентом позивача 25.11.2014, згідно зі SWIFT, що підтверджується відповідною банківською випискою.

Таким чином, станом на 17.03.2015 залишок неповернутих нерезидентом коштів складав 62,5 євро.

Щодо першого платежу, який мав місце 12.09.2014, а поставка - 17.09.2014, передбачений статтею 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» 180-денний термін завершився 17.03.2015, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно, передбачена статтею 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» пеня могла нараховуватися з 17.03.2015 за умови відсутності поставки продукції до цієї дати.

Проте, 30.09.2014 нерезидентом здійснено наступну поставку продукції на суму 17 919 євро, і непоставлена попередньо продукція на суму 63 євро була перекрита вказаною поставкою.

Натомість, за двома платежами та поставками за нерезидентом рахувалася загальна заборгованість 1881 євро непоставленої продукції, яка не була поставлена, тоді як за неї було повернуто частково кошти у розмірі 1818,5 євро 25.11.2014 до спливу 180-денного терміну, передбаченого статтею 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Відповідач не надав пояснення, на яких підставах в акті перевірки платіж нерезидента на користь позивача в розмірі 1818,5 євро від 26.11.2014 зазначено як розрахунок позивача за третю поставку товару, тоді як, згідно з наявною у матеріалах справи банківською випискою, цей платіж здійснено не позивачем, а нерезидентом на користь позивача.

Між тим, саме вказаний платіж (а не непоставлена попередньо продукція на суму 63 євро) став підставою для нарахування пені, згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, відтак, останнє є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

У той же час, слід зазначити, що суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень. Суд також не може собою підміняти податковий орган і надавати оцінку значення вищевказаних невідповідностей на результат прийняття податкового повідомлення-рішення, яке приймається керівником відповідача.

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.12.2006 у справі № 21-527во06, позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалах від 08.10.2012 у справі № К-58359/09, від 14.06.2012 у справі К-34052/10 та від 08.05.2007 у справі № К-10137/06, постанові від 20.02.2008 у справі К/С№ К-19462/06.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що контролюючий орган із врахуванням висновків даної постанови не позбавлений можливості в межах своїх повноважень відповідно до приписів Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» вжити заходи щодо застосування встановленої законом відповідальності до позивача у разі виявлення порушення законодавства під час здійснення розрахунків в іноземній валюті.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку щодо задоволення позову.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби. Таким чином, постанова суду в частині поновлення позивача на займаній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в межах суми за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Держаної податкової інспекції у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 04 липня 2017 року).

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.