Справа № 802/850/17-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 червня 2017 р. Справа № 802/850/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни , розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про оскарження дій, рішення суб'єкта владних повноважень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (далі - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_8, позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (далі - ГУ Держгеокадастр у Вінницькій області, відповідач) про:

- визнання неправомірними дій щодо відмови у наданні гр. ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність, яка викладена у листі №Б-6029/0-2764/6-17 від 06.05.2017 р.;

- зобов'язання видати гр. ОСОБА_1 наказ на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність в термін передбачений чинним законодавством;

- визнання неправомірними дій щодо відмови у наданні гр. ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність, яка викладена у листі №К-6034/0-2766/6-17 від 06.05.2017 р.;

- зобов'язання видати гр. ОСОБА_2 наказ на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність в термін передбачений чинним законодавством;

- визнання неправомірними дій щодо відмови у наданні гр. ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність, яка викладена у листі №О-6031/0-2769/6-17 від 06.05.2017 р.;

- зобов'язання видати гр. ОСОБА_3 наказ на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність в термін передбачений чинним законодавством;

- визнання неправомірними дій щодо відмови у наданні гр. ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність, яка викладена у листі №П-6033/0-2767/6-17 від 06.05.2017 р.;

- зобов'язання видати гр. ОСОБА_4 наказ на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність в термін передбачений чинним законодавством;

- визнання неправомірними дій щодо відмови у наданні гр. ОСОБА_10. дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність, яка викладена у листі №О-6036/0-2765/6-17 від 06.05.2017 р.;

- зобов'язання видати гр. ОСОБА_10. наказ на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність в термін передбачений чинним законодавством;

- визнання неправомірними дій щодо відмови у наданні гр. ОСОБА_6 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність, яка викладена у листі №Р-6021/0-2768/6-17 від 06.05.2017 р.;

- зобов'язання видати гр. ОСОБА_6 наказ на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність в термін передбачений чинним законодавством;

- визнання неправомірними дій щодо відмови у наданні гр. ОСОБА_11 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність, яка викладена у листі №О-6039/0-2770/6-17 від 06.05.2017 р.;

- зобов'язання видати гр. ОСОБА_11 наказ на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність в термін передбачений чинним законодавством;

- визнання неправомірними дій щодо відмови у наданні гр. ОСОБА_8 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність, яка викладена у листі №С-6026/0-2771/6-17 від 06.05.2017 р.;

- зобов'язання видати гр. ОСОБА_8 наказ на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність в термін передбачений чинним законодавством.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.04.2017 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулись через центр адміністративних послуг "прозорий офіс" до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотаннями про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею по 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту, за результатами розгляду яких 06.05.2017р. року їм було повідомлено, що клопотання не можуть бути розглянуті по суті з підстав неможливості передати у власність земельні ділянки, оскільки такі використовується під громадський випас жителями Селищенської сільської ради.

На думку позивачів, такі відповіді суперечать статті 118 Земельного кодексу України, якими передбачено виключні підстави для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Представник позивачів в судове засідання не з'явився подавши заяву (вх. №14212 від 29.06.2017 р.) про розгляд справи без його участі. Одночасно вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про відкладення розгляду справи (вх.№14139 від 29.06.2017 р.), в задоволенні якої ухвалою від 29.06.2017 р. відмовлено. При цьому, представником подано письмові заперечення (вх. №13925 від 26.06.2017 р.), в яких просив відмовити в задоволенні позову у зв'язку із тим, що земельні ділянки на які просять надати дозвіл на розробку проектів землеустрою використовуються під громадський випас жителями Селищенської сільської ради. За таких обставин, вважає, що відмови позивачам у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства є правомірними.

Згідно частини четвертої статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Таким чином, враховуючи заяву позивача, належне повідомлення відповідача, відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін відповідно до частини шостої статті 128 КАС України в порядку письмового провадження. При цьому, відповідно до положень статті 41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд зазначає про наступне.

Земельні правовідносини регулюються Земельним Кодексом України (далі - ЗК України).

Так, відповідно до частини першої статті 22 ЗК України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Частиною другою статті 22 ЗК України визначено, що до земель сільськогосподарського призначення належать, серед іншого сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

При цьому, пунктом "а" частини третьої статті 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Частиною четвертою статті 122 ЗК України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

В свою чергу, згідно пункту 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 р. №15 (далі - Положення №15), Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Частиною тридцять першою пункту 4 Положення №15 визначено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Пунктом "в" частини третьої статті 116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Із положень статті 118 ЗК України випливає, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із аналізу наведених норм видно, що за наслідком розгляду суб'єктом владних повноважень відповідних клопотань приймається одне із двох рішень: надається дозвіл на розроблення проекту землеустрою або мотивована відмова у його наданні.

Судом встановлено, що 03.04.2017 р. позивачі звернулись до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області з відповідними клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для особистого селянського господарства та подали відповідні документи, передбачені нормами ЗК України.

За наслідком розгляду даних звернень, 06.05.2017 р. Головним управління Держгеокадастру у Вінницькій області надано відповіді за вих. №Б-6029/0-2764/6-17, №К-6034/0-2766/6-17, №О-6031/0-2769/6-17, №П-6033/0-2767/6-17, №О-6036/0-2765/6-17, №Р-6021/0-2768/6-17, №О-6039/0-2770/6-17, №С-6026/0-2771/6-17 у підсумку яких зазначено наступне: " Відповідно до інформації наданої відділом у Літинському районі Головного управління дана земельна ділянка використовується під громадський випас жителями Селищенської сільської ради. Враховуючи вищевикладене, Ваше клопотання не може бути розглянуто по суті Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області ".

Суд звертає увагу, що дані листи не містять відмови, лише зазначають про неможливість розглянути клопотання по суті, що протирічить вимогам положення статті 118 ЗК України.

Окрім того, наведені у відповіді мотиви, які унеможливлюють розгляд клопотання по суті, також суперечать положенням статті 122 ЗК України, яка встановлює вичерпний перелік підстав для відмови, серед яких, такої як заборона передавати земельні ділянки у власність із земель державної власності у зв'язку із тим, що такі використовуються під громадський випас жителями сільської ради - відсутня.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що дії щодо відмов у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою, викладені у листах Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 06.05.2017 за вих. №Б-6029/0-2764/6-17, №К-6034/0-2766/6-17, №О-6031/0-2769/6-17, №П-6033/0-2767/6-17, №О-6036/0-2765/6-17, №Р-6021/0-2768/6-17, №О-6039/0-2770/6-17, №С-6026/0-2771/6-17 не ґрунтуються на нормах закону та є неправомірними.

Визначаючись щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача видати накази на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею по 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність в термін передбачений чинним законодавством, суд виходить з наступного.

Як вже зазначалось вище, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за наслідком розгляду клопотання та аналізуючи пакет доданих до нього документів, дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Отже, саме до повноважень відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування віднесено вирішення питання щодо надання дозволу. Відтак , такі повноваження є дискреційними, тобто такими, які дають можливість на власний розсуд суб'єкту владних повноважень визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень, передбачених нормативно-правовим актом.

Дискреційні повноваження, насамперед, це сукупність прав і обов'язків державних органів, їх посадових та службових осіб, що дають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень, передбачених проектом акта.

Обмежуючим фактором для рішень представників влади згідно з визначенням дискреційних повноважень є закон і справедливість.

За таких обставин, враховуючи, що законодавець чітко визначив порядок для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд вважає, що відсутні підстави без дотримання такої процедури зобов'язувати суб'єкта владних повноважень приймати наперед визначене рішення та фактично підміняти державний орган.

При цьому, суд вважає за необхідне, керуючись статтею 11 КАС України, вийти за межі позовних вимог, оскільки це є необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить.

Так, згідно частини другої вказаної норми, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб'єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз'ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення".

Так, відповідно до пункту 3 цієї Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Як вже встановлено судом та зазначалось вище, дії щодо відмови у наданні дозволів на розробку проекту землеустрою позивачам є неправомірними.

За таких обставин суд вважає необхідним зобов'язати суб'єкта владних повноважень повторно розглянути клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_8 від 03.04.17 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Згідно зі статтею 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ст. 86 КАС України).

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачами, суд доходить висновку, що мотивація та докази, на які посилаються останні, дають суду підстави для постановлення висновків, які частково спростовують доводи відповідача, а встановлені у справі обставини частково підтверджують позицію позивачів, покладену в основу оскаржуваної відповідих відповідей, відтак, адміністративний позов належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позовні вимоги носять немайновий характер та позов підлягає частковому задоволенню, на користь позивача необхідно стягнути понесені ними і документально підтверджені судові витрати у даній справі.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо відмови у наданні гр. ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність, яка викладена у листі №Б-6029/0-2764/6-17 від 06.05.2017 р.

Визнати неправомірними дії Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо відмови у наданні гр. ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність, яка викладена у листі №К-6034/0-2766/6-17 від 06.05.2017 р.

Визнати неправомірними дії Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо відмови у наданні гр. ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність, яка викладена у листі №О-6031/0-2769/6-17 від 06.05.2017 р.

Визнати неправомірними дії Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо відмови у наданні гр. ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність, яка викладена у листі №П-6033/0-2767/6-17 від 06.05.2017 р.

Визнати неправомірними дії Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо відмови у наданні гр. ОСОБА_10. дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність, яка викладена у листі №О-6036/0-2765/6-17 від 06.05.2017 р.

Визнати неправомірними дії Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо відмови у наданні гр. ОСОБА_6 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність, яка викладена у листі №Р-6021/0-2768/6-17 від 06.05.2017 р.

Визнати неправомірними дії Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо відмови у наданні гр. ОСОБА_11 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність, яка викладена у листі №О-6039/0-2770/6-17 від 06.05.2017 р.

Визнати неправомірними дії Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо відмови у наданні гр. ОСОБА_8 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність, яка викладена у листі №С-6026/0-2771/6-17 від 06.05.2017 р.

В решті позовних вимог відмовити.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області розглянути клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_8 від 03.04.17 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га на території Селищенської сільської ради Літинського району Вінницької області за межами населеного пункту у власність.

Стягнути на користь: ОСОБА_1 (АДРЕСА_4) 640 (шістсот сорок гривень) судового збору сплаченого згідно квитанції №5 від 26.05.17 р.; ОСОБА_2 (АДРЕСА_5) 640 (шістсот сорок гривень) судового збору сплаченого згідно квитанції №6 від 26.05.17 р.; ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) 640 (шістсот сорок гривень) судового збору сплаченого згідно квитанції №7 від 26.05.17 р.; ОСОБА_4 (АДРЕСА_6) 640 (шістсот сорок гривень) судового збору сплаченого згідно квитанції №8 від 26.05.17 р.; ОСОБА_10 (АДРЕСА_7) 640 (шістсот сорок гривень) судового збору сплаченого згідно квитанції №3 від 26.05.17 р.; ОСОБА_6 (АДРЕСА_2 ) 640 (шістсот сорок гривень) судового збору сплаченого згідно квитанції №4 від 26.05.17 р.; ОСОБА_11 (АДРЕСА_1) 640 (шістсот сорок гривень) судового збору сплаченого згідно квитанції №1 від 26.05.17 р.; ОСОБА_8 (АДРЕСА_3) 640 (шістсот сорок гривень) судового збору сплаченого згідно квитанції №2 від 26.05.17 р. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Келецька,63).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна