Справа № 805/4536/16-а
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Троянова О.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року справа №805/4536/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Волноваської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року в справі № 805/4536/16-а за позовом Публічного акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» до Волноваської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 6 травня 2016 року № НОМЕР_1,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» звернулось до суду з позовом, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.05.2016 № НОМЕР_1, винесене Волноваською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на підставі ОСОБА_2 № 371/05-33-14-00/00191721 від 21.04.2016 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки публічного акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з контрагентами за період січень-лютий 2016 року».

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року позов задоволено, внаслідок чого скасовано спірне рішення податкового органу.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не врахування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що Публічним акціонерним товариством «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» під час формування податкової звітності та розрахунку суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті за період січень-лютий 2016 року, зазначено товарно-матеріальні цінності, щодо придбання яких не підтверджено реальність вчинення господарських операцій між позивачем та контрагентами. Тому податковий орган правомірно прийняв рішення про збільшення позивачу суми грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а постанову суду залишити без змін з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» (далі позивач, ПАТ «ВАВК») перебуває на обліку Волноваської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі відповідач, Волноваська ОДПІ) та є платником податку на додану вартість.

У період з 14.04.2016 по 21.04.2016 Волноваською ОДПІ було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «ВАВК» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами у період січень-лютий 2016 року.

За результатами вказаної перевірки податковим органом було складено акт від 21.04.2016 № 371/05-33-14-00/00191721, висновками якого встановлено, що в перевіреному періоді позивачем порушено:

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України (далі ПК України), в результаті чого занижено податок на додану вартість у розмірі 2541230,20 грн, у т.ч. за січень 2016 року 2241673,20 грн, за лютий 2016 року 299557,00 грн.

На підставі акту від 21.04.2016 № 371/05-33-14-00/00191721 відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 06 травня 2016 року № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість у розмірі 3811845,3 грн, у тому числі сума збільшення за податковими зобовязаннями 2541230,0 грн та штрафні (фінансові) санкції 1270615,1 грн.

ПАТ «ВАВК» не погодилось з таким рішенням податкового органу та звернулось до Головного управління ДФС у Донецькій області зі скаргою від 12.02.2016 № 758, за результатами розгляду якої винесено рішення від 24.06.2016 № 3501/10-05-99-10-01-12-1 про залишення податкового повідомлення-рішення без змін, а скарги без задоволення.

Отримавши таку відповідь позивач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою від 03 серпня 2016 року № 1183, що була залишена без задоволення рішенням від 05 жовтня 2016 року № 21576/6/99-99-11-01-01-25.

Вважаючи, що перелічені рішення прийняті всупереч нормам чинного законодавства, ПАТ «ВАВК» звернулось до суду з вказаним адміністративним позовом.

Протиправність дій податкового органу позивач обґрунтовує наступним.

04 січня 2016 року між ПАТ «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» (Покупець) та ТОВ «НОРДІН» (Поставник) укладено договір поставки № ЮР-144/16. Відповідно до п.1.1 цього договору Поставник зобовязується протягом строку дії цього договору передати (поставити) Покупцю товарно-матеріальні цінності за ціною в асортименті і кількості, які погоджуються сторонами в специфікаціях, накладних, які є невідємною частиною договору, а Покупець зобовязаний прийняти товар і оплатити його на умовах, встановлених даним договором. Загальний обєм товару, що продається за даним договором, визначається протягом строку його дії з урахуванням кількості і асортименту товару за всіма переданими у договорі умовами.

Згідно з умовами договору ТОВ «НОРДІН» поставило ПАТ «ВАВК» товарно-матеріальні цінності визначені в специфікаціях для використання у виробничому циклі.

Наведений договір поставки є чинним, не був визнаний судом недійсним та був діючими на момент, виниклих правовідносин.

Знаходження в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «НОРДІН» за юридичною адресою, станом на час вчинення правочину, підтверджується відповідним витягом.

На підтвердження здійснення поставки ТМЦ, позивачем надано наступні документи: специфікація № 1 за січень 2016 року, податкова накладна № 501 від 11.01.2016, видаткова накладна № 501 від 11.01.2016, товарно-транспортна накладна від 11.01.2016, прибутковий ордер № 14 від 11.01.2016, податкова накладна № 550 від 12.01.2016, видаткова накладна від 12.01.2016 № 550, товарно-транспортна накладна № 550 від 12.01.2016, прибутковий ордер № 15 від 12.01.2016, податкова накладна № 600 від 13.01.2016, видаткова накладна № 600 від 13.01.2016, товарно-транспортна накладна № 600 від 13.01.2016, прибутковий ордер № 16 від 13.01.2016, податкова накладна № 653 від 14.01.2016, видаткова накладна № 653 від 14.01.2016, товарно-транспортна накладна № 653 від 14.01.2016, прибутковий ордер № 27 від 14.01.2016, податкова накладна № 700 від 15.01.2016, видаткова накладна № 700 від 15.01.2016, товарно-транспортна накладна № 700 від 15.01.2016, прибутковий ордер № 28 від 15.01.2016, податкова накладна № 750 від 16.01.2016, видаткова накладна № 750 від 16.01.2016, товарно-транспортна накладна № 750 від 16.01.2016, прибутковий ордер № 29 від 16.01.2016, податкова накладна № 800 від 17.01.2016, видаткова накладна № 800 від 17.01.2016, товарно-транспортна накладна № 800 від 17.01.2016, прибутковий ордер № 30 від 17.01.2016, податкова накладна від 18.01.2016 № 850, видаткова накладна № 850 від 18.01.2016, товарно-транспортна накладна № 850 від 18.01.2016, прибутковий ордер № 34 від 18.01.2016, податкова накладна від 19.01.2016 № 900, видаткова накладна № 900 від 19.01.2016, товарно-транспортна накладна № 900 від 19.01.2016, прибутковий ордер № 35 від 19.01.2016, податкова накладна № 951 від 20.01.2016, видаткова накладна № 951 від 20.01.2016, товарно-транспортна накладна № 951 від 20.01.2016, прибутковий ордер № 43 від 20.01.2016, податкова накладна № 1003 від 21.01.2016, видаткова накладна № 1003 від 21.01.2016, товарно-транспортна накладна № 1003 від 21.01.2016, прибутковий ордер № 44 від 21.01.2016, податкова накладна № 1053 від 22.01.2016, видаткова накладна № 1053 від 22.01.2016, товарно-транспортна накладна № 1053 від 22.01.2016, прибутковий ордер № 45 від 22.01.2016, податкова накладна № 1100 від 23.01.2016, видаткова накладна № 1100 від 23.01.2016, прибутковий ордер № 1100 від 23.01.2016, товарно-транспортна накладна № 1100 від 23.01.2016, прибутковий ордер № 46 від 23.01.2016, податкова накладна № 1200 від 24.01.2016, видаткова накладна № 1200 від 24.01.2016, товарно-транспортна накладна № 1200 від 24.01.2016, прибутковий ордер № 55 від 24.01.2016, податкова накладна № 1250 від 25.01.2016, видаткова накладна № 1250 від 25.01.2016, товарно-транспортна накладна № 1250 від 25.01.2016, прибутковий ордер № 56 від 25.01.2016, податкова накладна № 1301 від 26.01.2016, видаткова накладна № 1301 від 26.01.2016, товарно-транспортна накладна № 1301 від 26.01.2016, прибутковий ордер № 57 від 26.01.2016, витяг з журналу реєстрації довіреностей за січень 2016 року, дані реєстру платника податку на додану вартість по ТОВ «НОРДІН», вимоги на відпуск запчастин з матеріального складу за січень 2016: № 22 від 13.01.2016, № 28 від 15.01.2016, № 31 від 16.01.2016, № 34 від 17.01.2016, № 38 від 18.01.2016, № 41 від 19.01.2016, № 45 від 20.01.2016, № 47 від 22.01.2016, № 50 від 23.01.2016, № 53 від 26.01.2016, платіжні доручення за березень 2016 року.

Поставлені ТОВ «НОРДІН» ТМЦ використовувались в господарській діяльності позивача, а саме у його виробничому циклі, про що свідчать надані первинні бухгалтерські документи.

За наслідками господарської операції ТОВ «НОРДІН надало позивачу податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що свідчить відповідний витяг, наявний в матеріалах справи.

Суму податку на додану вартість згідно з цими податковими накладними позивач включив до складу податкового кредиту за січень 2016 року, що відобразив у відповідних податкових деклараціях в розрізі контрагентів, які подано до податкового органу, де в Додатку № 5 до декларації, в розділі ІІ Податковий кредит визначено контрагента ТОВ «НОРДІН».

06 січня 2016 року між ПАТ «ВАВК» (Покупець) та ТОВ «ЛОРДФІЛК» (Поставник) укладено договір поставки № ЮР-59/16. Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору Поставник зобовязується протягом дії даного договору передати (поставити) Покупцю товарно-матеріальні цінності за ціною в асортименті і кількості, які погоджуються сторонами в специфікаціях, накладних, які є невідємною частиною договору, а Покупець зобовязаний прийняти товар і оплатити його на умовах, встановлених даним договором. Загальний обєм товару, що продається за даним договором, визначається протягом строку його дії з урахуванням кількості і асортименту товару за всіма переданими у договорі умовами.

Згідно з умовами договору, ТОВ «ЛОРДФІЛК» у січні-лютому 2016 року поставило ПАТ «ВАВК» товарно-матеріальні цінності, визначені в специфікації для використання у виробничому циклі Позивача.

Вищенаведений договір поставки є чинним, не був визнаний судом недійсним та був діючими на момент, виниклих правовідносин.

Знаходження в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «ЛОРДФІЛК» за юридичною адресою, станом на час вчинення правочину, підтверджується відповідним витягом.

На підтвердження здійснення поставки ТМЦ, позивачем надано наступні документи: специфікація за січень 2016 року № 1; специфікація за лютий 2016 року № 2; специфікація за березень 2016 № 3; прибутковий ордер від 12.01.2016 № 20; видаткова накладна від 12.01.2016 № 550; ТТН від 12.01.2016 № 550; прибутковий ордер від 13.01.2016 № 21; видаткова накладна від 13.01.2016 № 602; ТТН від 13.01.2016 № 602; прибутковий ордер від 14.01.2016 № 22; видаткова накладна від 14.01.2016 № 650; ТТН від 14.01.2016 № 650; прибутковий ордер від 17.01.2016 № 36; видаткова накладна від 17.01.2016 № 800; ТТН від 17.01.2016 № 800; прибутковий ордер від 18.01.2016 № 37; видаткова накладна від 18.01.2016 № 850; ТТН від 18.01.2016 № 850; прибутковий ордер від 19.01.2016 № 38; видаткова накладна від 19.01.2016 № 900; ТТН від 19.01.2016 № 900; прибутковий ордер від 20.01.2016 № 39; видаткова накладна від 20.01.2016 № 953; ТТН від 20.01.2016 № 953; прибутковий ордер від 21.01.2016 № 40; видаткова накладна від 21.01.2016 № 1001; ТТН від 21.01.2016 № 1001; прибутковий ордер від 22.01.2016 № 41; видаткова накладна від 22.01.2016 № 1050; ТТН від 22.01.2016 № 1050; прибутковий ордер від 23.01.2016 № 42; податкова накладна від 23.01.2016 № 1100; ТТН від 23.01.2016 року № 1100; прибутковий ордер від 24.01.2016 № 47; видаткова накладна від 24.01.2016 № 1200; ТТН від 24.01.2016 № 1200; прибутковий ордер від 25.01.2016 № 54; видаткова накладна від 25.01.2016 № 1253; ТТН від 25.01.2016 № 1253; прибутковий ордер від 15.02.2016 № 50; видаткова накладна від 15.02.2016 № 701; ТТН від 15.02.2016 № 701; прибутковий ордер від 14.02.2016 № 49; видаткова накладна від 14.02.2016 № 650; ТТН від 14.02.2016 № 650; прибутковий ордер від 13.02.2016 № 48; видаткова накладна від 13.02.2016 № 600; ТТН від 13.02.2016 № 600; вимоги на списання запчастин з матеріального складу за січень-лютий 2016 року, дані з реєстру платника ПДВ по ТОВ «ЛОРДФІЛК», журнал реєстрації довіреностей за січень-лютий 2016 року, платіжні доручення за січень-лютий 2016 року.

Поставлені ТОВ «ЛОРДФІЛК» ТМЦ використовувались в господарській діяльності позивача, а саме у його виробничому циклі, про що свідчать надані первинні бухгалтерські документи.

За наслідками господарської операції ТОВ «ЛОРДФІЛК» надало позивачу податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що свідчить відповідний витяг, який міститься в матеріалах справи.

Суму податку на додану вартість згідно з зазначеними податковими накладними позивач включив до складу податкового кредиту січня-лютого 2016 року, що відобразив у відповідних податкових деклараціях в розрізі контрагентів, які подано до податкового органу, де в Додатку № 5 до декларації, в розділі ІІ Податковий кредит визначено контрагента ТОВ «ЛОРДФІЛК».

05 січня 2016 року між ПАТ «ВАВК» (Покупець) та ТОВ «ДЕЛАЙЗ СІСТЕМС» (Поставник) укладено договір поставки № ЮР-57/16. Відповідно до п. 1.1 цього договору Поставник зобовязується протягом дії даного договору передати (поставити) Покупцю товарно-матеріальні цінності за ціною в асортименті і кількості, які погоджуються сторонами в специфікаціях, накладних, які є невідємною частиною Договору, а Покупець зобовязаний прийняти товар і оплатити його на умовах, встановлених цим договором. Загальний обєм товару, що продається за даним договором, визначається протягом строку його дії з урахуванням кількості і асортименту товару за всіма переданими у договорі умовами.

Згідно з умовами договору ТОВ «ДЕЛАЙЗ СІСТЕМС» у січні-лютому 2016 року поставило ПАТ «ВАВК» товарно-матеріальні цінності, визначені в специфікації, для використання у виробничому циклі позивача.

Вищенаведений договір поставки є чинним, не був визнаний судом недійсним та був діючими на момент, виниклих правовідносин.

Знаходження в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «ДЕЛАЙЗ СІСТЕМС» за юридичною адресою, станом на час вчинення правочину, підтверджується відповідним витягом.

На підтвердження здійснення поставки ТМЦ, позивачем надано наступні документи: специфікація за січень 2016 року № 1; специфікація за лютий 2016 року № 2; специфікація за березень 2016 року № 3; прибутковий ордер від 11.01.2016 № 4; видаткова накладна від 11.01.2016 № 501; товарно-транспортна накладна від 11.01.2016; прибутковий ордер від 12.01.2016 від № 18; видаткова накладна від 12.01.2016 № 550; товарно-транспортна накладна від 12.01.2016 № 550; прибутковий ордер від 13.01.2016 № 19; видаткова накладна від 13.01.2016 № 602; товарно-транспортна накладна від 13.01.2016 № 602; прибутковий ордер від 14.01.2016 № 23; видаткова накладна від 14.01.2016 № 653; товарно-транспортна накладна від 14.01.2016 № 653; прибутковий ордер від 15.01.2016 № 24; видаткова накладна від 15.01.2016 № 704; товарно-транспортна накладна від 15.01.2016 № 704; прибутковий ордер від 16.01.2016 № 25; видаткова накладна від 16.01.2016 № 750; товарно-транспортна накладна від 16.01.2016 № 750; прибутковий ордер від 17.01.2016 № 26; видаткова накладна від 17.01.2016 № 800; товарно-транспортна накладна від 17.01.2016 № 800; прибутковий ордер від 18.01.2016 № 31; видаткова накладна від 18.01.2016 № 852; товарно-транспортна накладна від 18.01.2016 № 852; прибутковий ордер від 19.01.2016 № 32; видаткова накладна від 19.01.2016 № 900; товарно-транспортна накладна від 19.01.2016 № 900; прибутковий ордер від 20.01.2016 № 33; видаткова накладна від 20.01.2016 № 950; товарно-транспортна накладна від 20.01.2016 № 950; прибутковий ордер від 20.01.2016 № 34; видаткова накладна від 20.01.2016 № 1001; товарно-транспортна накладна від 20.01.2016 № 1001; прибутковий ордер від 22.01.2016 № 48; видаткова накладна від 22.01.2016 № 1054; товарно-транспортна накладна від 22.01.2016 № 1054; прибутковий ордер від 22.01.2016 № 49; видаткова накладна від 23.01.2016 № 1100; товарно-транспортна накладна від 23.01.2016 № 1100; прибутковий ордер від 24.01.2016 № 50; видаткова накладна від 24.01.2016 № 1200; товарно-транспортна накладна від 24.01.2016 № 1200; прибутковий ордер від 25.01.2016 № 51; видаткова накладна від 25.01.2016 № 1251; товарно-транспортна накладна від 25.01.2016 № 1251; прибутковий ордер від 26.01.2016 № 52; видаткова накладна від 26.01.2016 № 1301; товарно-транспортна накладна від 26.01.2016 № 1301; прибутковий ордер від 13.02.2016 № 45; видаткова накладна від 13.02.2016 № 600; товарно-транспортна накладна від 13.02.2016 № 600; прибутковий ордер від 14.02.2016 № 46; видаткова накладна від 14.02.2016 № 650; товарно-транспортна накладна від 14.02.2016 № 650; прибутковий ордер від 15.02.2016 № 47; видаткова накладна від 15.02.2016 № 700; вимоги на списання запчастин з матеріального складу за січень-лютий 2016 року, дані з реєстру платника ПДВ по ТОВ «ДЕЛАЙЗ СІСТЕМС», журнал реєстрації довіреностей за січень-лютий 2016 року, платіжні доручення за січень-лютий 2016 року.

Поставлені ТОВ «ДЕЛАЙЗ СІСТЕМС» ТМЦ використовувались в господарській діяльності позивача, а саме у його виробничому циклі, про що свідчать надані первинні бухгалтерські документи.

За наслідками господарської операції ТОВ «ДЕЛАЙЗ СІСТЕМС» надало позивачу податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що свідчить відповідний витяг, які міститься в матеріалах справи.

Суму податку на додану вартість згідно з наведеними податковими накладними позивач включив до складу податкового кредиту за січень-лютий 2016 року, що відобразив у відповідних податкових деклараціях в розрізі контрагентів, які подано до податкового органу, де в Додатку № 5 до декларації, в розділі ІІ Податковий кредит визначено контрагента ТОВ «ДЕЛАЙЗ СІСТЕМС».

06 січня 2016 року між ПАТ «ВАВК» (Покупець) та ТОВ «ЄВРО СПЕЦПРОЕКТ» (Поставник) укладено договір поставки № ЮР-82/16. Відповідно до п. 1.1 цього договору Поставник зобовязується протягом строку його дії передати (поставити) Покупцю товарно-матеріальні цінності за ціною в асортименті і кількості, які погоджуються сторонами в специфікаціях, накладних, що є невідємною частиною договору, а Покупець зобовязаний прийняти товар і оплатити його на умовах, встановлених даним договором. Загальний обєм товару, що продається за даним договором, визначається протягом строку дії договору з урахуванням кількості і асортименту товару за всіма переданими у договорі умовами.

Згідно з умовами договору ТОВ «ЄВРО СПЕЦПРОЕКТ» у січні 2016 року поставило ПАТ «ВАВК» товарно-матеріальні цінності визначені в специфікації для використання у виробничому циклі позивача.

Вищенаведений договір поставки є чинним, не був визнаний судом недійсним та був діючими на момент, виниклих правовідносин.

Знаходження в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «ЄВРО СПЕЦПРОЕКТ» за юридичною адресою, станом на час вчинення правочину, підтверджується відповідним витягом.

На підтвердження здійснення поставки ТМЦ, позивачем надано наступні документи: специфікація № 1 за січень 2016 року, податкова накладна № 1353 від 27.01.2016, видаткова накладна №353 від 27.01.2016, товарно-транспортна накладна № 1353 27.01.2016, прибутковий ордер № 59 від 27.01.2016, журнал реєстрації довіреностей за січень 2016 року, вимога на відпуск запчастин № 55 від 27.01.2016, платіжне доручення.

Поставлені ТОВ «ЄВРО СПЕЦПРОЕКТ» ТМЦ використовувались в господарській діяльності позивача, а саме у його виробничому циклі, про що свідчать надані первинні бухгалтерські документи.

За наслідками господарської операції ТОВ «ЄВРО СПЕЦПРОЕКТ» надало позивачу податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що свідчить відповідний витяг, що міститься в матеріалах справи.

Суму податку на додану вартість згідно з вказаними податковими накладними позивач включив до складу податкового кредиту за січень 2016 року, що відобразив у відповідних податкових деклараціях в розрізі контрагентів, які подано до податкового органу, де в Додатку № 5 до декларації, в розділі ІІ Податковий кредит визначено контрагента ТОВ «ЄВРО СПЕЦПРОЕКТ».

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України (далі ГК України), під господарською діяльністю розуміється господарська діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 п. 14.1 ст.14 ПК України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 ПК України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 п. 138.10, п. 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з п. 138.5, пп. 138.10.5, пп. 138.10.6 п. 138.10, п. 138.11, п. 138.12 цієї статті, п. 140.1 ст. 140 і ст. 141 цього Кодексу.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України закріплено, що не включаються до складу витрат такі, що не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, для формування податкового кредиту з податку на додану вартість необхідно: наявність у платника податку - покупця належно оформлених податкових накладних, фактична сплата грошових коштів контрагенту в сумі, визначеній в податкових накладних, а також фактичне виконання господарських операцій, за наслідками яких у платника ПДВ виникає право на податковий кредит.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі Закон № 996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином колегія суддів не приймає посилання апелянта на відсутність реального характеру правочинів, що ґрунтуються на аналізі даних податкової звітності ПАТ «ВАВК» та контрагентів.

Додатково необхідно зазначити, що податковим органом не перевірялися первинні документи контрагентів позивача, внаслідок чого є безпідставним висновок щодо відсутності реальності господарських операцій.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит та віднесення сум понесених витрат до складу валових витрат позивача не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

Враховуючи викладене недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни може призводити до правових наслідків саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції. Отже доводи апелянта з цього приводу не підлягають задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів не приймає посилання Волноваської ОДПІ, що фінансово-господарські операції між позивачем та вказаними контрагентами не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності. Суд апеляційної інстанції погоджує висновок, викладений в оскаржуваній постанові щодо протиправності дій Волноваської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області під час прийняття податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 06 травня 2016 року та необхідності його скасування.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Волноваської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року в справі № 805/4536/16-а за позовом Публічного акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» до Волноваської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 6 травня 2016 року № НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2017 року в справі № 805/4536/16-а залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

ОСОБА_2

ОСОБА_3