Справа № 808/1243/17
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року 15 год. 00 хв. Справа № 808/1243/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Запорізькій області до Приватного підприємства ОСОБА_1 V про стягнення коштів за податковим боргом

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі іменується позивач) до Приватного підприємства ОСОБА_1 V (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача кошти у сумі податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 124 847,28 грн. з рахунків платника податків Приватного підприємства ОСОБА_1 V ().

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що податковий борг виник внаслідок несплати відповідачем у повному обсязі сум грошових зобовязань, визначених відповідно до поданих до податкового органу декларацій та винесеного податковим органом податкового повідомлення-рішення. При реалізації владної управлінської функції субєктом владних повноважень відносно платника податків винесено податкову вимогу, якою покладено обовязок здійснити платіж на користь Державного бюджету України. Вказане спричинило утворення спірної суми заборгованості. Посилаючись на викладені вище мотиви, позивач просив суд ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки згідно даних обліку та звітності відповідач має податковий борг по сплаті орендної плати за землю у розмірі 124 847 грн. 28 коп.

У судове засідання, призначене на 13.06.2017 прибув представник позивача, на позовних вимогах наполягав.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Поштові відправлення, які надсилались на адресу відповідача, повернулись до суду без вручення адресату з незалежних від суду причин.

Відповідно до ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 №2474-IV (далі - КАС України) у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відтак, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Керуючись приписами статті 128 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Відповідно до вимог частини шостої статті 12 та статті 41 КАС України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Статтею 67 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР та підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

З матеріалів справи вбачається, що за платником податків ПП ОСОБА_1 V обліковується податковий борг зі сплати грошових зобовязань з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 124 847 грн. 28 коп., який виник внаслідок наступного.

ПП ОСОБА_1 V подано до ДПІ декларацію за 2014 рік (№) від 08.02.2014, якою самостійно визначено суму податкового зобов'язання у розмірі 93 616,89 грн., із щомісячною сплатою по 7 801,41 грн. з січня 2014 року по листопад 2014 року та 7801,38 грн. за грудень 2014 року. Несплаченою залишається сума грошового зобов'язання за грудень 2014 року по строку сплати 30.01.2015, яка зменшилась за рахунок переплати у розмірі 51,50 грн. та склала 7 749,88 грн.;

декларацію за 2015 рік (№) від 16.02.2015, якою самостійно визначено суму податкового зобов'язання у розмірі 116 927,40 грн., із щомісячною сплатою 9743,95 грн. з січня 2015 року за грудень 2015 року.

Відповідно до п. 2 ст. 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до п. 3 ст. 287 ПК України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Вказані суми сплачені не були та набули статусу податкового боргу.

Крім того, податковим органом було проведено камеральну перевірку податкової звітності, а саме податкової декларації з плати за землю за 2015 рік за результатами якої складено акт №27/123/33836997 від 28.03.2016, на підставі якого прийняте податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 15.04.2016. Податковим повідомленням-рішенням визначено суму грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 170,00 грн.

Зазначене податкове повідомлення - рішення було направлено на адресу відповідача засобами поштового зв'язку, 15.04.2016 але повернулось без вручення.

Згідно п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Враховуючи положення п. 58.3 ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається врученим відповідачу належним чином.

Оскільки, суду не надано доказів оскарження вищезазначеного податкового повідомлення-рішення, так само як і доказів їх скасування, суд вважає, що грошові зобовязання визначені ним узгодженими.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Вказана суми сплачена не була та набула статусу податкового боргу.

У відповідності до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Позивачем вживались заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, відповідно до пунктів 59.1, 59.4 статті 59 ПК України. Так, контролюючим органом виставлена податкова вимога від 12.03.2015 №38-25 (підпункт 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України), яка направлена на адресу відповідача та вручена уповноваженому представнику 01.04.2015. В силу норм пунктів 59.3, 59.5 статті 59 та статті 60 ПК України, податкова вимога на момент розгляду справи по суті є невідкликаною (чинною).

За приписами підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів частини 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 4, 7-12, 14, 86, 160, 163, 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Приватного підприємства ОСОБА_1 V () у банках, обслуговуючих даного платника податків суму податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 124 847 (сто двадцять чотири тисячі вісімсот сорок сім) гривень 28 (двадцять вісім) коп., яку зарахувати на р/р №0008, код бюджетної класифікації 18010600, отримувач: УК у Хортицькому районі м. Запоріжжя/Хортиц./ , банк ГУДКУ у Запорізькій області, МФО 813015.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко