Справа № 810/68/17
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2017-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року № 810/68/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом приватного підприємства "Автомагістраль"

до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті

про визнання незаконною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся із вимогами про визнання незаконною та скасування постанови №019241 від 20.12.2016 р. Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування до нього адміністративно-господарського штрафу, мотивуючи своє звернення тим, що постанова винесена на підставі акту перевірки №0004279 від 27.10.2016 р., який він не одержував. Крім того, зазначає, що автотранспортом позивача здійснювалось перевезення вантажу для власних потреб, тому, на його думку, на нього не розповсюджується дія ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

У призначений для розгляду справи час уповноважений представник відповідача до суду не прибув, про дату та місце проведення судового засідання, повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності, суду не надав.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАСУ, суд здійснив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані документи та матеріали, встановивши фактичні обставини справи з наданням їм відповідної правової оцінки, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених вимог, з огляду на таке:

як слідує із матеріалів справи, 27.10.2016 р., старшим інспектором управління Укртрансінспекції у Київській області ОСОБА_1 під час здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 та причіпа Spitzer, номерний знак НОМЕР_2, які належать ПП "Автомагістраль", було складено акт №0004279 про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів, а також довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 27.10.2016 р.

Належний позивачеві автомобіль, здійснюючи перевезення вантажу (мінерального порошку) з ПАТ "Тернопільський кар'єр", рухаючись за маршрутом Тернопільська область, Збаразький р-н до м.Бердичіва Житомирської області, мав відхилення від нормативно-допустимої норми осьового навантаження за відсутності дозволу, який дає право на рух автодорогами України за таких обставин або внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів при перевищенні вагових або габаритних обмежень, визначених законодавством..

Це стало підставою для складання акту про перевищення нормативних вагових параметрів №0004279 від 27.10.2016 р. та застосування до ПП "Автомагістраль" адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700 грн. згідно постанови від 20.12.2016 р. №019241.

Не погоджуючись з прийнятою постановою в частині визначення ПП "Автомагістраль" автомобільним перевізником, який є суб'єктом ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" та, вказуючи на факт ненадання послуг третім особам з перевезення вантажу, позивач просить прийняту постанову скасувати.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ від 30.03.1994 р. №198, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

За приписами п.п. 2.3. Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 р. №30 транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху; транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Згідно з п. 22.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до п. 4. Правил, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно з п.п.4 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 р. №879 (надалі - Порядок № 879), габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до п. 3. Порядку №879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансінспекцією, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Пунктом 30 Порядку №879 передбачено, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів; осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Пунктом 31-1. Порядку №879 унормовано, що якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків у п'ятикратному розмірі; у разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням; перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Відповідно до п.п. 23-24 Порядку №879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб; після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд, такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Згідно з пп. 4.3.2. п. 4.3. Положення «Про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті», затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №387/2011, Укртрансінспекція у сфері дорожнього господарства обмежує або забороняє з повідомленням відповідного підрозділу Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України рух транспортних засобів у разі виникнення загрози життю або здоров'ю учасників дорожнього руху, безпеці вантажів або можливості заподіяння пошкоджень автомобільним дорогам загального користування, у тому числі за складних погодних умов.

Згідно абз.19 ст.1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Абзацом третім ч.1 ст.60 цього ж Закону встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до порушників застосовуються адміністративно - господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких, визначений ст.ст.39, 48 цього закону. Статтею 48 Закону "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Документами для внутрішніх перевезень вантажів є: документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, визначені законодавством. Для водія - посвідчення відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб; товаро-транспортна накладна або іншій, визначений законодавством документ на вантаж. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами або документ, про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Позивачем визнається факт перевезення великогабаритним транспортом вантажу з перевищенням осьового навантаження на строєну вісь, що згідно акта №0004279 від 27.10.2016 р. становило 23 670 кг. замість допустимих 22 000 кг. Проте, останній вважає, що не здійснював вантажні перевезення у якості автомобільного перевізника, позаяк витлумачив поняття автомобільний перевізник на власний розсуд як "надання послуг одним підприємством іншому з перевезення вантажу" та зазначив, що "вантаж "мінеральний порошок" перевозився ПП "Автомагістраль" для власних потреб.

З огляду на що, суд зауважує, що дійсно визначене законом поняття "автомобільний перевізник" передбачає здійснення на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортним засобом.

Як слідує із товаро-транспортної накладної, яка була предметом дослідження відповідача, ПП "Автомагістраль" 27.10.2016 р. відвантажило з ПАТ "Тернопільський кар'єр" "мінеральний порошок" на свою адресу.

Згідно витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань основним видом діяльності позивача за КВЕД є будівництво доріг і автострад (код 42.11); крім того, діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами (код 46.13).

Відповідно інформації із офіційного веб-сайту ПАТ "Тернопільський кар'єр" вказане підприємство займається, в тому числі, реалізацією мінерального порошку, який згідно ДСТУ 26826-86 застосовується у сільському господарстві для приготування комбікормів для сільськогосподарських тварин та розкислення ґрунтів - ДСТУ Б В 2.7-121-2003, що не відповідає статутній діяльності позивача.

До того, ж факт перевезення вищевказаного вантажу для власних потреб на момент ухвалення відповідачем оскаржуваної постанови ПП "Автомагістраль" не доведений.

За правилами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено штраф за порушення законодавства про автомобільний транспорту у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" вказано перелік документів, які автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху. Документ, який би вказував на приналежність мінерального порошку ПП "Автомагістраль" та використання його для власних потреб, відповідачу, наданий не був.

Згідно п.п. 20-21 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. Факт перевищення позивачем нормативних вагових параметрів підтверджується актом №0004279 від 27.10.2016 р.

Абзацом 2 п.27 та п.28 цього ж Порядку керівнику органу державного контролю або його заступнику надано право на винесення постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів за наявності встановлених Порядком підстав. Адміністративно-господарський штраф повинен бути перерахований суб'єктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів, про що повідомляється орган державного контролю, посадовою особою якого винесено відповідну постанову.

Перевіривши дії відповідача на відповідність вимогам Закону України №2344-ІІІ та Порядку №1567, суд вважає їх правомірними та не знаходить підстав для скасування прийнятої постанови №019241 від 20.12.2016 р.

Отже, виходячи із наявних у справі доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позовних вимог приватного підприємства до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконною та скасування постанови №019241 від 20 грудня 2016 р.,-відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Брагіна О.Є.