Справа № 487/1476/17
Суддя: Щербина С. В.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/1476/17
Провадження № 2-а/487/120/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі головуючого судді - Щербини С.В., при секретарі - Єлишевій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про скасування рішення про відмову в перерахуванні пенсії протиправним та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва про скасування рішення №17/1 від 20.02.2017 року про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року та зобов'язання здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії у відповідності до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від заробітної плати, встановлено для працівників за аналогічною посадою, відповідно до довідки прокуратури Миколаївської області №18/238вих-16 від 05.10.2016 року, починаючи з 01.01.2016 року та виплатити різницю в розмірі пенсії за 12 місяців.

Ухвалою від 26.06.2017 року замінено первісного відповідача Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва на належного відповідача - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що він працював на посаді слідчого прокуратури Ленінського району м. Миколаєва. З 03.02.2003 року він перебуває на обліку в УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХII. Відповідно до вимог чинного законодавства, 17.02.2017 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХII, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим працівникам прокуратури та надав довідку про заробітну плату. Рішенням відповідача №17/1 від 20.02.2017 року йому було відмовлено в перерахунку пенсії з підстав втрати чинності Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, вважає вказане рішення є незаконним.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити посилаючись на те, що ОСОБА_1 є отримувачем пенсії за вислугу років з 03.02.2003 року, відповідно до Закону України «Про прокуратру» від 05.11.1991 року№1789-ХII. 17.02.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою в якій просив про перерахування йому раніше призначеної пенсії, відповідно до довідки прокуратури Миколаївської області від 05.10.2016 року №18/238вих-16 про заробітну плат слідчого прокуратури Ленінського району м. Миколаєва. Рішенням від 20.02.2017 прку №17/1 позивачу в проведенні перерахунку було відмовлено.

На теперішній час набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697- VII та втратив чинність Закон України «Про прокуратру» від 05.11.1991 року №1789-ХII

З 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213- VIII. Пунктом 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону №213 встановлено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення пенсії, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначються відповідно до, зокрема, Закону України «Про прокуратуру». Станом на 01.06.2015 року зазначеного вище закону не прийнято, у зв'язку з чим норми Закону України «Про прокуратуру» у частині врегулювання пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до вказаного закону, втратили чинність та, як результат, в управління відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії вказаної категорії громадян. Крім того, у ст. 50-1 Закону №1789-ХII, на стан звернення позивача з заявою, взагалі не передбачено права колишніх працівників прокуратури на перерахунок пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, вказана підстава діяла до 01.01.2015 року. А застосуванню підлягає законодавство, що діє на момент існування спірних правовідносин. При цьому, у даному випадку слід застосовувати і практику Європейського Суду з прав людини. При цьому, у рішення ЄС від 09.10.1979 року у справі «Ері проти Ірландії» зазначено, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового та допускається зміншення соціальних виплат як це зазначено у рішенні у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004 року. У рішенні від 03.06.2014 року справа «Валентина Ніканорівна Великода проти України» ЄС з справ людини зауважив на змінюваність законодавства про соціальне забезпечення, а також наголосив на тому, що положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, запроваджувати чи ні будь-які форми системи соціального забезпечення .. та не гарантує як таке право на будь-які соціальні виплати у певному розмірі. А зменшення пенсії заявниці очевидно було обумовлено міркуванням економічної політики та фінансовими труднощами, з якими зіткнулась держава. ЄС також зазначив, що будь-яке втручання з боку органів державної влади у мирне володіння майном у розмуінні ст.. 1 Першого протоколу Конвецнії полягає у тому, що вона має бути законним та переслідувати лігетимну мету «в інтересах суспільства».

Також вважає, що у позивача відсутні правові підстави вимагання проведення перерахунку пенсії з 01.01.2016 року, оскільки станом на вказану дату він не реалізував власне право на звернення за таким перерахунком.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у їх сукупності, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до наступного:

Поизвач ОСОБА_1 був звільнений з посади слідчого прокуратури Ленінського району м. Миколаєва у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років

З 03.02.2003 року позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва, яке було реорганізоване у Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області. відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХII.

17.02.2017 року позиваач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок йому раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХII та надав довідку від 05.10.2016 року №18/238вих-16 прокуратури Миколаївсткої області, згідно якої заробітна плата слідчого прокуратури Ленінського району м. Миколаєва, з якої йому призначено пенсію, на 01 грудня 2015 року становить 4775,24 грн., у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09 грудня 2015 року

Рішенняи №17/1 від 20.02.2017 року Управління Пенсійного фонду України у Заводстокму районі м. Миколаєва позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії за нормами Закону України «Про прокуратуру», у зв'язку з тим, що Кабінетом Міністрів України не визначені умови та порядок перерахунку пенсії.

Частиною 1 ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ, в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Так, за змістом ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 % від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, у 2003 році позивачу призначено пенсію за вислугою років у розмірі 90 % від суми місячного (чинного) заробітку.

Проте, з 01 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 % від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсії прокурорам регулюють ч.ч.13, 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не зазнали змін, змінилася лише нумерація частин цієї статті.

Так, згідно з ч.13 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до ч.18 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є ч.13 та ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), які змін у зв'язку з прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не зазнали.

Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року (справа № 21-348а13) та від 17 грудня 2013 року (справа № 21-445а13).

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами (в тому числі і Законом України "Про прокуратуру").

Крім того, відповідно до статтей 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України "Про прокуратуру") є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII (пункт 5 Прикінцевих положень) визначено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до окремих Законів України, у тому числі за Законом України «Про прокуратуру».

Позивачу пенсія була призначена 03 лютого 2003 року, тобто до набрання чинності вказаним законом.

Отже при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач повинен був перерахувати ОСОБА_1 пенсію, згідно довідки прокуратури Миколаївської області від 05.10. 2016 року №18/238вих-16 про заробітну плату слідчого прокуратури Леніського району м. Миколаєва, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції від 05 листопада 1991 року, з розрахунку 90 % середнього заробітку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак даний обов'язок відповідачем в даній справі не виконано.

Заперечення представника відповідача щодо відсутності у позивача права на проведення перерахунку пенсії спростовуються зазначеними положеннями Закону України «Про прокуратуру», правовою позицією Верховного Суду України, тому не можуть бути прийняті судом.

Посилання представника на рішення Європейського Суду з прав людини у рішення від 03.06.2014 року справа «Великода проти України» щодо додержання принціпу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави при врішенні питання допустимості зменшення соціальних виплат, стосуються тих випадків, коли особа набула право на соціальних захист, внаслідок певних подій чи обставин, що не залежали від її волі, зокрема аварія на ЧАЕС та без виконання фізичною особою будь-яких умов, попередньо висунутих державою.

Проте, виходяи з даного позову, позивач вступивши на роботу до прокуратури прийняв умови оплати праці, які диктувала держава та держава спеціальним законом про прокуратуру від 05.11.1991 року гарантувала достійне песійне забезпечення працівникам прокуратури, які мають стаж роботи понад десять років, при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію з правом підвищення такої пенсії у разі зміни оплати праці працівників прокуратури, тобто позивач та держава перебували в зобов'язальних відносинах один перед одним без обмеження строком. Проте, коли позивач пропрацювавши в органах прокуратури, отримав право на гарантоване державою пенсійне забезпечення, держава, в послідуючим, відмовилась від своїх зобов'язань перед ним, що розцінюється судом як недодержання державних соціальних гарантій, звуження обсягу прав та свобод людини.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу є неправомірними, а позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно частини 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи викладене, на користь позивача підлягає стягненню з державного бюджету України судовий збір в сумі 640,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 17,71, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про скасування рішення про відмову в перерахуванні пенсії протиправним та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії -задовольнити.

Визнати рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області (раніше - Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва) №17/1 від 20.02.2017 року щодо відмови в перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працвніикам прокуратури - протиправним.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) у розмірі 90% від суми заробітної плати встановленої для працюючих працівників за аналогічною посадою, відповідно до довідки прокуратури Миколаївської області від 05.10.2016 року №18/238вих-16 , починаючи з 01.01.2016 року, з урахуванням проведених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва у строк та порядок, передбачений ст.186 КАС України.

Суддя: С.В. Щербина