Справа № 814/617/17
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 р.м. ОдесаСправа № 814/617/17

Категорія: 10.2.3 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Заводського районного центру зайнятості на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом Заводського районного центру зайнятості до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Заводський районний центр зайнятості звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області кошти у сумі 28 937,11 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що враховуючи ту обставину, що відповідач в добровільному порядку не повертає допомогу по безробіттю в сумі 28 937,11 грн. у звязку з поновленням працівника поліції на раніше займаній посаді, виплачені вказаній особі кошти підлягають стягненню в судовому порядку.

Ухвалою судді Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 березня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за вказаним позовом.

Не погоджуючись з ухвалою судді першої інстанції, Заводський районний центр зайнятості подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, справу направити на продовження розгляду.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак в судове засідання вони не зявилися, поважність своєї неявки суду не повідомили, від апелянта надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за вказаним позовом, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не є публічно-правовим, не підсудний суду адміністративної юрисдикції та підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Колегія суддів вважає, що висновки суду ґрунтуються на правильному застосуванні норм процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Зазначені норми адміністративного процесуального законодавства кореспондуються із правилами, наведеними у ч. 1 ст. 17 КАС України, згідно яких юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Таким чином, головною ознакою публічно-правового спору є участь в ньому субєкта владних повноважень, здійснення цим субєктом владних управлінських функцій.

Разом з цим, згідно із ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному, у разі поновлення його на роботі за рішенням суду, утримується із роботодавця.

Таким чином, враховуючи, що даний спір стосується стягнення заборгованості, а саме допомоги по безробіттю, відповідач у даному випадку виступає не як субєкт владних повноважень, а як юридична особа, а позивач не здійснює владні управлінські функції у спірних правовідносинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що даний спір не є публічно-правовим.

Справою адміністративної юрисдикції, яку може бути передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між суб'єктами суспільних відносин стосовно їх прав і обов'язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень. У тому ж випадку, коли суб'єкт, у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, не здійснюють у спірних правовідносинах владних управлінських функцій щодо іншого суб'єкта, з яким виник спір, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції та не повинен вирішуватись адміністративним судом.

За субєктним складом сторін та суттю спору дана справа підлягає розгляду господарськими судами у порядку, визначеному ГПК України.

Зазначена правова позиція узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного суду України від 21 грудня 2016 року, від 20 вересня 2016 року відповідно у справах №813/2964/14, №813/614/14.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, оскільки у даному спорі позивач не здійснює по відношенню відповідача владних-управлінських функцій, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з урахуванням вказаних норм адміністративного процесуального законодавства дійшов вірного висновку про те, що вирішення даного спору не належить до юрисдикції адміністративного суду, а підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

На підставі наведеного, оскільки висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження згідно п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України відповідають дійсним обставинам справи та узгоджуються з нормами процесуального законодавства, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а ухвала суду - без змін.

Керуючись ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Заводського районного центру зайнятості залишити без задоволення.

Ухвалу судді Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

ОСОБА_1