Справа № 805/1680/17-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Давиденко Т.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року справа №805/1680/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Ястребової Л.В, суддів Васильєвої І.А., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 р. у справі № 805/1680/17-а за позовом Мангуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в сумі 42500 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2017 року Мангуська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області (надалі позивач, податковий орган) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі відповідач, ФОП ОСОБА_2І.) про стягнення з відповідача заборгованості за штрафними санкціями згідно рішень про застосування штрафних санкцій від 02.12.2013 року № НОМЕР_1 від 12.08.2016 року та № 0002/05-40 у сумі 42 500 грн. на користь державного бюджету (а.с. 5-7).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року з урахуванням ухвали від 15 травня 2017 року про виправлення описки адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, код РНОКПП - НОМЕР_2, місце проживання: 87450, Донецька область, Мангуський район, смт. Ялта, вул.. Октярська, буд. 69/49 на користь Державного бюджету України (р/р 0330, отримувач Мангушське УК/Мангушський р-н/21081103, код платежу 21081103, Банк ГУ ДКСУ у Донецькій області, ОКПО 37691885, МФО 834016, призначення платежу *:140:;21081103; сплата податкового боргу) заборгованість за штрафними санкціями згідно рішень про застосування штрафних санкцій від 02.12.2013 року № та від 12.08.2016 року № 002/05-40-40 у сумі 42500 грн. (а.с. 23-24, 25).

Відповідач із таким судовим рішенням не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що у Марїнської ОДПІ станом на час звернення з адміністративним позовом 05 квітня 2017 року стосовно стягнення суми 8500 грн. відповідно до рішення про застосування фінансових санкцій від 03.12.2013 року (отримано відповідачем 15.12.2013 року) закінчився строк позовної давності, а тому, на думку апелянта, суд першої інстанції повинен був залишити без розгляду позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості відповідно до рішення про застосування фінансових санкцій № НОМЕР_1 від 03.12.2013 року у звязку з пропуском строку звернення до суду. Крім того, апелянт зазначив, що податковий орган, приймаючи рішення про нібито роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії 26.04.2016 року та застосовуючи фінансові санкції у розмірі 17 000 грн. не враховано, що, по-перше, у відповідача були в наявності діючи ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами № 05/40/15/1/00054 від 16.04.2015 року з терміном дії з 26.04.2015 року по 26.04.2016 року, а по-друге, реальний факт торгівлі ані тютюновими виробами, ані алкогольною продукцією при перевірці не встановлювався, так, як вона була проведена 29.07.2016 року (а.с. 33-36).

Сторони у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів встановила наступне.

Позивач, Мангуська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області є суб'єктом владних повноважень, на яке чинним законодавством покладено владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідач, ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем дата та номер запису про проведення державної реєстрації 03.03.1999 року. Основний вид діяльності відповідача - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 47.11). Зазначене підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 8-9).

Відповідно до матеріалів справи, 02 грудня 2013 року відповідачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № НОМЕР_1, яким контролюючий орган, відповідно до статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосував до відповідача фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. за порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 15-3, ч. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (а.с. 11).

Зазначене рішення отримано відповідачем 15 грудня 2013 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 12).

Вищевказане рішення контролюючого органу відповідачем у судовому порядку не оскаржено, проте станом на дату звернення Марїнської ОДПІ із даним позовом (14.04.2017 року) фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. відповідачем сплачено не було.

Крім того, 22 липня 2016 року, відповідно до направлень від 22.07.2016 року № 00162 та № 00163 посадовими особами відповідача проведено перевірку магазину «Рита», що розташований за адресою: Донецька область, Мангуський район, смт. Ялта, вул. Октябрська (Еллінська), 49 та належить субєкту господарювання ОСОБА_2 на предмет додержання вищезазначеним субєктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

За результатами проведення зазначеної перевірки посадовими особами відповідача складено Акт № 436/05-40-40/НОМЕР_2 від 29 липня 2016 року, в якому контролюючий орган дійшов до висновку, що відповідач здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим порушено ч. 12 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року № 487/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а також про те, що відповідач здійснює роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявної ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, чим порушено ч. 12 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року № 487//95-ВР

«Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

12 серпня 2016 року відповідачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № 0002/05-40-40, яким контролюючий орган, відповідно до статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосував до відповідача фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за порушення ч. 12 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року № 487/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в частині роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії та 17 000 за порушення ч. 12 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року № 487/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в частині роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензії (а.с. 15).

Оскільки відповідачем добровільно не сплачено суми податкового зобовязання, позивач звернувся до суду із вимогами про стягнення з відповідача заборгованості.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості за штрафною санкцією згідно рішення про застосування штрафних санкцій від від 02.12.2013 року № НОМЕР_1 у сумі 8500 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 14.1.265 ст. 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - це плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно п.113.1 ст.113 ПК України, строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов'язань.

За приписами п. 113.3 ст. 113 ПК України, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

У відповідності до п. 114.1 ст. 114 ПК України граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов'язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що строк застосування податковим органом фінансових санкцій, передбачених абз. 5 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», встановлений Податковим кодексом України та відповідає строкам давності для нарахування податкових зобов'язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

Згідно п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України Контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Тобто, колегія суддів зазначає, що строк, протягом якого податковий орган має право вчиняти дії, у тому числі звертатись до суду із позовами про стягнення податкового боргу з боржника шляхом списання коштів з його рахунків в обслуговуючих банках та/або продажу його майна, визначено пунктом 102.4. статті 102 ПК України, відповідно до якого у разі, якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

У разі спливу 1095-денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, а відтак з того часу в податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу, в тому числі й винесення податкової вимоги, звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу тощо.

Враховуючи, що несплачена ОСОБА_2 сума грошового зобов'язання у розмірі 8500 грн. за рішенням позивача про застосування фінансових санкцій № НОМЕР_1 від 02.12.2013 року набула статусу податкового боргу 15.12.2013 року (дата отримання відповідачем рішення від 02.12.2013 року), а до суду Мангуська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області звернулась лише у квітні 2017 року, колегія суддів дійшла до висновку, що Мангуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області пропущено строк давності стягнення податкового боргу в 1095 днів, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за штрафною санкцією згідно рішення про застосування штрафних санкцій від 02.12.2013 року № НОМЕР_1 на суму 8500 грн.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості за штрафною санкцією згідно рішення про застосування штрафних санкцій від 12.08.2016 року № 0002/05-40-40 у сумі 34000 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Порядок та умови реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів регулюється Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" № 481/95-ВР від 19.12.1995 року (надалі - Закону № 481/95-ВР).

Відповідно до частини 12 статті 15 Закону № 481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

За приписами частини першої статті 16 Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

За вимогами статті 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з абз.5 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Колегія судів зазначає, що механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року № 790 «Про затвердження Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (надалі Постанова № 790).

Так, п. 6 Постанови № 790 встановлено, що рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

Порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, та прийняття рішення щодо їх застосування встановлюються зазначеними органами відповідно до їх компетенції.

За приписами п. 10 Постанови № 790, у разі невиконання субєктом господарювання рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду.

Колегія суддів зазначає, що матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем рішення Мангуської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про застосування штрафних санкцій від 12.08.2016 року № 0002/05-40-40 у сумі 34000 грн.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що позивач правомірно звернувся до суду з позовною заявою про стягнення суми штрафних санкцій за порушення Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів на підставі рішення про застосування штрафних санкцій від 12.08.2016 року № 0002/05-40-40 у сумі 34000 грн.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального права в частині стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 заборгованість за штрафними санкціями згідно рішення про застосування штрафних санкцій від 02.12.2013 року № НОМЕР_1 на суму 8500 грн., у звязку з чим, постанову суду першої інстанції в цій частині слід скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року у справі № 805/1680/17-а - скасувати в частині стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 заборгованість за штрафними санкціями згідно рішення про застосування штрафних санкцій від 02.12.2013 року № НОМЕР_1 на суму 8500 грн. та в цій частині у задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 р. у справі № 805/1680/17-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя : Л.В. Ястребова

Судді: І.А. Васильєва

ОСОБА_3