Справа № 204/653/17
Суддя: Черкез Д. Л.
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/653/17
Провадження № 2-а/204/131/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі адміністравтину сраву за адмінстравтивним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання незаконним рішення та зобовязання скасувати рішення субєкта владних повноважень,-

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2017 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання незаконним рішення та зобовязання скасувати рішення субєкта владних повноважень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 07.05.2008 року йому - ОСОБА_1 призначена у відповідності до вимог ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ( далі - Закон № 2262-ХІІ) пенсія по лінії МВС України, як працівнику органів внутрішніх справ. У квітні та серпні 2016 року він отримав листи від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області (відповідач) від 21.04.2016 року № 9908/03101 та від 25.07.2016 № 18649/03101 про те, що за період його перебування на посаді державного службовця в Національній поліції України у період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року виникла переплата у сумі 9142,09 грн., яка підлягає терміновому поверненню до Державного бюджету України, а з 01.01.2016 виплата пенсії йому призупинена. 16.08.2016 року ( вх. 14485/40-16 ) він звернувся із заявою до відповідача, де просив повідомити, чи приймалось Головним управлінням ПФУ України в Дніпропетровській області у відповідності до вимог діючого законодавства рішення про нарахування йому заборгованості в сумі 9142,09 грн., у зв'язку з начебто переплатою йому пенсії за період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року, якщо так, просив надати копію такого рішення та одночасно повідомити правові підстави для нарахування такої заборгованості. На початку вересня 2016 року він отримав лист Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 02.09.2016 № 21977/03103 (до якого було додано копію рішення про стягнення сум пенсії, виплачених надміру), де було зазначено наступне. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 внесено зміни до ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Зазначені обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, що призначені особам, які перебувають на посадах МВС України. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 23.12.2015 № 900-VIII пенсії особам які проходять військову службу або займають посади державних службовців у Національній поліції, за період з 29.12.2015 року по 31.12.2015 року виплачується в повному обсязі. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24.12.2015, продовжено дію Закону № 213- VIII у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, яким передбачено, що особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, ветеранів військової служби, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії не виплачуються. Таким чином, з урахуванням вищевказаних нормативно-правових актів Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вважає, що за період його перебування на посаді державного службовця в Національній поліції з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року виникла переплата пенсії в сумі 9142,09 грн., яка підлягає терміновому поверненню до Державного бюджету України. З 01.01.2016 року виплата пенсії йому була призупинена. З вказаним рішенням Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, за справою № 29431 пенсіонера МВС ОСОБА_1, він не згоден, вважає таке рішення незаконним, а також вважає, що є всі правові підстави для скасування даного рішення про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, виходячи з наступних підстав. Посилаючись на ч.3 ст.19 Конституції України, зазначив, що вищевказане рішення відповідача про стягнення з нього сум пенсій, виплачених начебто надміру приймалось без його участі, у вказаному рішенні відсутня дата прийняття, номер рішення, а також дане рішення взагалі не містить будь-якої правової мотивації з посиланням на норми законодавства та порядку його оскарження, що давало підстави вважати, що дане рішення прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вважає, що у період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року у відповідача не існувало підстав для невиплати йому пенсії згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а в нього не виникло обовязку щодо повідомлення відповідача про обставини, які спричиняють припинення виплати пенсії виходячи з наступного. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015року № 213-VIII до ст. 54 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» були внесенім зміни, у відповідності до яких тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів І к II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст. 10 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. ОСОБА_3 пункту 5 розділу III «Прикінцевих положень» вказаного Закону у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, положення про помічника-консультанта народного депутата України. Оскільки до 01 червня 2015 року не був прийнятий Закон, вказаний в пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення він до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, тому з цієї дати втратили чинність норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і, відповідно, особам, які підпадають під дію цього Закону, пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Таким чином, з 1 червня 2015 року посада (заступника начальника управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Дніпропетровській області), на якій він працював з 07.11.2015 по 28.12.2018 не давало йому права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». Посилаючись на ст. 46, 92 Конституції України, ст.7 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зазначив, що враховуючи, що з 1 червня 2015 року втратили свою чинність правові підстави тимчасового припинення виплати йому пенсії, тому виплата відповідачем йому призначеної, відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії, починаючи з 07.11.2015 по 28.11.2015 є законною. Також, посилався на судову практику ВАСУ, рішення Конституційного суду. Щодо строків звернення до суду, посилаючись на ч.2 ст.99 КАС України, зазначив, що вищевказане рішення відповідача про стягнення з нього сум пенсій, виплачених начебто надміру: рішення приймалось без його участі; у вказаному рішенні відсутні дата прийняття та номер; у вказаному рішенні відсутня інформація про направлення рішення на його адресу, або ознайомлення його з ним; дане рішення взагалі не містить будь-якої правової мотивації з посиланням на норми законодавства та порядку його оскарження, що давало вважати, що означене рішення прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; вказане рішення відсутнє в загальному доступі, зокрема в мережі Інтернет. Враховуючи викладене, позивач звертається до суду і просить суд визнати незаконним рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, за справою № 29431 пенсіонера МВС ОСОБА_1, який одержує пенсію за вислугу років, за період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року в розмірі 9142,09 грн.; зобов'язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області скасувати рішення про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, за справою № 29431 пенсіонера МВС ОСОБА_1, який одержує пенсію за вислугу років, за період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року в розмірі 9142,09 грн., а також стягнути на його користь за рахунок відповідача судові витрати.

Ухвалою від 31 травня 2017 року по даній справі було відкрито провадження.

23 червня 2017 року на адресу суду надійшли письмові заперечення відповідача, згідно яких відповідач з вимогами викладеними в адміністративному позові ОСОБА_1 не погоджується з наступних підстав. Відповідно до п.п. 5 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, головні управління Пенсійного фонду України в областях здійснюють призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ. 01.04.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII (далі Закон № 213-VIII), яким внесено зміни до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» відповідно до якої тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Водночас, ОСОБА_1 працює на посаді начальника відділу інформації та аналітичного супроводження бюджетного процесу управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП на умовах передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим, враховуючи зміни внесені Законом № 213-VIII не мав права на отримання пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII, порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії. З аналізу положень Закону № 213-VIII слідує, що підставою для припинення виплати пенсії є сам факт роботи особи на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», при цьому не має значення, чи набула особа таке право чи ні. Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII визначено вичерпний перелік осіб, щодо яких скасовуються обмеження у виплаті пенсії на період роботи у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій на загальних підставах. У цьому переліку Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» відсутній. 01.01.2016 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.11.2015 № 911-VIII (далі Закон № 911-VIII), яким внесено зміни до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» відповідно до якої, тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. ОСОБА_3 із ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсіонери зобов'язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Статтею 59 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» встановлено, що відрахування з пенсій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей провадиться в порядку, встановленому частиною другою статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. На виконання вищеназваних нормативно-правових актів головним управлінням було прийнято рішення про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, за періоди з 07.11.2015 по 28.12.2015 в розмірі 9142,09 грн. При винесенні рішення про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, було враховано, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 23.12.2015 № 900-VIII пенсії особам, які проходять військову службу або займають посади державних службовців у Національній поліції, за період з 29.12.2015 по 31.12.2015 виплачується в повному обсязі. Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 по справі № 1-38/2016 ухвалено, що положення першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. На підставі викладеного, в період з 20.12.2016 по 31.12.2016 позивачу була нарахована доплата пенсії у розмірі 2237,15 грн., з якої почало проводиться утримання з пенсії по 20% в рахунок погашення переплати. З 01.01.2017 позивачу поновлено виплату пенсії в повному обсязі з урахуванням утримання з пенсії по 20% в рахунок погашення переплати. Посилаючись на ст.19 Конституції України, зазначили, що твердження позивача про неправомірність дій головного управління є необґрунтованим, оскільки головним управлінням було прийнято відповідне рішення на виконання вищеназваних Законів. За таких обставин вважають, що дії головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо стягнення сум пенсії, виплачених надміру позивачу є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства. Тому відповідач заперечує проти адміністративного позову та просить відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити у повному обсязі з підстав наведених у позові. Також повідомив, що на теперішній час з нього продовжують утримувати частину пенсію у розмірі 20% кожного місяця.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити у задоволені позовних вимог у звязку з їх безпідставністю. Суду повідомив, що розмір сум, які утримуються з пенсії позивача, на теперішній час ще не погашений у повному обсязі, утримання з пенсії продовжуються до повного погашення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

ОСОБА_3 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено та визнавалося сторонами, що з 07 травня 2008 року позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-XII.

ОСОБА_3 з наказу №485о/с Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 06 листопада 2015 року ОСОБА_1, державного службовця 9 рангу, виконуючого обовязки начальника відділу внутрішнього аудиту ГУМВС, з 6 листопада 2015 року було звільнено на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з переведенням за його згодою до Національної поліції (а.с.11).

Відповідно до ОСОБА_3 з наказу №1о/с Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07 листопада 2015 року ОСОБА_1 призначено заступником начальника відділу управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (а.с.12).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було прийнято рішення (без дати прийняття та облікового номеру) про стягнення сум пенсії, виплачених надміру ОСОБА_1, який одержує пенсію за вислугу років, за період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року в розмірі 9142,09 грн., у зв'язку із неповідомленням про працевлаштування (а.с.21).

Як вбачається з листів відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №9908/03/01 від 21.04.2016 року, №18649/0329 від 25.07.2016 року, на думку пенсійного органу, у зв'язку із працевлаштуванням позивача на державну службу, виплата йому пенсії не повинна проводитися на підставі вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, яким внесені зміни до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с.16,17).

16 серпня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою в якій просив повідомити, чи приймалось Головним управлінням ПФУ України в Дніпропетровській області у відповідності до вимог діючого законодавства рішення про нарахування йому заборгованості в сумі 9142,09 грн., у зв'язку з начебто переплатою йому пенсії за період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року, якщо так, просив надати копію такого рішення та одночасно повідомити правові підстави для нарахування такої заборгованості (а.с.18).

02 вересня 2016 року за № 21977/03/03 Головним управлінням ПФУ України в Дніпропетровській області позивачу ОСОБА_1 було надіслано лист в якому зазначено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 внесено зміни до ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Зазначені обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, що призначені особам, які перебувають на посадах МВС України. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 23.12.2015 № 900-VIII пенсії особам які проходять військову службу або займають посади державних службовців у Національній поліції, за період з 29.12.2015 року по 31.12.2015 року виплачується в повному обсязі. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24.12.2015, продовжено дію Закону № 213- VIII у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, яким передбачено, що особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, ветеранів військової служби, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії не виплачуються. Враховуючи викладене, з 01.01.2016 року виплата пенсії ОСОБА_1 призупинена. За період перебування ОСОБА_1 на посаді державного службовця в Національній поліції з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року виникла переплата пенсії в сумі 9142,09 грн., яка підлягає терміновому поверненню до Державного бюджету України (а.с.20).

Суд вважає, що таке рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню з огляду на наступне.

ОСОБА_3 зі статтею 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів. Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, яка набрала чинності з 1 квітня 2015 року, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України № 213-VIII закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 року прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

Отже, з 01 червня 2015 року особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені статтею 54 Закону України № 2262-XII підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього закону, відпали і з 01.06.2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

Також суд вважає за необхідне зазначити наступне, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 р. N 911-VIII були внесені зміни у ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, згідно яких вказана частина була викладена у наступній редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються». Тобто, строк дії обмежень було продовжено на 2016 рік.

ОСОБА_3 з Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 р. N 4-рп/2016 суд Конституційний суд вирішив визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року N 2262-XII зі змінами, а саме: першого речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

У своєму рішенні Конституційний суд звернув увагу на те, що призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом N 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п'ятою статті 17 Конституції України, які зобов'язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України. В свою чергу норми-принципи частини п'ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв'язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, за справою № 29431 пенсіонера МВС ОСОБА_1 за період з 07 листопада 2015 року по 28 грудня 2015 року в розмірі 9142,09 грн., є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки перебування позивача на посаді державного службовця у вказаний період не може впливати на виплату пенсії, призначеної у відповідності до Закону № 2262-XII у зв'язку з відсутністю зазначених у статті 54 вказаного Закону підстав для її невиплати.

Водночас, зміст основних принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.ст.7, 11 КАС України, зобов'язує адміністративний суд до активної ролі під час розгляду справи, в тому числі і до виходу за межі позовних вимог з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

Відповідно до ч. 2ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд вважає, що визнання рішення відповідача незаконним та його скасування без вирішення питання про зобовязання відповідача повернути безпідставно утриману пенсію, на практиці може призвести до такої ситуації, коли порушені права позивача фактично не будуть поновлені.

За таких обставин, з метою всебічного судового захисту прав позивача, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог позивача та для повного захисту його прав, свобод та інтересів, та захистити порушені права позивача шляхом скасування рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про стягнення сум пенсії, виплачених надміру за справою № 29431 пенсіонера МВС ОСОБА_1, який одержує пенсію за вислугу років, за період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року в розмірі 9142,09 грн. та зобовязати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 суми пенсії, які були стягнені з нього за рішенням про стягнення сум пенсії, виплачених надміру за справою № 29431 пенсіонера МВС ОСОБА_1

Посилання представника відповідача на те, що позивач не виконав свого обовязку та не повідомив УПФУ про працевлаштування в період отримання пенсії, що і стало підставою для припинення виплати пенсії, суд оцінює критично та відхиляє виходячи з наступного.

За приписами статті 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов'язані повідомляти орган, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. Працевлаштування пенсіонера є однією з таких обставин.

У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Порядок утримання надміру виплачених сум пенсій та відрахування з пенсій визначений статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» згідно з частиною 1 якої, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Як вбачається з ОСОБА_3 з наказу Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 06.11.2015р. №485 о/с ОСОБА_1 ,згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України відповідно до Закону України «Про національну поліцію» звільнений у зв'язку з переведенням до Національної поліції.

В свою чергу, відповідно до ОСОБА_3 з наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.11.2015р. №1 о/с відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 1994 року №423 «Про деякі питання застосування статей 4,15 і 27 Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 був призначений на посаду у звязку з переведенням із Міністерства внутрішніх справ( а.с. № 12). При цьому, посада позивача не змінилася.

За таких обставин очевидним є висновок про те, що не повідомлення позивача про переведення до Національної поліції у зв'язку з реформуванням Міністерства Внутрішніх Справ України не є обставиною про яку зобовязаний повідомляти пенсіонер, та яка спричиняє зміну розміру пенсії або припинення її виплати, оскільки про те, що позивач працює у органах МВС та є працюючим пенсіонером, відповідачу було відомо.

Підсумовуючи все вищенаведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки позивачем доведена перед судом протиправність дії відповідача.

ОСОБА_3 з частиною 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

У зв'язку із задоволенням позову вказані витрати слід стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

На підставі ст. 19 Конституції України, Закону України «Про державну службу», Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Закону України «про державну службу», Закону України статтею «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та керуючись ст. ст. 1, 2, 11, 69, 71, 86, 94, 159-163,183-2 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання незаконним рішення та зобовязання скасувати рішення субєкта владних повноважень - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, за справою № 29431 пенсіонера МВС ОСОБА_1, який одержує пенсію за вислугу років, за період з 07.11.2015 року по 28.12.2015 року в розмірі 9142,09 грн.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 суми пенсій, які були стягнені з нього за рішенням про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, за справою № 29431 пенсіонера МВС ОСОБА_1.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень, 00 копійок).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Д.Л. Черкез