Справа № 816/797/17
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року м.ПолтаваСправа № 816/797/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кисличенко О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги №Ф-1322-17 від 06.03.2017 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) винесена контролюючим органом безпідставно, протиправно та всупереч вимогам чинного законодавства України, оскільки постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 16.09.2016 у справі №554/6875/16-а, яка набрала законної сили, не підтверджено порушення ФО-П ОСОБА_3 правопорушень, передбачених ч.1 ст.164-1 і ч.1 ст.165-1 КУпАП, а рішенням ГУДФС у Полтавській області від 16.09.2016 №960/О/16-31-10-05-11 про результати розгляду скарги скасовані прийняті на підставі висновків акту перевірки від 08.07.2016 №2086/16-01-13-05-10/НОМЕР_1 податкові повідомлення-рішення від 04.08.2016 № про збільшення суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 177712,92 грн, в тому числі за податковими зобовязаннями - 118475,28 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями, та № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у сумі 8466,80 грн, у звязку з не підтвердженням факту заниження ФО-П ОСОБА_3 чистого оподатковуваного доходу за 2015 рік, та, як наслідок, недопущенням заниження єдиного внеску за 2015 рік на 84667,98 грн.

Представник позивач в ході розгляду справи позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у письмових заперечення на адміністративний позов від 02.06.2017 /а.с. 120-121/.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 25.01.2002 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця виконавчим комітетом Полтавської міської ради, номер запису в ЄДР про зміну свідоцтва про державну реєстрацію 1017448 (а.с. 13-14). Позивач перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Полтаві та є платником податків, зборів (обовязкових платежів) /а.с. 15-16/.

Згідно відомостей інтегрованої картки платника податку ФО-П ОСОБА_3 станом на 09.02.2017 за останнім рахувалася недоїмка по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 84248,23 грн /а.с. 211-212/.

06.03.2017 ГУДФС у Полтавській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1322-17, якою повідомлено ФО-П ОСОБА_3 про заборгованість зі сплати єдиного внеску (недоїмку) в розмірі 84248,23 грн /а.с. 108/.

В результаті оскарження ФО-П ОСОБА_3 вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06.03.2017 №Ф-1322-17 в адміністративному порядку до ДФС України (скарга від 10.04.2017 /а.с. 109-113/), рішенням останньої від 27.04.2017 №5862/О/99-99-11-02-02-25 скаргу ФО-П ОСОБА_3 залишено без розгляду у звязку з порушенням останнім процедури адміністративного оскарження та строків подання скарги /а.с. 114-115/.

Позивач не погодився з вимогою ГУДФС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) від 06.03.2017 №Ф-1322-17, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваній вимозі ГУДФС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) від 06.03.2017 №Ф-1322-17, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI /надалі - Закон №2464-VI/.

Частиною 1 ст.2 Закону №2464-VI /у редакції чинній на час винесення вимоги/ встановлено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону №2464-VI завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.

Згідно з приписами ч.4 ст.25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

У випадках, зазначених в абзаці дев'ятому цієї частини, орган доходів і зборів також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Як слідує із матеріалів справи та не заперечувалося представником відповідача в ході надання ним пояснень у справі, по причині наявності у ФО-П ОСОБА_3 боргу в інтегрованій картці, що виник у звязку з несплатою останнім донарахованого на підставі висновків акту перевірки від 08.07.2016 №2086/16-01-13-05-10/НОМЕР_1 єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 84667,98 грн, ГУДФС у Полтавській області було направлено йому вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.03.2017 №Ф-1322-17.

Судом встановлено, що у період з 09.06.2016 по 02.07.2016 ДПІ у м. Полтаві ГУДФС у Полтавській області проведено документальну планову виїзну перевірку ФО-П ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, результати якої оформлені актом перевірки від 08.07.2016 №2086/16-01-13-05-10/ /а.с. 17-48/.

Проведеною перевіркою встановлено порушення ФО-П ОСОБА_3:

- п.2 ч.1 ст.7 та ч.11 ст.8 Закону №2464-VI, у результаті чого занижено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування у загальній сумі 84667,98 грн;

- п.44.1 ст.44, п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб у загальній сумі 118475,28 грн за 2015 рік;

- пп.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.177.10, п.177.11 ст.177 Податкового кодексу України, п.6 ст.128 Господарського кодексу України, а саме, неналежне ведення обліку доходів та витрат за 2015 рік, що призвело до включення до декларації про майновий стан і доходи неправдивих даних, що не підтверджені первинними документами.

Як зазначено перевіряючим у акті перевірки, ФО-П ОСОБА_3 в порушення п.44.1 ст.44, п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України завищено величину витрат безпосередньо повязаних з отриманням доходу на суму 625226,19 грн по причині включення до їх складу сплачених коштів на адресу ФО-П ОСОБА_4 за експедиторські послуги, використання яких у господарській діяльності платника податків не підтверджується.

Розрахована у звязку з цим сума податкового зобовязання по податку на доходи фізичних осіб платника податків становить 118475,28 грн.

Згідно з приписами п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 та ч.11 ст.8 Закону №2464-VI для фізичних осіб-підприємців (крім тих, які обрали спрощену систему оподаткування) єдиний внесок встановлюється у розмірі 34,7 % у разі бажання осіб, зазначених абзаці першому цієї частини, брати участь на добровільних засадах у загальнообовязковому державному соціальному страхуванні у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, єдиний внесок встановлюється у розмірі 36,6 % визначеної для цієї категорії осіб бази нарахування єдиного внеску суми доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб.

Перевіркою правильності нарахування єдиного внеску ФО-П ОСОБА_3 за 2015 рік встановлено його заниження у сумі 84667,98 грн у звязку з порушенням платником п.4 ч.1 ст.4, п.2 ч.1 ст.7, ч.11 ст.8 Закону №2464-VI.

На підставі висновків акту перевірки від 08.07.2016 №2086/16-01-13-05-10/НОМЕР_1 контролюючим органом були винесені:

- вимога про сплату боргу (недоїмки) від 08.07.2016 №Ф-, якою ФО-П ОСОБА_3 зобовязано сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у сумі 84667,98 грн /а.с. 49/;

- податкове повідомлення-рішення від 04.08.2016 №, яким платнику податків збільшено суму грошового зобовязання за платежем "податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" на суму 177712,92 грн, в тому числі за податковими зобовязаннями - 118475,28 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 59237,64 грн /а.с. 62/;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04.08.2016 №, яким до ФО-П ОСОБА_3 застосовані штрафні санкції в розмірі 8466,80 грн /а.с. 63/.

З наявних у матеріалах справи документів слідує, що ФО-П ОСОБА_3 не погодився з вищезазначеними вимогою про сплату боргу (недоїмки), податковим повідомленням-рішенням та рішенням про застосування штрафних санкцій та оскаржив їх в адміністративному порядку до ГУДФС у Полтавській області /а.с. 50-58, 64-73/.

За результатами розгляду скарг платника податків ГУДФС у Полтавській області прийняло наступні рішення:

- рішення про результати розгляду скарги від 25.08.2016 №860/О/16-31-10-05-11, яким скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.07.2016 №Ф- та зобовязано контролюючий орган направити платнику податків нову вимогу за формою, що відповідає вимогам чинного законодавства /а.с. 59-61/;

- рішення про результати розгляду скарги від 16.09.2016 №960/О/16-31-10-05-11, яким скасовані податкове повідомлення-рішення від 04.08.2016 № та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04.08.2016 № /74-85/.

При цьому, слід зазначити, що скасовуючи податкове повідомлення-рішення від 04.08.2016 № та рішення від 04.08.2016 № контролюючий орган виходив з того, що в ході розгляду скарги платника податків не підтверджено порушення щодо виявленого в ході перевірки заниження останнім чистого оподатковуваного доходу за 2015 рік, на який нараховується єдиний внесок, як наслідок, відсутнє і заниження єдиного внеску за 2015 рік на суму 84667,98 грн.

Не зважаючи на вищезазначене, 15.09.2016 контролюючим органом сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-, якою ФО-П ОСОБА_3 зобовязано погасити заборгованість зі сплати єдиного внеску (недоїмки) в розмірі 84667,98 грн /а.с. 86/.

В результаті оскарження ФО-П ОСОБА_3 вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.09.2016 №Ф- в адміністративному порядку до ГУДФС у Полтавській області (скарга від 27.09.2016 /а.с. 87-90/), останнім прийнято рішення про результати розгляду скарги від 13.10.2016 №1081/О/16-31-10-05-11, яким вказану вимогу було скасовано /а.с. 91-97/.

Так, ГУДФС у Полтавській області в своєму рішенні послалося на те, що вимога від 15.09.2016 №Ф- сформована ДПІ у м. Полтаві ГУДФС у Полтавській області на підставі рішення ГУДФС у Полтавській області від 25.08.2016 №860/О/16-31-10-05-11 за порушеннями, викладеними в акті перевірки від 08.07.2016 №2086/16-01-13-05-10/НОМЕР_1 (за яким встановлено заниження суми доходу за 2015 рік, отриманого від здійснення діяльності, на який нараховується єдиний внесок на 244000,00 грн). Оскільки, за результатами розгляду скарги ФО-П ОСОБА_3 щодо незгоди з податковим повідомленням-рішенням від 04.08.2016 № про збільшення суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 177712,92 грн та з рішенням від 04.08.2016 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 8466,80 грн не підтверджено порушення щодо виявленого в ході перевірки заниження ФО-П ОСОБА_3 чистого оподатковуваного доходу за 2015 рік, на який нараховується єдиний внесок (рішення ГУДФС у Полтавській області від 16.09.2016 №960/О/16-31-10-05-11 про результати розгляду скарги), не підтверджується порушення щодо заниження єдиного внеску за 2015 рік на 84667,98 грн. Отже, вимога ДПІ у м. Полтаві ГУДФС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 15.09.2016 №Ф- в сумі 84667,98 грн підлягає скасуванню.

Суд зауважує, що підставою для прийняття спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06.03.2017 №Ф-1322-17 також слугували висновки акту перевірки від 08.07.2016 №2086/16-01-13-05-10/НОМЕР_1 щодо заниження ФО-П ОСОБА_3 податку на доходи фізичних осіб на суму 118475,28 грн за 2015 рік, та заниження у звязку з цим єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на суму 84667,98 грн, хоча вказані висновки були спростовані контролюючим органом вищого рівня - ГУДФС у Полтавській області за результатами розгляду скарг платника податків на податкове повідомлення-рішення від 04.08.2016 № та рішення про застосування штрафних санкцій від 04.08.2016 №, а у подальшому, на вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.09.2016 №Ф-.

Крім того, за доцільне відмітити, що ФО-П ОСОБА_3 за порушення порядку нарахування єдиного внеску від суми доходу, отриманого від господарської діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб за 2015 рік, що є порушенням п.2 ч.1 ст.7, ч.11 ст.8 Закону №2464-VI, згідно постанови ДПІ у м. Полтаві ГУДФС у Полтавській області від 15.08.2016 серія АА№203910 притягався до відповідальності у вигляді накладення адміністративного стягнення в сумі 510,00 грн /а.с. 207-208/.

Разом з тим, вказана постанова була скасована постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 16.09.2016 (справа №554/6875/16-а, №2а/554/299/2016). При скасуванні вказаної постанови суд, зокрема, дійшов висновків про правомірність та правильність віднесення ФО-П ОСОБА_3 до складу витрат сплачених на користь ФО-П ОСОБА_4 коштів безпосередньо повязаних з отриманням доходів і визначення сум податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску, та, як наслідок, про помилковість висновків акту перевірки ДПІ у м. Полтаві ГУДФС у Полтавській області від 08.07.2016 №2086/16-01-13-05-10/НОМЕР_1 та безпідставність прийняття на його підставі постанови про накладення адміністративного стягнення /а.с. 98-107/.

За викладених обставин, суд доходить висновку, що оскільки контролюючий орган не мав правових підстав для відображення в інтегрованій картці платника податку ФО-П ОСОБА_3 недоїмки по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 84667,98 грн, формування ГУДФС у Полтавській області оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06.03.2017 №Ф-1322-17 є необґрунтованим та безпідставним.

Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У даному випадку відповідач не довів суду, що при прийнятті спірної вимоги він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Разом із цим, позивач навів належні та допустимі докази порушення відповідачем його прав та законних інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову ФО-П ОСОБА_3 повністю.

У відповідності до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) від 06 березня 2017 року №Ф-1322-17.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області () судові витрати, понесені фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 842,48 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 05 липня 2017 року.

Суддя С.О. Удовіченко