Справа № 805/2235/16-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року м. Київ К/800/29820/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Черпіцької Л.Т.,

Шведа Е.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року у справі № 805/2235/16-а за позовом Підприємства, заснованого на власності об'єднання громадян «Позаміський дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Яструбок» до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Підприємство, засноване на власності об'єднання громадян «Позаміський дитячий заклад оздоровлення та відпочинку «Яструбок» звернулось до суду з адміністративним позовом до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення № від 29.06.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскаржуваного рішення відповідача як такого, що прийнято незаконно, без врахування положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Позивач зазначав, що відповідно до пункту 9-4 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» ПДЗОВ «Яструбок» звільнено від сплати штрафних санкцій за несвоєчасну сплату єдиного внеску як підприємство, що знаходиться в зоні проведення АТО.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені № від 29 червня 2016 року в частині застосування штрафу у розмірі 5537 (п'ять тисяч п'ятсот тридцять сім) гривень 14 (чотирнадцять) копійок та нарахування пені у розмірі 9499 (дев'ять тисяч чотириста дев'яносто дев'ять) гривень 83 (вісімдесят три) копійки; в іншій частині позовних вимог - відмовити.

У поданій касаційній скарзі Слов'янська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПДЗОВ «Яструбок» зареєстроване у якості юридичної особи, ідентифікаційний код: 32359815, місцезнаходження: 84130, Донецька область, місто Слов'янськ, місто Святогірськ, вул. Кільцева, будинок 58Б, про що зазначено у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.04.2016 №21841856.

Відповідно до довідки про взяття на облік платника податків від 17.11.2010 №468/10/29-014-17 позивач знаходиться на обліку в Слов'янській ОДПІ.

29 червня 2016 року відповідачем прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені №, яким, на підставі ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», до позивача застосовано штраф у розмірі 4168,22 грн. (10% до 01.01.2015) та штраф у розмірі 2401,44 грн. (20% з 01.01.2015) і нарахована пеня у розмірі 9897,77 грн. за період з 23.09.2013 по 17.06.2016.

Фінансові санкції застосовані до позивача за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

З наданого розрахунку штрафної санкції до вказаного рішення випливає, що фінансові санкції застосовані як за несвоєчасне виконання обов'язків платника єдиного внеску, які виникли до 14 квітня 2014 року, так і за несвоєчасне виконання обов'язків платника єдиного внеску, які виникли після 14 квітня 2014 року.

За несвоєчасне виконання обов'язків платника єдиного внеску, які виникли до 14 квітня 2014 року, відповідачем нарахована пеня у загальному розмірі 397,94 грн., а саме: за період з 21.01.2014 по 22.04.2014 у розмірі 57,24 грн. (єдиний внесок за звітний період грудень 2013р.), за період з 21.02.2014 по 22.04.2014 у розмірі 31,04 грн. (єдиний внесок за звітний період січень 2014), за період з 21.02.2014 по 22.04.2014 у розмірі 31,04 грн. (єдиний внесок за звітний період січень 2014), за період з 21.03.2014 по 22.04.2014 у розмірі 149,20 грн. (єдиний внесок за звітний період лютий 2014), за період з 21.03.2014 по 22.04.2014 у розмірі 5,42 грн. (єдиний внесок за звітний період лютий 2014), за період з 22.10.2013 по 26.11.2013 (єдиний внесок за звітний період вересень 2013) у розмірі 72,00 грн., за період з 23.09.2013 по 18.10.2013 у розмірі 52,00 грн. (єдиний внесок за звітний період серпень 2013).

За несвоєчасне виконання обов'язків платника єдиного внеску, які виникли до 14 квітня 2014 року, відповідачем застосовано штраф у загальному розмірі 1032,52 грн., а саме: за період з 21.01.2014 по 22.04.2014 (кількість днів прострочення - 92) у розмірі 62,22 грн. (єдиний внесок за звітний період грудень 2013), за період з 21.02.2014 по 22.04.2014 (кількість днів прострочення - 61) у розмірі 50,88 грн. (єдиний внесок за звітний період січень 2014), за період з 21.02.2014 по 22.04.2014р. (кількість днів прострочення - 61) у розмірі 50,88 грн. (єдиний внесок за звітний період січень 2014), за період з 22.10.2013 по 26.11.2013 (кількість днів прострочення - 36) у розмірі 200,00 грн. (єдиний внесок за звітний період вересень 2013р.), за період з 21.03.2014 по 22.04.2014 (кількість днів прострочення - 33) у розмірі 452,13 грн. (єдиний внесок за звітний період лютий 2014), за період з 21.03.2014 по 22.04.2014 (кількість днів прострочення - 33) у розмірі 16,41 грн. (єдиний внесок за звітний період лютий 2014), за період з 23.09.2013 по 18.10.2013р. (кількість днів прострочення - 26) у розмірі 200,00 грн. (єдиний внесок за звітний період серпень 2013).

Вважаючи рішення відповідача від 29.06.2016 № незаконним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що підприємство позивача знаходиться на території, на які проходить антитерористична операція, а відтак з 14 квітня 2014 року, в силу положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» до ПДЗОВ «Яструбок» не застосовуються штрафні санкції у вигляді штрафу та пені за невиконання або несвоєчасне виконання обов'язків платника єдиного внеску у спірний період.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Згідно з статтею 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування (п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI).

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 10 та 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу, а за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Указом Президента України від 14.04.2014 №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 №1669-VII, яким, крім іншого, внесені зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та доповнено його розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» пунктом 9-3, який передбачає, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 №405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

З аналізу зазначених норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства убачається, що підставою для звільнення платників єдиного внеску від відповідальності за невиконання вимога законодавства щодо його (внеску) вчасної сплати, є факт перебування такого платника на території населених пунктів, де проводиться АТО.

У своїй касаційній скарзі податковий орган зазначив, що ним правомірно застосовано до позивача штрафні санкції за несвоєчасну сплату єдиного внеску, оскільки підприємством позивача не отримано сертифікату Торгово-промислової палати України на підтвердження настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, який є додатковою умовою для звільнення платників єдиного внеску від відповідальності за невиконання вимога законодавства щодо його (внеску) вчасної сплати.

Колегія суддів вказує на помилковість зазначеного твердження податкового органу, з огляду на наступне.

Дійсно, статтею 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Поряд з цим, зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» в частині звільнення платників єдиного внеску, які перебувають на території АТО, від відповідальності за невиконання вимог законодавства щодо його (внеску) вчасної сплати внесено саме Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Колегія суддів зазначає, що положення зазначених норм слід розуміти наступним чином: для звільнення платників єдиного внеску від відповідальності за невиконання вимог законодавства щодо його (внеску) вчасної сплати достатньо факту перебування відповідно підприємства на території проведення АТО; для решти зобов'язань - додатковою умовою є отримання сертифікату Торгово-промислової палати України.

Таким чином, суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що відсутність у позивача сертифікату Торгово-промислової палати України не є підставою для застосування до нього штрафних санкцій за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

З огляду на викладене, вірним є висновок судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для часткового задоволення позову в частині скасування рішення відповідача щодо нарахування позивачу штрафних санкцій, починаючи з 14 квітня 2014 року.

Щодо частини позовних вимог, у задоволенні яких судами попередніх інстанцій відмовлено, колегія суддів зазначає, що зазначена частина позовних вимог не є предметом касаційної скарги, а тому рішення судів попередніх інстанцій у вказаній частині судом касаційної інстанції не переглядається.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судами першої апеляційної інстанції надана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень не допущено.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: