Справа № 265/1442/16-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Міхєєва І.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року справа №265/1442/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів : головуючого судді Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 18 листопада 2016 р. у справі № 265/1442/16-а за позовом ОСОБА_3 до Маріупольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, інспектора Маріупольського Відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

14 березня 2016 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови серії ПС2 №359346 винесену 03 березня 2016 року якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у вигляді попередження. Згідно Постанови позивач, керуючи автобусом «Богдан» А9209, що належить приватному підприємству «Н-ТРАНС», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 04 липня 2015 року о 16 годин 30 хвилин в Жовтневому районі міста Маріуполя на зупинці «1000 дрібниць» по пр. Леніна, перед початком руху не переконався у безпеці свого руху і розпочав рух до повного зачинення дверей, у разі чого пасажир ОСОБА_5 впала на проїжджу частину і її травмовано, чим було порушено п.п.10.1;21.4 Правил дорожнього руху України. Зазначає, що при винесенні даної постанови відповідачем не було складено протоколу про адміністративне правопорушення, який є доказом по справі, інші докази його причетності до спричинення гр. ОСОБА_5 тілесних ушкоджень відсутні. Фактично за указаних в постанові обставинах правил дорожнього руху не порушував, в зазначений в постанові час та місце не знаходився, а тому не міг скоїти зазначене правопорушення. Вважає що Постанова підлягає скасуванню, оскільки не доведено його вини в скоєнні правопорушення передбаченого ст.125КУпАП.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 18 листопада 2016 р. у справі № 265/1442/16-а позов задоволено. Постанову серії ПС2 № 359346 винесену 03 березня 2016 року старшим інспектором Маріупольського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 125 КУпАП у вигляді попередження - скасовано.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену постанову суду в частині підстав її винесення за п. 7 ст. 247 КУпАП скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_3 задовольнити, а постанову серії ПС2 № 359346, винесену 03 березня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 125 КУпАП у вигляді попередження, скасувати з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

За ч. 3 ст. 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, крім іншого, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно із ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі не виконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

На підставі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідноіз ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних з засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 280 КУпАП передбачено, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати усі обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно оскаржуваної постанови серії ПС2 №359346 від 03 березня 2016 року, ОСОБА_3, керуючи автобусом «Богдан» АО 9202, який належить ПП «Н-Транс», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 04 липня 2015 року о 16 годин 30 хвилин, в Жовтневому районі міста Маріуполя на зупинці «1000 дрібниць» по пр. Леніна, перед початком руху не переконався у безпеці свого руху і розпочав рух до повного зачинення дверей, у разі чого пасажир ОСОБА_5 впала на проїжджу частину і її травмовано, чим було порушено п.п.10.1;21.4 Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення передбачене ст. 125 КК України. (а.с.4)

Відповідальність, за ст. 125 КУпАП, передбачена, за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Згідно із п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі за текстом - ПДР) - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.21.4 ПДР, водію забороняється починати рух до повного зачинення дверей та відчиняти їх до зупинки транспортного засобу.

Судом першої інстанції, безпосередньо під час судового засідання були досліджені такі докази: матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ст.124 КУпАП; матеріали кримінального провадження за № 0000546 за фактом ДТП, яка мала місце 04 липня 2015 року за участю водія ОСОБА_3, та допитаний свідок ОСОБА_6

Згідно частини 4 статті 71 КАС України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Постановою старшого слідчого Макаренко О.Б., від 29 вересня 2015 року, кримінальне провадження за № 0000546, внесене в ЄРДР 05 липня 2015 року, закрите, на підставі ст. 284 ч.1 п.2 КПК України за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 КК України. Підставою закриття даного кримінального провадження, стала наявність у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень які по ступеню тяжкості відносяться до легких, в той час, як для складу правопорушення передбаченого ст. 286 КК України, необхідна наявність у потерпілого середньої тяжкості тілесних ушкоджень або більш тяжких наслідків.

Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 20 жовтня 2015 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КпАП України закрито на підставі п.1 ст. 247 КпАП України. Постанова мотивована тим, що такої ознаки, як отримання тілесних ушкоджень потерпілим, не передбачено санкцією ст.124 КУпАП, з огляду на відсутність даних про механічні ушкодження транспортних засобів, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вищезазначеними постановами встановлено, що 04.07.2015 року о 16 год. 30 хв., в світлий час доби, водій ОСОБА_3,керував автобусом «Богдан 09202» державний номерний знак АН 15-60ВН, що належить приватному підприємству «Н-Транс» здійснював рух за маршрутом № 131 по пр. Леніна в Жовтневому районі м. Маріуполя. Зупинившись на зупинці «1000 дрібниць» ОСОБА_3 відкрив двері для висадки пасажирів. Після чого водій ОСОБА_3. діючи неуважно, в порушення п.10.1,21.4 Правил дорожнього руху України, проявляючи злочинну самовпевненість, діючи необережно, перед початком руху від зупинки «1000 дрібниць» не впевнився в безпеці своїх дій та почав рух автобусу, не зачинивши задні двері, внаслідок чого пасажир ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка виходила з салону, впала на проїжджу частину та була травмована.

Судом першої інстанції зазначив, що аналіз наявних доказів виключає будь які сумніви, щодо подій ДТП, яка мала місце 04 липня 2015 року за участю водія ОСОБА_3, в результаті якого була травмована ОСОБА_5, так і доведеності його вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП, при встановлених в постанові серії ПС2 № 359346 від 03 березня 2016 року обставинах.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.3 ст. 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Оскільки кримінальне провадження, відносно ОСОБА_3 було закрито постановою слідчого 28 вересня 2015 року, а оскаржувана постанова винесена 03 березня 2016 року, то адміністративне стягнення відносно ОСОБА_3 за вказане адміністративне правопорушення могло бути накладено на позивача не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, тобто не пізніше 28 жовтня 2015 року.

Відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що постанова серії ПС2 № 359346 від 03 березня 2016 року, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у вигляді попередження підлягає скасуванню.

Згідно п.1 ч.3 ст. 247 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене колегія суддів зазначає про відсутність підстав, передбачених п.1ч.1 ст. 247 КУпАП для скасування оскаржуваної постанови.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції, зокрема, розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, крім інших, статті 125 КАС України.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення, накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, органи Національної поліції повноважні вирішувати справи за ст.125 КАС України.

Статтею 162 КАС визначені повноваження суду при вирішенні справи.

Відповідно до ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що суд при вирішенні справи в порядку адміністративного судочинства повинен керуватися нормами ст.162 КАС України.

Вивченням змісту статті 162 встановлено, що її положення не містять таких повноважень суду при вирішенні справи в порядку КАС України як скасування постанови із закриттям справи, оскільки такі повноваження надані, особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративні правопорушення в порядку КУпАП.

Отже суд, розглядаючи справу в порядку КАС України, не наділений повноваженнями щодо закриття провадження у справі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення чи звільнення особи від адміністративної відповідальності, а лише перевіряється законність рішення субєкта владних повноважень, за наслідками чого суд може визнати незаконними та скасувати це рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 18 листопада 2016 р. у справі № 265/1442/16-а - залишити без задоволення. Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 18 листопада 2016 р. у справі № 265/1442/16-а за позовом ОСОБА_3 до Маріупольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, інспектора Маріупольського Відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

ОСОБА_7