Справа № 742/1860/17
Суддя: Бездідько В. М.
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/108/17
Єдиний унікальний № 742/1860/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 рокуПрилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Бездідько В.М.,

при секретарі ХотіньЖ.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора СР ПП № 1 Прилуцького ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

В С Т А Н О В И В:

16.06.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Прилуцького міськрайонного суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до інспектора СР ПП № 1 Прилуцького ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, в якому просив поновити строк оскарження постанови серії БР № 403395 від 21 травня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі та скасувати дану постанову.

Викладаючи обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначив, що 21 травня 2017 року о 01 годині 15 хвилин його було зупинено під час керування мопедом НONDA (номерний знак НОМЕР_1, тимчасовий реєстраційний талон ДАП № 660704, виданий Прилуцьким МРЕВ, дата реєстрації 30.11.2010 року) по вулиці Сорочинській (колишня вул. Шмідта) в районі Сорочинської церкви в місті Прилуки інспектором СР ПП № 1 Прилуцького ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 На місці зупинки відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність відповідно частини 1 статті 130 КУпАП.

14 червня 2017 року постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В ході судового розгляду даної справи ОСОБА_2 стало відомо, що відносно нього, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення було винесено ще одну постанову серії БР № 403395 від 21 травня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

З постановою серії БР № 403395 від 21 травня 2017 року про накладення адміністративного стягнення позивач незгодний та вважає її незаконною з наступних підстав:

-на місці зупинки інспектор поліції не вимагав у останнього надати посвідчення водія, також його не було повідомлено про складання відповідного протоколу відносно керування транспортним засобом без відповідних дозвільних документів.

-під час дослідження матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, в ході судового розгляду було встановлено, що інспектором СР ПП №1 Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області майором поліції ОСОБА_4 було видано довідку про те, що згідно інформації бази даних інформаційної підсистеми «Адмінпрактика» Інформаційного порталу Національної поліції («ЦУНАМІ») ОСОБА_2 посвідчення водія не отримував, однак позивач має посвідчення водія серія РМА № 019249 виданого ОСОБА_5 від 20.09.1995 року.

- в протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові не вірно зазначено місце зупинки та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, що в свою чергу доводить порушення з боку суб'єкта оскарження, вимог передбачених ст. 254 КУпАП.

-згідно статті 265-2 Кодексу про адміністративні правопорушення України у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частиною третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху), статями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування. Однак такі дії суб'єктом оскарження вчинені не були, що свідчить про те, що на момент зупинки у працівника поліції не було підстав вважати, що позивачем було вчинено правопорушення, передбачене ст. 126 КпАПУ. Даний факт свідчить про те, що на місці зупинки оскаржувана постанова не складалася і не надавалася останньому для вручення.

Крім того в оскаржуваній постанові зазначено, що її копія була направлена ОСОБА_2 рекомендованим листом за вих. номером 4745 від 22.05.2017 року. Однак дана обставина не відповідає дійсності, оскільки копію постанови за своєю адресою реєстрації та проживання (м. Прилуки вул. Гвардійська, буд. 11) він не отримував, а дізнався про її існування в ході судового засідання, що відбулося 14 червня 2017 року і цього ж дня отримав її копію у Відділі державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції, що позбавило права вчасно її оскаржити, а тому позивач просить поновити строк оскарження постанови.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, заперечення на позов до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

21.05.2017 року інспектором СР ПП № 1 Прилуцького ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 було винесено постанову серії БР № 403395, про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої 21.05.2017 року о 01 год. 00 хв. водій ОСОБА_2 в м. Прилуках по вул.. Гнідаша керував мопедом НONDA номерний знак НОМЕР_1 не маючи права на право керування даним транспортним засобом. Вказаною постановою позивача піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., що підтверджується копією постанови (а.с. 4).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як вбачається з постанови серії БР № 403395 від 21.05.2017 року в ній відсутні відомості на підставі яких доказів інспектором СР ПП № 1 Прилуцького ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 було прийнято рішення про притягнення позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та відсутні відомості про складення протоколу щодо вчинення вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Ч. 1, ч.2 статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення передбачені статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 . Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Отже, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови серії БР № 403395 від 21.05.2017 року службовою особою не було складено протокол про адміністративне правопорушення із залученням свідків та поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, тобто при винесенні постанови не були виконані вимоги ст.ст. 33, 252, 280 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 отримав посвідчення водія РМА № 019249, яке видано ДАІ МВС УМВС 20 вересня 1995.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав до суду заперечення та докази в їх підтвердження, в тому числі матеріалів на підставі яких було прийнято рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу та винесено постанову серії БР № 403395 від 21.05.2017 року.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову про адміністративне порушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Враховуючи, що копію постанови позивач отримав 14.06.2017 року, тому суд вважає, причину пропуску строку поважною і доводи позивача про поновлення строку підлягають задоволенню.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що постанова щодо ОСОБА_2 винесена на припущеннях та не ґрунтується на зібраних у справі доказах, а тому рішення про притягнення до адміністративної відповідальності є таким, що прийняте не у спосіб передбачений Конституцією та законами України, упереджено, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є неправомірною та підлягає скасуванню , передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6, 9, 17, 158-163, 167,171-2 КАС України, ст. 7, 33, ч. 1 ст. 126, 251, 252, 256,280, 283, 288,289 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 до інспектора СР ПП № 1 Прилуцького ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк звернення до суду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора СР ПП № 1 Прилуцького ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови серії БР № 403395 від 21 травня 2017 року про накладення адміністративного стягнення .

Скасувати постанову інспектора СР ПП № 1 Прилуцького ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення серії БР № 403395 від 21 травня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та провадження по справі закрити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: В.М.Бездідько