Справа № 237/4419/16-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ліпчанський С.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року справа №237/4419/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

ОСОБА_2

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області на постанову Марїнського районного суду Донецької області від 20 лютого 2017 року по справі №237/4419/16-а (головуючий І інстанції Ліпчанський С.М.) за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області про визнання не протиправними дії щодо обмеження під час перерахунку розміру пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області про визнання неправомірними дії щодо обмежень під час перерахунку пенсії; зобовязання провести перерахунок пенсії з 29.04.2016 року відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції що діяла станом на 23.09.2011 року), виходячи з розрахунку 90% від заробітної плати та здійснити відповідні виплати.

Постановою Марїнського районного суду Донецької області від 20 лютого 2017 року позов задоволено, визнано неправомірними дії щодо обмеження під час перерахунку пенсії; зобовязано провести перерахунок пенсії з 29.04.2016 року відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції що діяла станом на 23.09.2011 року), виходячи з розрахунку 90% від заробітної плати та здійснити відповідні виплати.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач зазначив, що постанова суду першої інстанції була винесена 20.02.2017 року, тобто в момент дії Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII, яким передбачено призначення пенсії державному службовцю відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на загальних підставах. Відповідач вважає, що ухвалюючи постанову, суд першої інстанції повинен був керуватись положеннями закону, чинного на момент вирішення спору.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач з 23.09.2011 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 90% заробітної плати.

29.04.2016 року позивач звернувся до відповідача із довідкою про заробітну плату №11306/05 від 18.11.2013 року та заявою №3698 щодо перерахунку пенсії по заробітній платі, з якої обчислюється розмір пенсії державному службовцю, з урахуванням матеріальної допомоги та індексації заробітної плати.

Відповідач рішенням №35/5-17-01-04 від 04.05.2016 року відмовив позивачеві в перерахунку пенсії оскільки матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку, грошова винагорода, за вислугу років, індексація грошових доходів не є складовими заробітної плати державного службовця визначеними ст..33 Закону України «Про державну службу», а тому враховувати їх при розрахунку пенсії державного службовця немає законних підстав.

Постановою Марїнського районного суду від 22.08.2016 року по справі №237/1748/16-а позовні вимоги задоволено частково, зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області провести перерахунок пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату від 18.11.2013 року №11306/05, з якої обчислюється розмір пенсії державному службовцю, з урахуванням матеріальних допомог та індексації заробітної плати з 29.04.2016 року; зобовязано виплатити різницю між перерахованою та виплаченою пенсією в повному обсязі за весь період, починаючи з 29.04.2016 року.

Позивач 17.10.2016 року звернувся до відповідача із заявою про надання інформації з питання про складові пенсії та її розмір після проведення перерахунку пенсії відповідно до постанови Марїнського районного суду Донецької області від 22.08.2016 року по справі №237/1748/16-а.

Відповідач листом від 21.10.2016 року №69(35)/Б-17-01-01 повідомив позивача про те, що на виконання рішення суду відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача, при цьому відповідачем було застосовано загальний процент розрахунку розміру пенсії від заробітку - 60 відсотків, на підставі Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ.

Умови та порядок пенсійного забезпечення державних службовців визначено статтею 37 Закону № 3723-ХІІ, згідно частин другої та п'ятої якої (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії) право на отримання пенсії державних службовців мали особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявністю страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, що мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначалася в розмірі 80% від суми їх заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 37 Закону № 3723-ХІІ (її текст викладено в новій редакції), зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається державним службовцям у разі реалізації ними такого права: пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року положення частини п'ятої статті 37 Закону № 3723-ХІІ щодо призначення державним службовцям пенсії у розмірі не більше 90 відсотків від суми заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що у спірних правовідносинах при перерахунку пенсії позивача має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 37 Закону № 3723-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Марїнському районі Донецької області на постанову Марїнського районного суду Донецької області від 20 лютого 2017 року по справі №237/4419/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Марїнського районного суду Донецької області від 20 лютого 2017 року по справі №237/4419/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А.Блохін

ОСОБА_2