Справа № 462/1171/17
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 рокуЛьвів№ 876/5712/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 06 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 13.03.2017 звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції, в якому просила визнати протиправними дії начальника Управління Патрульної Поліції у м. Львові Пузиревського А.М. щодо залишення без розгляду з мотивів пропуску строку оскарження скарги позивача поданої 13.02.2017 на постанову інспектора 2-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону УПП у м. Львові Терлецької Н.Т. серії АР № 351192 від 02.02.2017; скасувати постанову інспектора 2-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону УПП у м. Львові Терлецької Н.Т. серії АР №351192 від 02.02.2017 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 06 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії начальника УПП у м. Львові Пузиревського А.М. щодо залишення без розгляду скарги, поданої 13.02.2017 на постанову серії АР №351192 від 02.02.2017. Скасовано постанову інспектора 2 взводу 2 роти 1 батальйону УПП у м. Львові Терлецької Н.Т. у справі про адміністративне правопорушення серії АР №351192 від 02.02.2017.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що позивач подала скаргу в Управління на постанову серії АР №351192 від 02.02.2016 з пропуском встановленого ст. 289 КУпАП строку оскарження постанови. Вказує, що згідно норм ст. 289 КУпАП не вказано протягом яких саме 10-ти днів (робочих чи не робочих) може бути оскаржено постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши суддю - доповідача, позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що 02.02.2017 інспектором взводу №2 роти №2 1-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту Патрульної поліції Терлецькою Н.Т. складено постанову серії АР № 351192, відповідно до якої ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно даної постанови, на думку інспектора, позивачем порушено вимоги п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху, тобто позивач проїхала на заборонений знак.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови, а тому позов є обґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він відповідає правильно встановленим обставинам справи та нормам чинного законодавства з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 8.1 Правил дорожнього руху України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та ін.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як видно з матеріалів справи позивач зазначила, що, здійснюючи поворот з вулиці Патона на вулицю Полтави у м.Львові, дорожній знак був розвернутий у протилежний бік, а тому вона не могла його побачити.

На підтвердження вказаної обставини позивачем долучено фотографії до матеріалів справи. Цю обставину позивач також пояснила патрульному інспектору, однак вона це проігнорувала і винесла на місці оскаржувану постанову.

Ні в суді першої інстанції, ні при апеляційному перегляді відповідач вказані позивачкою обставини не спростовував, хоча обов'язок доказування правомірності оскаржуваної постанови лежить на відповідачу, який є суб'єктом владних повноважень.

За таких обставин, відповідачем не доведено правомірність винесення оскаржуваної постанови, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вона є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дій начальника УПП у м. Львові Пузиревського А.М. про залишення без розгляду скарги, поданої 13.02.2017 на постанову серії АР №351192 від 02.02.2017, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Як видно з матеріалів справи, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 серії АР № 351192 винесено 02.02.2017 (а.с. 9).

Позивач подала скаргу на спірну постанову про притягнення до адміністративної відповідальності 13.02.2017 (а.с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 101 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Статтею 103 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач на момент звернення із скаргою на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності від 02.02.2017 до начальника Департаменту патрульної поліції УПП у м. Львові НП України Пузиревського А.М. не пропустила строк на її оскарження, оскільки останнім днем такого є 13.02.2017( перший робочий день після вихідного дня), а тому залишення без розгляду скарги ОСОБА_4 є безпідставним.

Колегія суддів також звернула увагу на свідоцтво про розірвання шлюбу, з якого видно, що ОСОБА_4 (позивачці) після розірвання шлюбу 31.01.2017 присвоєно прізвище ОСОБА_1 ( а.с .40).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відтак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198 п. 1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а постанову Залізничного районного суду м. Львова від 06 квітня 2017 року у справі №462/1171/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський
судді В. М. Багрій
А. І. Рибачук

Повний текст судового рішення виготовлено 03.07.2017