Справа № 804/6285/16
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2017 рокусправа № 804/6285/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року у справі №804/6285/16 за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови №005256 від 01.09.2016 р., -

в с т а н о в и в :

26 вересня 2016 року фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №005256 від 01.09.2016 р.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу за перевищення нормативних вагових обмежень є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки вона жодним чином не стосується позивача, яким не здійснювалось спірне вантажоперевезення. Натомість, ФОП ОСОБА_1 транспортний засіб було передано в оренду ПП «Бразерс-2», а тому позивач не є тим субєктом, який має сплачувати штраф.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 20.05.2004 року; основним видом його діяльності є вантажний автомобільний транспорт.

ОСОБА_1 є власником автомобіля МАN ТGА 41480, номерний знак НОМЕР_1, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САО 002519 (а.с. 18).

04.08.2016 року в пункті габаритно-вагового контролю на 437 км а/д Н-08 «Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя» посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Під час перевірки проведено зважування автомобіля МАН ТGА 41480, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2.

За результатами зважування було складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 04.08.2016 р., акт №0000017 від 04.08.2016 р. про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів.

В акті №0000017 від 04.08.2016 р. про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів зазначено перевищення нормативно допустимого осьового навантаження (16 тонн), фактично осьове навантаження 17,3 тонн.

За результатами перевірки, складено акт від 04.08.2016 року, в якому зафіксовано встановлене порушення. Водій транспортного засобу ОСОБА_2 від підписання акту перевірки відмовився.

17.08.2016 року на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, який відбудеться 01.09.2016 року о 10.00 год. у приміщенні Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області. Зазначене повідомлення вручено особисто ОСОБА_1, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення поштової кореспонденції.

01.09.2016 року за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідачем винесено постанову № 005256, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 1700 грн. за порушення ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт, на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт.

Правомірність та обґрунтованість постанови № 005256 є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач є засновником ПП «Бразерс-2», тому застосування до ОСОБА_1 фінансової санкції за порушення абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт, допущене водієм Приватного підприємства «Бразерс-2» ОСОБА_2, яким здійснювалося комерційне перевезення вантажу на вантажному автомобілі, належному на праві власності ОСОБА_1, який одночасно є співзасновником Приватного підприємства «Бразерс-2» - не суперечить чинному законодавству.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов'язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Положеннями абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про автомобільний транспорт, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно ст. 33 Закону України Про автомобільний транспорт, автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб'єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи договору оренди №02-2016 від 01.01.2016 р., укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендодавець) та Приватним підприємств Бразерс-2, а також акту прийому-передачі транспортного засобу від 01.01.2016 р., автомобіль МАN ТGА 41.480, номерний знак НОМЕР_1, який належить позивачу, на період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року передано в оренду Приватному підприємству Бразерс-2.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 25.05.2016 р., який надав до справи позивач, ПП Бразерс-2 зареєстровано 19.10.2006 року; основним видом діяльності є: вантажний автомобільний транспорт; керівником вказаного підприємства є ОСОБА_4.

Водій ОСОБА_2 знаходиться в трудових відносинах з Приватним підприємством Бразерс-2, що підтверджується наказом від 01.11.2013 р.№ 4-К, довідкою податкового органу про виплачені доходи та ксерокопією трудової книжки № АФ 556025.

Транспортний засіб, яким здійснювалось транспортування вантажу, станом на час здійснення габаритно-вагового контролю перебував у користуванні Приватного підприємства Бразерс-2 та здійснював перевезення на замовлення ТОВ Інтерпайп Україна, на підтвердження чого надані копії договору перевезення №UL-273/13 від 28.05.2013 р., укладеного між Приватним підприємством Бразерс-2 та ТОВ Інтерпайп Україна, а також товарно транспортна накладна № 0825л від 03.08.2016 р., подорожній лист №122с з 03.08.2016 р. по 04.08.2016 р., виписаний ПП «Бразерс-2» на водія ОСОБА_2

Отже, документально підтверджено, що автоперевізником в даному випадку є Приватне підприємство «Бразерс-2», яке і повинно нести відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Саме ПП «Бразерс-2» відповідно до закону є субєктом відповідальності за порушення правил транспортування вантажу в контексті ст.. 33 Закону України «Про автомобільний транспорт», відтак саме до цього підприємства підлягають застосуванню санкції визначені ст.. 60 Закону.

Суд зазначає, що оскільки позивач не виступає перевізником вантажу, та не здійснював спірного перевезення в рамках своєї господарської діяльності як фізична особа підприємець, відповідачем безпідставно було застосовано до нього санкції за порушення правил перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувану постанову було прийнято відповідача із порушенням вимог закону, що є безумовною підставою для її скасування.

Також. суд зазначає, що той факт, що позивач є співзасновником ПП «Бразерс-2» не є підставою для притягнення його до відповідальності передбаченої ст.. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», оскільки відповідно до Закону за порушення правил перевезення вантажу відповідальність несе саме перевізник, а не його окремі посадові особи.

Відтак, з огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року та прийняття нової постанови про задоволення позову ФОП ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.195, ст.196, ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду 06 квітня 2017 року 804/6285/16 скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №005256 від 01.09.2016 р.

Стягнути на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області суму судового збору за подання адміністративного позову та апеляційної скарги у розмірі 1 157 (одна тисяча сто пятдесят сім ) гривень 53 копійки.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів відповідно до ст.. 212 КАС України.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова