Справа № 750/2635/17
Суддя: Литвиненко І. В.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/2635/17
Провадження № 2-а/750/555/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року м.Чернігова

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Литвиненко І. В.

із секретарем Юрченко І. В. ,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представників відповідачів Гуща Ю. М., Желєзної І. П., Количевої Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради, Деснянської районної у м. Чернігові ради,

в с т а н о в и в :

14.03.2017 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради, Деснянської районної у м. Чернігові ради та з урахуванням заяви про зміну предмету позову просив: визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради щодо припинення ОСОБА_5 виплати компенсації вартості продуктів харчування для громадян, віднесених до категорії І постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові здійснити нарахування та продовжити виплату ОСОБА_5 компенсації вартості продуктів харчування для громадян, віднесених до категорії І постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи з моменту припинення 01.02.2017 року; визнати протиправним та скасувати рішення комісії по призначенню всіх видів державної соціальної допомоги виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради від 13.01.2017 року (протокол № 2) про припинення виплати компенсації вартості харчування для громадян, віднесених до категорії І постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи; визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові щодо направлення на розгляд комісії подання № 42 від 12.01.2017 року по призначенню усіх видів державної соціальної допомоги щодо розгляду питання відносно припинення соціальних виплат ОСОБА_5; визнати протиправним та скасувати розпорядження № 28 від 16.01.2017 року відділу з питань соціального захисту громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради; стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 1500,00 грн.; стягнути з виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 1500,00 грн. Вважає, що припинення виплати компенсації вартості продуктів харчування для громадян, віднесених до категорії 1 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі положень постанов Кабінету Міністрів України без вирішення цього питання шляхом прийняття відповідного закону є незаконним, а рішення відповідачів є неправомірними, оскільки право соціального захисту, гарантовано кожному громадянину Конституцією України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представники відповідачів позовні вимоги не визнали і просили відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_5 з 17 грудня 2014 року перебував на обліку в Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб Деснянського району міста Чернігова, що підтверджується відповідною довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 17 грудня 2014 року (а.с. 56).

ОСОБА_5 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 06.04.2005 року (а.с. 19) та перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради .

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.08.2016 року адміністративний позов ОСОБА_5 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди задоволений частково, визнано неправомірними дії Управління соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради щодо відмови ОСОБА_5 в наданні щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за його заявою від 21.01.2016 про поновлення виплати зазначеної допомоги. Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради здійснити нарахування - подовжити виплату ОСОБА_5 щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до його заяви від 21.01.2016 про поновлення виплати зазначеної допомоги. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради на користь ОСОБА_5 500 грн. у відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2016 цю постанову залишено без змін (аюсю 43-51).

Рішенням від 21.02.2015 року, ОСОБА_5 призначено компенсацію витрат на продукти харчування, як особі, потерпілій внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (а.с. 60)

Cуду наданий акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї № 3076 від 11.11.2016 року, складений соціальним інспектором Жира О. М., про те, що на момент складання акту обстеження, ОСОБА_7 за адресою м. Чернігів, АДРЕСА_1 не було, у телефонній розмові він повідомив, що в даний час знаходиться в Києві (а.с. 61), також в акті зазначено, що за цією адресою було залишено повідомлення з проханням звернутись до УПСЗН за адресою: м. Чернігів, вул.. Шевченка, 44 каб. 10 для проходження ідентифікації. Однак в акті було зазначено, що саме ОСОБА_7 не було за адресою: АДРЕСА_1.

Начальником Управління праці та соціального захисту населення від 12.01.2017 року було направлено комісії по призначенню усіх видів державної соціальної допомоги подання щодо припинення соціальних виплат ОСОБА_5, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 62).

Рішенням комісії по призначенню усіх видів державної соціальної допомоги від 13.01.2017 року припинено соціальні виплати ОСОБА_5, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до п.п. 2 п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого КМУ від 08 червня 2016 року № 365 (а.с. 62 зворотня сторона).

Рішенням комісії по призначенню усіх видів державної соціальної допомоги від 13.01.2017 року № 59.11, відповідно до п. 3 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016 року № 365, після створення робочої групи провести додаткову перевірку фактичного місця проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 63).

16.01.2017 року було видано розпорядження № 28 від 16.01.2017 року про припинення виплати компенсації з 01.02.2017 року згідно рішення № 2 від 13.01.2017 року (а.с. 71).

Згідно із повідомленням Головного центру обробки спеціальної інформації від 11.01.2017 року та 24.02.2017 року ОСОБА_5 виїхав через рухомий комплекс № 200501 30.10.2016 року, в'їхав 18.02.2017 року на територію України (а.с. 72-73). Однак відсутня інформація за який період Управління праці та соціальної інформації просило надати інформацію (а.с. 73), також суд враховує те, що інформація була отримана відповідачем 23.03.2017 року та 31.03.2017 року, а отже не бралась до уваги відповідачами при прийнятті рішень щодо припинення виплати компенсації. Тому суд не бере їх до уваги. Також суд враховує, що оскільки відсутні повні відомості за безперервний період відсутності позивача у м. Чернігові та знаходженні на непідконтрольній території, то відповідачем не доведений факт безперервної відсутності позивача за адресою АДРЕСА_1 в м. Чернігові, що узгоджується з показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, в тому числі свідка ОСОБА_11, який повідомив суду, що мав розмову із позивачем в приміщенні СБУ в Чернігівській області в січні 2017 року, приблизно за три тижні до складання акту.

16.01.2017 року позивача було повідомлено про припинення соціальних виплат, в тому числі і щомісячної виплати компенсації вартості продуктів харчування для громадян, віднесених до категорії 1 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 63 зворотня сторона).

Рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради від 23.06.2016 року затверджено Положення та склад комісії по призначенню усіх видів державної соціальної допомоги (а.с. 64). Відповідно до п. 8 Цього Положення, комісія приймає рішення про призначення (відновлення) або про відмову у призначенні (відновленні) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам на підставі подання управління праці та соціального захисту населення районної у м. Чернігові ради: якщо довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особа на дату набрання чинності постанови КМУ «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 08.06.2016 року № 365 недійсні; якщо наявні підстави, передбачені законодавством щодо умов призначення відповідного виду соціальної виплати; якщо встановлено факт відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї; якщо отримано рекомендацій Мінфіну щодо фактів, виявлених під час здійснення верифікації соціальних виплат; якщо скасовано довідку внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»; якщо отримана інформацція від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. Рішення про призначення або відмову в призначенні приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов (а.с. 68 зворотна сторона).

Розпорядженням від 30.01.2017 року № 15-р було створено робочу групу для проведення перевірок фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщених осіб (а.с. 69).

09.02.2017 року було складено акт № 328 обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_5, в якому зазначено, що ОСОБА_5 вдома не було, зі слів сусідів ОСОБА_12 та ОСОБА_13, дана особа за адресою АДРЕСА_1 не проживає, в квартирі проходить ремонт з літа 2016 року (а.с. 70), акт підписали члени робочої групи та ОСОБА_14

Представником позивача надано копію акту з місця проживання від 24.04.2017 року, відповідно до якого, за адресою : м. Чернігів, проспекту Миру. 52/11, ОСОБА_5 почав проживати з 2014 року. З січня 2016 року проживає постійно, робить ремонт в квартирі, здійснює роботи із зовнішнього утеплення стін квартири. Цей акт був складений в присутності майстра дільниці з обслуговування житлового фонду № 3 КП «Новозаводське» Чернігівською міської ради (а.с. 117).

Порядок здійснення соціальних виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Кабінетом Міністрів України регулюється Порядком використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 936 від 20 вересня 2005 року».

Призначення громадянам компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг здійснюється за єдиною заявою відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 р. N 1146 "Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги".

Органи соціального захисту населення, що проводять нарахування та виплати, звіряють у разі потреби отриману від громадян інформацію щодо правомірності нарахування компенсаційних виплат з відділами персоніфікованого обліку згідно з Єдиним автоматизованим реєстром осіб, які мають право на пільги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 р. N 117.

Відповідно до п. З Порядку у разі зміни зареєстрованого місця проживання (перебування) або місця роботи, постраждала особа для отримання виплати за новим місцем проживання (перебування) або місцем роботи не пізніше ніж через три місяці подає заяву та довідку про отримані виплати (нарахування) за попереднім місцем проживання (перебування).

Виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених Законом, проводиться центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім м. Києва) рад за місцем фактичного проживання (перебування) працюючих та непрацюючих громадян, у тому числі пенсіонерів.

Компенсація за пільгове забезпечення продуктами харчування - громадянам, що належать до першої та другої категорії постраждалих відповідно до пункту 14 частини першої статті 20, пункту 6 частини першої ст. 21 Закону призначається у розмірі за нормами, встановленими МОЗ України.

Міністерство соціальної політики України у місячний строк після прийняття закону про Державний бюджет України на відповідний рік визначає з урахуванням розроблених МОЗ фізіологічних (медичних) норм харчування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 1992 р. N 258 "Про норми харчування та часткову компенсацію вартості продуктів для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (ЗП України, 1992 р., N 10, ст. 236), і даних Держстату щодо середніх цін на продукти харчування,що склалися в регіонах за попередні три місяці, в розрізі областей та м. Києва розміри грошової компенсації вартості продуктів харчування відповідно до Закону для громадян, що належать до категорій 1 і 2.

Відповідачем в запереченнях зазначено, що ОСОБА_5 отримував щомісячну грошову компенсацію вартості продуктів харчування для громадян, віднесених до категорії 1 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.02.2015 р. по 30.07.2015 р. у розмірі 301,00 грн. (щомісячно), з 01.08.2015 р. по 31.12.2015 р. у розмірі 398,40 грн. (щомісячно), з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. у розмірі 398,40 грн. (щомісячно), з 01.01.2017 р. по 31.01.2017 р. у розмірі 398,40 грн.

Відповідно до п. 2, п. 6 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 р. № 365, контроль за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюють структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, шляхом відвідування не рідше ніж один раз на шість місяців фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, про що складається акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за формою, встановленою Мінсоцполітики.

Структурні підрозділи з питань соціального захисту населення або робочі групи, що утворюються з представників територіальних підрозділів МВС, ДМС, СБУ, Національної поліції, Держфінінспекції, Держаудитслужби та Пенсійного фонду України за рішенням районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад також можуть проводити додаткові перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи із складанням акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї.

Додаткова перевірка проводиться у разі наявності інформації про можливу зміну внутрішньо переміщеною особою фактичного місця проживання/перебування без повідомлення у десятиденний строк про це структурного підрозділу з питань соціального захисту населення за новим фактичним місцем проживання.

У разі відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування представник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або робочої групи робить відповідний запис в акті обстеження матеріально-побутових умов сім'ї і залишає такій особі повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з'явитися для проходження фізичної ідентифікації.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа зобов'язана: повідомляти про зміну місця проживання структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання.

Отже, у тому випадку, коли не підтверджується факт проживання внутрішньо переміщеної особи й вона не повідомляє про зміну місця проживання та не з'являється для проходження фізичної ідентифікації, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення згідно з п. 10 Порядку вносить на розгляд комісії відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї подання про припинення соціальної виплати. Комісія протягом п'яти календарних днів розглядає подання про припинення соціальних виплат та приймає відповідне рішення.

Крім того, згідно із п. 12 Порядку соціальні виплати припиняються у разі: 1) наявності підстав, передбачених законодавством щодо умов призначення відповідного виду соціальної виплати; 2) встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї; 3) отримання рекомендацій Мінфіну щодо фактів, виявлених під час здійснення верифікації соціальних виплат; 4) скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»; 5) отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Розпорядженням № 05-15/148 від 03.04.2017 року відносно позивача було прийнято рішення про зняття з обліку як Внутрішньо переміщену особу з 03.04.2017 р. та внесено відомості про це до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. ОСОБА_5 з 17 грудня 2014 року перебував на обліку в Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб Деснянського району міста Чернігова, що підтверджується відповідною довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 17 грудня 2014 року (а.с. 9).

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.06.2017 року позов ОСОБА_5 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради про визнання дій незаконними, скасування розпорядження та стягнення моральної шкоди задоволений. Визнані незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради щодо скасування дії довідки про взяття ОСОБА_5 на облік як внутрішньо переміщеної особи від 12.12.2014 року № та зняття з обліку як внутрішньо переміщену особу. Скасовано розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради від 03.04.2017 року №05-15/148 щодо скасування дії довідки про взяття ОСОБА_5 на облік як внутрішньо переміщеної особи від 12.12.2014 року № та зняття з обліку як внутрішньо переміщену особу. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 500 грн.

Позивач періодично перебуває на лікуванні в ДУ «Територіальне медичне об'єднання» МВС України по Чернігівській області, що підтверджується виписками із медичної карти (а.с. 139 - 141).

Свідок ОСОБА_8, ОСОБА_16 повідомили про те, що позивач дійсно проживає постійно за адресою: м. Чернігів, АДРЕСА_1, він дійсно час від часу їздить до хворих батьків та доньки в Луганську область, до племінниці до м. Києва та рідного брата в м. Москва, за зазначеною адресою в м. Чернігові він робить ремонт у кімнаті, де проживає, із сусідами ОСОБА_14 у нього та у ОСОБА_8 склалися неприязні відносини, крім того, повідомляли, що жодних повідомлень для того, щоб з'явитись для ідентифікації особи не залишали за зазначеною адресою. Свідок ОСОБА_9 повідомила, що є сусідкою позивача та бачить його за цією адресою постійно, в тому числі і за період жовтень 2014 року - лютий 2017 року, також повідомила про те, що у позивача і осіб, які мешкають з ним в одній квартирі склалися неприязні відносини з сусідами ОСОБА_14.

Свідок ОСОБА_17 повідомив про те, що входив до робочої групи та перевіряв фактичне місце мешкання позивача за адресою: АДРЕСА_1, коли прийшли за цією адресою, двері ніхто не відкрив, подзвонили до сусідів, сусіди підтвердили, що ОСОБА_5 не проживає за цією адресою, до інших сусідів не звертались. Свідок ОСОБА_11 пояснив, що був присутній в складі робочої групи, сусіди, літні чоловік та жінка повідомили, що ОСОБА_5, фотокартку з паспорту якого їм показували,не проживає за цією адресою, також свідок пояснив, що за три тижня до складання акту, мав розмову із позивачем та бачив його в м. Чернігові.

Отже на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що складені акти від 11.11.2016 року та 09.02.2017 року не можна прийняти до уваги через численні помилки, а саме: в акті від 11.11.2016 року, вказано що за адресою: АДРЕСА_1, не було вдома ОСОБА_7, а прізвище та ініціали позивача - ОСОБА_5. В самому тексті акту вказано, що зі слів сусідів ОСОБА_12 та ОСОБА_13, ОСОБА_5 не проживає за адресою, а коли особа підписувалась в зазначеному акті, вона поставила підпис та прізвище ініціали - ОСОБА_14, особу сусідів, за словами свідка ОСОБА_11 та ОСОБА_15 не встановлювали. Не подано доказів, про те, що позивач був повідомлений про те, що буде здійснено обстеження умов проживання 11.11.2016, а також про те, що необхідно з'явитись до відповідача, а отже передчасно відповідачами прийнято рішення від 13.01.2017 року про припинення виплати компенсації вартості продуктів харчування для громадян, віднесених до категорії І постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та розпорядження № 28 від 16.01.2017 року Управління праці та соціального захисту громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради.

Згідно до ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч. З ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Ст. 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних,релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає в себе право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно до ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту; засади регулювання шлюбу, сім'ї, охорони дитинства, материнства, батьківства (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

У зв'язку із вищенаведеним, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню - суд вважає за необхідне визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради щодо припинення ОСОБА_5 виплати компенсації вартості продуктів харчування для громадян, віднесених до категорії І постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові здійснити нарахування та продовжити виплату ОСОБА_5 компенсації вартості продуктів харчування для громадян, віднесених до категорії І постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи з 01.02.2017 року, визнати протиправними та скасувати рішення комісії по призначенню усіх видів державної соціальної допомоги виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради від 13.01.2017 року про припинення виплати компенсації вартості продуктів харчування для громадян, віднесених до категорії І постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи; визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради щодо направлення на розгляд комісії подання № 42 від 12.01.2017 року по призначенню усіх видів державної соціальної допомоги щодо розгляду питання відносно припинення соціальних виплат ОСОБА_5; визнати протиправним та скасувати розпорядження № 28 від 16.01.2017 року Управління праці та соціального захисту громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради.

Оскільки позивач отримував щомісячну грошову компенсацію вартості продуктів харчування для громадян, віднесених до категорії 1 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.02.2015 р. по 30.07.2015 р. у розмірі 301,00 грн. (щомісячно), з 01.08.2015 р. по 31.12.2015 р. у розмірі 398,40 грн. (щомісячно), з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. у розмірі 398,40 грн. (щомісячно), з 01.01.2017 р. по 31.01.2017 р. у розмірі 398,40 грн., а також зважаючи на те, що між сторонами виникло декілька судових спорів, суду не доведено позивачем того факту, що йому була заподіяна моральна шкода саме у зв'язку із припиненням виплати щомісячної грошової компенсації вартості продуктів харчування для громадян та прийнятими стосовно цього рішеннями, у зв'язку із чим, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 3,11, 69, 94, 158 - 163, 186 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради щодо припинення ОСОБА_5 виплати компенсації вартості продуктів харчування для громадян, віднесених до категорії І постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові здійснити нарахування та продовжити виплату ОСОБА_5 компенсації вартості продуктів харчування для громадян, віднесених до категорії І постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи з 01.02.2017 року.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії по призначенню усіх видів державної соціальної допомоги виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради від 13.01.2017 року про припинення виплати компенсації вартості продуктів харчування для громадян, віднесених до категорії І постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради щодо направлення на розгляд комісії подання № 42 від 12.01.2017 року по призначенню усіх видів державної соціальної допомоги щодо розгляду питання відносно припинення соціальних виплат ОСОБА_5.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження № 28 від 16.01.2017 року Управління праці та соціального захисту громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя