Справа № 826/4778/16
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4778/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А.
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Федотова І.В.,

при секретарі - Кривохижій О.О.,

за участю представника позивача - Яковенка Д.М., представника відповідача - Бездолі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Лоджистік», Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Лоджистік» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Юніверсал Лоджистік» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування постанов від 11 березня 2016 року №3-1103/1-10/10-47/1103/06/02 та №3-1103/2-10/10-48/1103/06/02.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 травня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 11 березня 2016 року №3-1103/1-10/10-47/1103/06/02. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись в повному обсязі з прийнятою постановою позивачем та відповідачем подано апеляційні скарги. Позивач, не погоджуючись з постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 травня 2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції в цій частині, як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в своїй апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 травня 2017 року в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Юніверсал Лоджистік» підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, земельна ділянка, що знаходиться за адресою: вул. Київський Шлях, 121-А, с. Велика Олександрівка, Бориспільський район, Київська область, перебуває в користуванні ТОВ «Юніверсал Лоджистік» на підставі договору оренди від 11 листопада 2014 року №510; витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права серії ЕАА №821183 від 11 листопада 2014 року, індексний номер 29341597, кадастровий номер :01:017:0001, цільове призначення - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, для експлуатації та обслуговування виробничо-складського комплексу.

Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області провів позапланову перевірку дотримання вимог законодавства ТОВ «Юніверсал Лоджистік» у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва: «Реконструкція адміністративно-складського комплексу по вул. Київський Шлях, 121-А, в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області», за результатами якої склав акт від 04 березня 2016 року.

У вказаному акті перевірки Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області зафіксував порушення ТОВ «Юніверсал Лоджистік» вимог:

- частини першої статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що полягало у виконанні будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання;

- частини восьмої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що полягало у експлуатації об'єкта будівництва без прийняття в експлуатацію.

Крім того, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області склав протокол від 04 березня 2016 року №1-Л-3-0403/5 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, в якому зафіксував порушення ТОВ «Юніверсал Лоджистік» вимог частини першої статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що полягало у виконанні будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання, та вказав на те, що відповідальність за це правопорушення передбачена абзацом другим пункту 5 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та протокол №1-Л-3-0403/6 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, в якому зафіксував порушення ТОВ «Юніверсал Лоджистік» вимог статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що полягало у експлуатації об'єкта будівництва без прийняття в експлуатацію, та вказав на те, що відповідальність за це правопорушення передбачена абзацом п'ятим пункту 6 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

На підставі акта перевірки від 04 березня 2006 року та зазначених вище протоколів Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області прийняв постанови від 11 березня 2016 року №3-1103/1-10/10-47/1103/06/02 про накладення на ТОВ «Юніверсал Лоджистік» відповідно до вимог абзацу другого пункту 5 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» штрафу в сумі 509 860,00 грн. за таке порушення як виконання будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання та постанову №3-1103/2-10/10-48/1103/06/02 про накладення на ТОВ «Юніверсал Лоджистік» відповідно до вимог абзацу 5 пункту 6 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» штрафу в сумі 509 860,00 грн. за таке порушення як експлуатація об'єкта будівництва IV категорії складності, не прийнятого в експлуатацію.

Вважаючи вказані вище постанови відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при накладенні на позивача постановою від 11 березня 2016 року №3-1103/1-10/10-47/1103/06/02 штрафу в сумі 509 860,00 грн. за таке порушення як виконання будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання, порушено строки застосування адміністративно-господарських санкцій, встановлені у статті 250 Господарського кодексу України. Разом з тим, вказані строки не були порушені при накладенні на позивача постановою від 11 березня 2016 року №3-1103/2-10/10-48/1103/06/02 штрафу в сумі 509 860,00 грн. за таке порушення як експлуатація об'єкта будівництва IV категорії складності без прийняття в експлуатацію.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, серед іншого, безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Згідно п. 2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 (далі - Порядок № 553), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області зареєстровано:

декларацію про початок виконання будівельних робіт від 12 вересня 2012 року №КС9 на об'єкті будівництва «Реконструкція складського комплексу №5 (друга черга секції 3-10)» замовник (забудовник) - ТОВ «Плазма Логістік»;

декларацію про початок виконання будівельних робіт від 12 червня 2013 року №КС47 на об'єкті будівництва «Реконструкція складського комплексу №5 (будівлі складу №5) під адміністративно-складську будівлю»;

декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 11 червня 2013 року №КС28 «Реконструкція складського комплексу №5 (друга черга - секції 3-10»;

декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 26 червня 2013 року №КС49 «Реконструкція складського комплексу №5 (будівлі складу №5)» замовник (забудовник) - ТОВ «Бест Стайл Груп» за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Велика Олександрівка, вул. Леніна, 121-а.

На підставі рішення Великоолександрівської сільської ради від 23 січня 2015 року №2527-82-VI вулицю Леніна перейменовано на вул. Київський Шлях.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи декларації про готовність об'єкта до експлуатації: «Реконструкція складського комплексу №5 (будівлі складу №5) під адміністративно-складський комплекс по вул. Леніна, 121-а в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області» ДК 018-2000 - 1252.5, категорія складності цього об'єкта будівництва була визначена як ІІІ. Замовником об'єкта є ТОВ «Бест-Стайл-Груп»; генеральним підрядником - ТОВ «Науково-виробниче проектно-будівельне об'єднання «Буд пластик».

ТОВ «Бест-Стайл-Груп» 26 червня 2013 року припинено. Згідно з інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дата запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи: 26 червня 2013 року; номер запису: 7043599.

ТОВ «Юніверсал Лоджистік» є правонаступником усіх прав та обов'язків ТОВ «Бест-Стайл-Груп», яке реорганізовано шляхом приєднання до першого, що підтверджується копією статуту ТОВ «Юніверсал Лоджистік», затвердженого рішенням загальних зборів учасників підприємства від 04 грудня 2015 року №04/12-15, державна реєстрація якого проведена 08 грудня 2015 року.

Наказом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 03 червня 2015 року №84 скасовано реєстрацію вказаних вище декларацій, зокрема, реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 12 червня 2013 року №КС47: «Реконструкція складського комплексу №5 (будівлі складу №5) під адміністративно-складський комплекс по вул. Леніна, 121-а в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області. ДК 018-2000 - 1252.5, ІІІ категорії складності» (замовник ТОВ «Бест Стайл Груп») та декларацію про готовність цього ж будівельного об'єкта до експлуатації від 26 червня 2013 року №КС49.

ТОВ «Юніверсал Лоджистік» оскаржило наказ Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 03 червня 2015 року №84 до Окружного адміністративного суду м. Києва (справа №826/10026/15).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 серпня 2015 року у справі №826/10026/15 відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Юніверсал Лоджистік». Вказана постанова Окружного адміністративного суду м. Києва скасована постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року. Однак ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 грудня 2015 року (№К/800/43950/15) постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року скасована, а постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 серпня 2015 року залишена в силі.

Так, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2015 року у справі №826/10026/15 встановлено, що підставою для видання Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області наказу від 3 червня 2015 року №84 про скасування реєстрації вказаних вище декларацій слугувало виявлення архітектурно-будівельною інспекцією недостовірних даних, зокрема того факту, що на дату реєстрацій декларацій інформація, яка зазначена в них щодо ІІІ категорії складності об'єкта будівництва, не відповідала дійсності, оскільки зазначений об'єкт може відноситись до IV категорії складності.

Вказані обставини, згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України не підлягають доказуванню.

Після скасування наказом від 03 червня 2015 року №84 реєстрацій зазначених вище декларацій про початок виконання будівельних робіт та готовність об'єкта до експлуатації замовником (позивачем) на забудову земельної ділянки отримано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 27 січня 2016 року №3, видані відділом містобудування та архітектури Бориспільської райдержадміністрації.

Генеральним проектувальником - ПАТ «Сумський промпроект» розроблено проект, на який отримано позитивний експертний звіт від 15 лютого 2016 року №10-0023-16/П. Проектувальником визначено IV категорію складності об'єкта будівництва.

Проектна документація затверджена наказом директора ТОВ «Юніверсал Лоджистік» від 16 лютого 2016 року №3/1.

Генеральним підрядником є ТОВ «Науково-виробниче проектно-будівельне об'єднання «Будпластик».

Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано замовнику - ТОВ «Юніверсал Лоджистік» та генеральному підряднику - ТОВ «Науково-виробниче проектно-будівельне об'єднання «Буд пластик» дозвіл на виконання будівельних робіт від 25 лютого 2016 року №ІУ43 на об'єкт будівництва: «Реконструкція адміністративно-складського комплексу по вул. Київський Шлях, 121-А в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області», категорія складності IV.

Як було зазначено вище, оскаржувані постанови про застосування штрафів прийняті відповідачем за порушення позивачем вимог частини першої статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що полягало у виконанні будівельних робіт на об'єкті будівництва IV категорії складності без отримання дозволу на їх виконання, та вимог частини восьмої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що полягало у експлуатації об'єкта будівництва IV категорії складності без прийняття в експлуатацію.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваної постанови), замовник має право виконувати будівельні роботи після: видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 вказаного Закону, право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Таким чином, положення ст.ст. 34, 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено право замовника та генерального підрядника чи підрядника виконувати будівельні роботи на об'єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності тільки після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно з ч. 8 ст. 39 вказаного Закону, експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до абзацу другого пункту 5 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за таке правопорушення як виконання будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання на об'єктах IV категорії складності - у розмірі трьохсот сімдесяти мінімальних заробітних плат.

Крім того, відповідно до абзацу п'ятого пункту 6 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу у розмірі трьохсот сімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб за таке правопорушення як експлуатація або використання об'єктів будівництва IV категорії складності, не прийнятих в експлуатацію.

Як вбачається з матеріалів справи, будівельні роботи на об'єкті будівництва: «Реконструкція адміністративно-складського комплексу по вул. Київський Шлях, 121-А в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області», замовником яких було ТОВ «Бест-Стайл-Груп» (правонаступник ТОВ «Юніверсал Лоджистік»), проведені у період з 12 червня 2013 року (з часу реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №КС47 як на об'єкті будівництва ІІІ категорії складності) і по 25 червня 2013 року (до часу реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації №КС49 як об'єкта ІІІ категорії складності). Будівельні роботи у цей період проводились на об'єкті будівництва, категорія складності якого фактично була IV, а не ІІІ, що стало підставою для скасування контролюючим органом реєстрацій декларацій про початок виконання будівельних робіт та готовність об'єкта до експлуатації з категорією складності ІІІ, правомірність якого (скасування) підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, будівельні роботи на об'єкті будівництва «Реконструкція адміністративно-складського комплексу по вул. Київський Шлях, 121-А в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області», IV категорії складності, виконані у період з 12 червня 2013 року по 25 червня 2013 року без отримання дозволу на їх виконання як на об'єкт IV категорії складності.

Крім того, вказаний об'єкт будівництва як об'єкт IV категорії складності на час здійснення перевірки в експлуатацію не переданий, що не заперечується сторонами, проте експлуатувався позивачем (замовником) після 26 червня 2013 року (з часу реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації №КС49 як об'єкта ІІІ категорії складності).

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.238 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Згідно ч.1 ст.239 ГК України органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції, зокрема адміністративно-господарський штраф.

Відповідно до ч.1 ст.250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Зі змісту цієї статті випливає, що законодавець встановив граничні строки застосування уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарських санкцій до суб'єктів господарювання за порушення зазначеними суб'єктами встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності. Фактично у наведеній статті містяться два строкові обмеження. Одне з них полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть застосовуватися після закінчення одного року з дня вчинення порушення суб'єктом господарювання встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, зокрема, вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Другий обмежувальний строк, встановлені у цій статті, полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть бути застосовані пізніше шести місяців з дня виявлення порушення встановлених правил здійснення господарської діяльності уповноваженим органом державної влади або органом місцевого самоврядування. Таким чином, другий обмежувальний строк у застосуванні адміністративно-господарських санкцій за правопорушення у сфері містобудівної діяльності полягає у тому, що їх не може бути застосовано пізніше шести місяців із дня виявлення правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Аналіз приписів наведеної статті дає підстави для висновку, що при виявленні факту вчинення суб'єктом господарювання правопорушення у сфері містобудівної діяльності, орган державного архітектурно-будівельного контролю, приймаючи рішення про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, має діяти в межах граничних строків, встановлених ч.1 ст.250 ГК України. Закінчення будь-якого із встановлених зазначеною статтею строків застосування адміністративно-господарських санкцій виключає застосування таких санкцій.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 27 травня 2014 року у справі №21-126а14.

Враховуючи те, що застосований згідно з постановами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській від 11 березня 2016 року №3-1103/1-10/10-47/1103/06/02 та №3-1103/2-10/10-48/1103/06/02 штраф є адміністративно-господарською санкцією, то він мав би бути застосованим у межах строків, визначених статтею 250 Господарського кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в тій частині, що оскільки будівельні роботи на об'єкті будівництва «Реконструкція адміністративно-складського комплексу по вул. Київський Шлях, 121-А в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області», IV категорії складності, виконані у період з 12 червня 2013 року по 25 червня 2013 року без отримання дозволу на їх виконання як на об'єкт IV категорії складності, тому строк застосування адміністративно-господарських санкцій слід обраховувати з 25 червня 2013 року і такий строк закінчився 25 червня 2014 року, а тому постанова Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 11 березня 2016 року №3-1103/1-10/10-47/1103/06/02 про накладення на ТОВ «Юніверсал Лоджистік» (замовника будівництва) відповідно до вимог абзацу другого пункту 5 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» штрафу в сумі 509 860,00 грн. є протиправною.

Вказаний висновок зазначений судом першої інстанції в мотивувальній частині постанови суду, а тому безпідставними є посилання відповідача в апеляційній скарзі, що резолютивна частина судового рішення не узгоджується з його мотивувальною частиною, оскільки судом першої інстанції зроблено висновок про правомірність та обґрунтованість прийняття оскаржуваної постанови.

Крім того, безпідставними є доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що в даному випадку підлягають застосування положення пункту 6 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 №244, відповідно до якого штраф за правопорушення може бути накладено на суб'єкт містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення, оскільки, як вірно було зазначено судом першої інстанції, в даному випадку застосуванню підлягають положення ст. 250 ГК України в зв'язку з тим, що Господарський кодекс України має вищу юридичну силу як закон в порівнянні з постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 №244, який є підзаконним нормативно-правовим актом.

В зв'язку з наведеним, апеляційна скарга Державної архітектурно-будівельної інспекції України не підлягає задоволенню.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, що таке порушення як експлуатація об'єкта будівництва без прийняття в експлуатацію є триваючим правопорушенням, яке пов'язано з тривалим, неперервним невиконанням обов'язку, передбаченого законом, щодо експлуатації об'єкта будівництва тільки після передачі такого об'єкта в експлуатацію, та що вказане правопорушення припиняється або виконанням зазначених обов'язків (введення об'єкта в експлуатацію) або притягненням винної у невиконанні обов'язку особи до відповідальності, з огляду на наступне.

Поняття «експлуатація не прийнятого в експлуатацію об'єкта» не може тлумачитись як триваюче правопорушення. Змістом цього правопорушення є невиконання обов'язку із введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта містобудування до початку його експлуатації. Суспільна небезпека такого правопорушення насамперед полягає не в недотриманні встановленого правопорядку, а в небезпеці, яка може мати місце в результаті відсутності контролю за безпечністю побудованого об'єкта містобудування з початку його використання, що свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції з приводу того, що експлуатуючи об'єкт, позивач щоденно вчиняє правопорушення, у зв'язку з чим моментом виявлення правопорушення вчиненого позивачем є момент перевірки.

Логічним висновком має бути судження про те, що обов'язок введення об'єктів будівництва в експлуатацію, відповідальність за експлуатацію об'єктів, не введених в експлуатацію, можуть стосуватися лише тих суб'єктів, які після закінчення будівництва та початку використання, маючи відповідний обов'язок, не ввели об'єкти містобудування в експлуатацію, за що встановлена відповідна відповідальність.

Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 04 березня 2014 року у справі № 21-433а13, яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права відповідно до ст. 244-2 КАС України.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що будівельні роботи на об'єкті будівництва «Реконструкція адміністративно-складського комплексу по вул. Київський Шлях, 121-А в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області» закінчені ТОВ «Бест-Стайл-Груп» (правонаступник ТОВ «Юніверсал Лоджистік») 25 червня 2013 року, після чого об'єкт використовувався і використовується позивачем на час розгляду справи.

Враховуючи, те, що експлуатація не прийнятого в експлуатацію об'єкта не може тлумачитись як триваюче правопорушення, строк застосування адміністративно-господарських санкцій в даному випадку сплинув, а тому постанова Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 11 березня 2016 року №3-1103/2-10/10-48/1103/06/02 також є протиправною.

Судом першої інстанції наведені вище обставини враховано не було, у зв'язку із чим прийнято помилкове рішення про правомірність оскаржуваної постанови відповідача.

В зв'язку з вищевикладеним, апеляційну скаргу ТОВ «Юніверсал Лоджистік» необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції в цій частині скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Лоджистік» - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 травня 2017 року - скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Лоджистік» про визнання протиправною та скасування постанови Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 11 березня 2016 року №3-1103/2-10/10-48/1103/06/02 та ухвалити в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги в цій частині - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 11 березня 2016 року №3-1103/2-10/10-48/1103/06/02.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 травня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:

Судді:

Постанову в повному тексті виготовлено 06 липня 2017 року.

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Федотов І.В.

Губська Л.В.