Справа № 752/4521/17
Суддя: Колдіна О. О.
Дата ухвалення: 2017-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/4521/17
Провадження № 2-а/752/240/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.,

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України у м.Києві про визнання дій Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо застосування норми Закону України «Про державну службу» при здійсненні перерахунку пенсії з 01.12.2013 р. ОСОБА_1 на виконання постанови Солом»янського районного суду м.Києва від 25.02.2014 р. та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014 р. з врахуванням положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 р. протиправними, зобо»язання провести розрахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії на виконання виконання постанови Солом»янського районного суду м.Києва від 25.02.2014 р. та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014 р з врахуванням положень ст.37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 87% суми її заробітної плати в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, починаючи з 01.12.2013 р., за вирахуванням виплачених сум, а також стягнення судових витрат та витрат на правову допомогу.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Солом»янському районі м.Києва, правонаступником якого є Правобережне об»єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві. Їй була призначена пенсія відповідно до положень ст.37 Закону України «Про державн службу», однак при розрахунку призначеної пенсії не було враховано суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, як це передбачено законом.

Постановою Солом»янського районного районного суду м.Києва від 25.02.2014 р. було зобов»язано відповідача здійснити з 30.06.2013 р. перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, за виключенням здійснених виплат.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду постанова Солом»янського районного суду м.Києва була змінена в частині зобов»язання здійснити перерахунок і виплату пенсії за період з 30.06.2013 р. по 30.11.2013 р., а також щодо вжиття дій для здійснення подальших виплат.

В подальшому позивач дізналась з листа Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 10.01.2017 р., що під час здійснення перерахунку пенсії на виконання судових рішень була застосована норма ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечекння реформування пенсійної системи», яка передбачає виплати пенсії в розмірі 80% від заробітної плати, ніж передбачалось нормою закону, яка діяла на момент призначення пенсії, в розмірі 87%.

Зазначені дії відповідача позивач вважає протиправними, оскільки відповідач, зважаючи на принцип дії закону в часі, повинен був застосувати норму Закону України «Про державну службу», яка діяла на момент порушення права на належний розрахунок, в зв»язку з чим звернулась до суду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на протиправність дій відповідача щодо застосування положень ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на момент виконання судових рішень, а не на момент призначення пенсії, що фактично призвело до зменшення її розміру.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.02.2011 р. перебуває на обліку в Правобережному об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України у м.Києві.

Їй була призначена пенсія відповідно до положень ст.37 Закону України «Про державн службу» на підставі поданих довідок від 23.02.2011 р. № 10001/м/05-041 та № 1034/м/05-41 про складові заробітної плати з останнього місця роботи, виданих Державною податковою інспекцією у Святошинському районі м.Києва.

Однак, при розрахунку призначеної пенсії не було враховано суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, як це передбачено законом, що встановлено в ході розгляду Солом»янсим районним судом м.Києва справи за адміцністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Солом»янському районі м.Києва (правонаступник - Правобережне об»єднане управління Пенсійного фонду України у м.Києві).

Відповідно до постанови Солом»янського районного суду м.Києва від 25.02.2014 р. суд визнав дії пенсійного фонду протиправними, зобов»язав здійснити з 30.06.2013 р. перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», виходячи з усіх сум заробітної плати, на які нараховані страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, за виключенням здійснених управління виплат за вказаний період.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014 р. постанова Солом»янського районного суду м.Києва була скасована в частині задоволення вимог з 30.06.2013 р. по 30.11.2013 р. та в частині зобов»язання вживати дії для подальших виплат ОСОБА_1 з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальногї допомоги для вирішення соціально-побутовиї питань та відмовлено у задоволенні позову в цій частині.

Після пред»явлення постанови Солом»янського районного суду м.Києва від 25.02.2014 р. до виконання відповідачем був здійснений позивачу перерахунок призначеної пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоролвення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, однак застосована норма ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 р., яка передбачає виплати пенсії державним службовцям в розмірі 80% від заробітної плати, ніж передбачалось нормою закону, яка діяла на момент призначення пенсії в розмірі 87%.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Застосування відповідачем при виконанні постанови Солом»янського районного суду м.Києва від 25.02.2014 р. положень ст.37 Закону України в редакції Закону країни «про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який був прийняти після призначення позивачу пенсії, суперечить вимогам ч. 1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

В постанові Верховного Суду України від 07.05.2012 р. з посиланням на на рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999 р. роз»яснено, що положення частини першої статті 58 Основного Закону України про дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

В даному випадку, перерахунок і виплата пенсії позивачу повинен бути зроблений відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», в редакції, як діяла на момент призначення пенсії.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності: відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові І службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, шо передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідачі суду не надали.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховучи викладене, аналізуючи всі наведені норми чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо застосуванні при виконанні постанови Солом»янського районного суду м.Києва від 25.02.2014 р. та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014 р. положень ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечекння реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 р. є протиправними, в зв»язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.94 КАС України і вважає за необхідне відшкодувати позивачу за рахунок коштів Державного бюджету України сплачений нею судовий збір.

Однак, не можуть бути задоволені вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу в зв»язку з їх необгрунтованістю і недоведеністю належними доказами.

Керуючись ст.ст.3, 4, 11, 12, 19, 160-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

позов ОСОБА_1 до Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії задовольнити.

Визнати дії Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо застосування норми Закону України «Про державну службу» при здійсненні перерахунку пенсії з 01.12.2013 р. ОСОБА_1 на виконання постанови Солом»янського районного суду м.Києва від 25.02.2014 р. та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014 р. з врахуванням положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 р. протиправними.

Зобо»язати Правобережне об»єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві провести розрахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії на виконання виконання постанови Солом»янського районного суду м.Києва від 25.02.2014 р. та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014 р з врахуванням положень ст.37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 87% суми її заробітної плати в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, починаючи з 01.12.2013 р., за вирахуванням виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 1 260 гривень.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, встановленого цим Кодексом.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Голосіївький районний суд м.Києва

У разі застосування судом положень ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя :