Справа № 592/36/17
Суддя: Котенко О. А.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/36/17
Провадження №2-а/592/248/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання Мазіної К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Суми ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №720931 від 04.12.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і обґрунтовує свої вимоги тим, що 04 грудня 2016 року близько 12 год. 15 хв. його дружина з дитиною (6 місяців) під'їжджаючи автомобілем ВАЗ 21043 до торгового центру «Європорт» по вул. Прокоф'єва, 14, побоюючись що застрягне в «сніговій каші» та сніговому заметі (які не були почищені дорожніми службами) та у зв'язку з критичними погодними умовами, нерозчищеністю місць для парковки та слабкими прохідними можливостями автомобіля ВАЗ 21043 прийняла рішення не заїжджати на місця для стоянки автомобілів біля ТЦ. Керуючись п.15.2 вона зупинилася (припаркувалася) якомога правіше на проїзній частині, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху, оскільки стоянка на відведеному місці була неможливою за вищенаведених причин. Після цього вона зайшла до торгового центру «Європорт» м.Суми, вул. Прокоф'єва, 14 де передала йому ключі від автомобіля, розповівши, що так поставила автомобіль (боялася виникнення складної ситуації). Не чекаючи дружини, він пішов до автомобіля покласти свої речі та якщо необхідно перепаркувати автомобіль. Побачивши, що до авто під'їхали поліцейські, він підійшов до автомобіля, де розповів про ситуацію яка сталася з його дружиною, але поліцейські спочатку вислухали і сказали, що їм все зрозуміло і що їм потрібна дружина, що вони складуть на неї постанову. Так як його дружина на той час була кормлячою матір'ю, він прийняв рішення не втягувати в це дружину і пішов до автомобіля. Після цього він сів до автомобіля, але знову підійшли до нього інспектори поліції, і інспектор поліції ОСОБА_2 звинуватила його у порушенні правил зупинки та стоянки, а саме п.п.15.2 та 15.4. і що вона вирішила скласти постанову саме на нього. Він спробував пояснити, що в нього існувала крайня необхідність припаркуватись саме так, оскільки якщо б він заїхав на автомобілі далі, він би застряг і потрібно б було викликати евакуатор, який коштує дорого і який би він не зміг оплатити, оскільки на даний момент в нього складне матеріальне становище. Отже, постановою серії АР №720931 від 04 грудня 2016 року про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та за невиконання пунктів15.2 та 15.4 ПДР. Порушуючи вимоги статті 251 КУпАП було порушено процедуру розгляду справи за статтею 252 КУпАП. В доказах, що надає патрульна поліція, відсутні дані (відеозапис, аудіозапис, інші докази), хто був водієм в момент паркування автомобіля; та поліцейські порушуючи презумпції невинуватості звинуватили його, що саме він паркувався, а не його дружина. За таких обставин його процесуальні права при такому розгляді справи грубо порушено. Позивач просить суд ухвалити рішення яким визнати дії інспектора поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії АР №720931 від 04 грудня 2016 року про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення ст.122 ч.1 КупАП незаконними, та визнати постанову серії АР №720931 від 04 грудня 2016 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з зазначених в позові підстав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали. Представник відповідача пояснив, що 04.12.2016 року згідно з розстановкою сил та засобів Управління патрульної поліції в м.Суми відповідач ОСОБА_2 несла службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху разом з інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Суми ОСОБА_3 Під час несення служби відповідно до вимог п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» здійснювався контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до вимог ст. 40 Закону поліція з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, забезпечення безпеки осіб та забезпечення безпеки дорожнього руху може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах фото і відеотехніку, у зв'язку із чим відповідачем використовувалась нагрудна відеокамера, що була розміщена на форменому одязі. Близько 12.15 год. 04.12.2016 року на вул. Прокоф'єва, в районі будинку №14, поблизу ТЦ «Європорт» було виявлено транспортний засіб ВАЗ 21043, номерний знак НОМЕР_1, який стояв на проїжджій частині під кутом, поруч з майданчиком для стоянки автомобілів, а саме безпосередньо за автомобілями, чим порушив вимоги п.15.2 ПДР України. Зазначене вище правопорушення, як і процес розгляду справи було зафіксовано на нагрудні відеокамери №0055 та №0023. Через деякий час до автомобіля ВАЗ 21043, номерний знак НОМЕР_1, повернувся водій, ним виявився позивач, який повідомив, що це він зупинив автомобіль на проїжджій частині через снігопад. Підійшовши до водія, відповідач ОСОБА_2 відрекомендувалась, пояснила суть скоєного правопорушення та попросила надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, зауважень до яких не виникло. Відповідач показала позивачу місце через 50-100 метрів, де він міг зупинити свій автомобіль без порушення ПДР. Відповідач пояснила, що позивач порушив вимоги п.15.2 ПДР України, а саме: за наявності вільних місць на майданчику для стоянки транспортних засобів позначеному дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки», здійснив зупинку на смузі для руху транспортних засобів під кутом, що унеможливлювало в свою чергу вільний рух інших транспортних засобів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. Відповідач роз'яснила вимоги, ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП та повідомила, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення. Під час розгляду справи клопотань, крім написання пояснення, від позивача не надходило. Відповідач надала можливість написати пояснення, яке в подальшому долучила до матеріалів справи. Одразу ж після цього, розглянувши в присутності позивача матеріали адміністративної справи, відповідач винесла постанову АР №720931 від 04.12.2016 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн. Відповідач оголосила постанову АР №720931 від 16.10.2016 року, та вручила копію позивачу, про що свідчить особистий підпис останнього. Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. З наявного відеозапису вбачається, що автомобіль, яким керував позивач, за наявності вільних місць на парковці поблизу торгового центру, стоїть на проїжджій частині вул. Прокоф'єва під кутом, що унеможливлює рух транспортних засобів першою смугою руху. При цьому, під час провадження в справі про адміністративне правопорушення, яке тривало близько години, позивач скористався своїм правом наданим ст.268 КУпАП та надав письмове пояснення стосовно того, що свій автомобіль він поставив на проїжджій частині у зв'язку із погодними умовами. Згідно наявного відеозапису, чітко видно, що позивач зупинився поруч з майданчиком для стоянки транспортних засобів під кутом на проїжджій частині, факт вчинення правопорушення не заперечував. Таким чином матеріалами справи підтверджується, що позивач 04.12.2016 року вчинено адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП. Просять суд відмовити в задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_4 дружина позивача пояснила, що 04.12.2016 року вона перебувала за кермом автомобіля ВАЗ 21043, н.з. ВМ4867АЕ, припаркувавши автомобіля біля ТЦ «Європорт». Вона припаркувала автомобіль не на стоянці біля торгівельного центру, а правіше від проїзної частини, поставивши автомобіль під кутом. На стоянці вона не могла поставити автомобіль, оскільки були снігові замети, йшов сніг. Вона разом з дитиною, якій на той час було пів-року, пішла в торгівельний центр, де був її чоловік і передала ключі від автомобіля чоловіку.

Свідок ОСОБА_3 інспектор роти №4 батальйону УПП в м.Суми, пояснив, що в той день 04.12.2016 року він разом з екіпажем патрулювали вулиці. Під час несення служби близько 12.15 год. 04.12.2016 року на вул. Прокоф'єва, в районі будинку №14, поблизу ТЦ «Європорт» було виявлено транспортний засіб ВАЗ 21043, номерний знак НОМЕР_1, який стояв на проїзній частині дороги. Водія в автомобілі не було. Потім до автомобіля підійшов позивач ОСОБА_1 і сказав спочатку, що то не він ставив автомобіль. В подальшому ОСОБА_1 надав документи на автомобіль і пояснив, що саме він не зміг заїхати на парковку біля торгівельного центру через сніг.

Відповідач інспектор роти №4 батальйону УПП в м.Суми ОСОБА_2, допитана як свідок, пояснила, що близько 12год.04.12.2016 року неподалік торгівельного центру на вул.Прокофєва був виявлений автомобіль ВАЗ 21043, номерний знак НОМЕР_1, який стояв на першій правій смузі для руху автомобілів. Біля торгівельного центру «Європорт» були вільні місця на парковці і була можливість заїхати на парковку біля торгівельного центру. Коли вони підійшли до автомобіля, в автомобілі нікого не було. Потім до автомобіля підійшов ОСОБА_1 і пояснював їм, що не зміг поставити автомобіль на парковку, оскільки був сніг. Про дружину ОСОБА_1 не згадував.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, показання свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що постановою серії АР №720931 від 04.12.2016 року, винесеною інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Суми, ОСОБА_2 на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн. за вчинення правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, за те що він 04 грудня 2016 року о 12 год. 15 хв. в м.Суми по вул. Прокоф`єва біля будинку №14 зупинив транспортний засіб на проїзній частині в другому ряді, чим порушив п.п.15.2, 15.4 ПДР України.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.15.2 Правил дорожнього руху України зазначено, що за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Згідно до вимог п.15.4 Правил дорожнього руху України зазначено, що транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, забезпечення безпеки осіб та забезпечення безпеки дорожнього руху може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах фото і відеотехніку, у зв'язку із чим відповідачем ОСОБА_2 використовувалась нагрудна відеокамера, що була розміщена на форменому одязі. Близько 12.15 год. 04.12.2016 року на вул. Прокоф'єва, в районі будинку №14, поблизу ТЦ «Європорт» було виявлено транспортний засіб ВАЗ 21043, номерний знак НОМЕР_1, який стояв на проїжджій частині під кутом, поруч з майданчиком для стоянки автомобілів, а саме безпосередньо за автомобілями, чим порушив вимоги п.15.2 ПДР України. Зазначене вище правопорушення, як і процес розгляду справи було зафіксовано на нагрудні відеокамери №0055 та №0023. Через деякий час до автомобіля ВАЗ 21043, номерний знак НОМЕР_1, повернувся водій, ним виявився позивач, який повідомив, що це він зупинив автомобіль на проїжджій частині через снігопад. Підійшовши до водія, відповідач ОСОБА_2 відрекомендувалась, пояснила суть скоєного правопорушення та попросила надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, зауважень до яких не виникло. Відповідач показала позивачу місце через 50-100 метрів, де він міг зупинити свій автомобіль без порушення ПДР. Відповідач пояснила, що позивач порушив вимоги п.15.2 ПДР України, а саме: за наявності вільних місць на майданчику для стоянки транспортних засобів позначеному дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки», здійснив зупинку на смузі для руху транспортних засобів під кутом, що унеможливлювало в свою чергу вільний рух інших транспортних засобів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. Відповідач роз'яснила вимоги, ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП та повідомила, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення. Під час розгляду справи клопотань, крім написання пояснення, від позивача не надходило. Відповідач надала можливість написати пояснення, яке в подальшому долучила до матеріалів справи. Одразу ж після цього, розглянувши в присутності позивача матеріали адміністративної справи, відповідач винесла постанову АР №720931 від 04.12.2016 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн. Відповідач оголосила постанову АР №720931 від 16.10.2016 року, та вручила копію позивачу, про що свідчить особистий підпис останнього.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції вбачається, що 04 грудня 2016 року о 12 год. 15 хв. в м.Суми по вул. Прокоф`єва біля будинку №14 був виявлений транспортний засіб ВАЗ 21043, номерний знак НОМЕР_1, який стояв на проїзній частині дороги під кутом, а не на парковці біля торгівельного центру, і при наданні пояснень інспекторам поліції ОСОБА_1 пояснював, що саме він так поставив транспортний засіб через снігопад, снігові замети.

З показань свідків інспекторів поліції ОСОБА_5, ОСОБА_2 вбачається, що позивач ОСОБА_1 при наданні пояснень зазначив, що саме він залишив автомобіль на проїзній частині дороги. Свідок ОСОБА_3. пояснив, що спочатку ОСОБА_1 зазначив, що він не ставив автомобіль, але про дружину ОСОБА_1 не згадував, а згодом вказував, що саме він поставив автомобіль.

З письмових пояснень позивача ОСОБА_1, які він надав при розгляді справи інспектору поліції ОСОБА_2, вбачається, що саме він як водій автомобіля ВАЗ 21043, номерний знак НОМЕР_1 припаркував автомобіль правіше на дорозі, не можливо було припаркувати автомобіль біля торгівельного центру (а.с. 74). До подачі адміністративного позову до суду позивач ОСОБА_1 звертався зі скаргою до начальника Управління патрульної поліції в м.Суми щодо скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення (а.с.73). З поданої скарги вбачається, що саме позивач здійснив зупинку не на місці для стоянки транспортних засобів біля торгівельного центру, а на проїзній частині дороги, посилаючись на снігопад та складні погодні умови.

Отже, при наданні пояснень, в тому числі і письмових, при розгляді справи інспектором поліції ОСОБА_2, в скарзі до Управління патрульної поліції в м.Суми позивач не посилався на те, що автомобіль припаркувала його дружина ОСОБА_4

Враховуючи показання свідків інспекторів поліції ОСОБА_3., ОСОБА_2, письмові пояснення позивача ОСОБА_1 при розгляді справи, пояснення і доводи ОСОБА_1, викладені в скарзі до Управління патрульної поліції в м.Суми, суд відхиляє як доказ показання свідка ОСОБА_4 дружини позивача.

Показання як свідка дружини позивача ОСОБА_4 суперечать дослідженим доказам у справі і спрямовані на те, щоб позивач не був притягнутий до відповідальності.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП відповідачем було зясовано, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП. Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно з нормами ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, забезпечення безпеки осіб та забезпечення безпеки дорожнього руху може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах фото і відеотехніку, у звязку з чим відповідачем використовувалася нагрудна відеокамеру, що була розміщена на форменому одязі.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП. Частина друга ст.258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. частина перша, друга і третя ст.122 КУпАП). Частиною 5 ст.258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо встановленого порушення.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, яка відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.1 ст.122 КУпАП.

Оскільки позивачем вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, у відповідності до вимог ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання дій інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Суми ОСОБА_2 незаконними, та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія АР №720931 від 04.12.2016 року задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.1 ст.122, ст.ст.222, 251, 258, 280 КУпАП, ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст.69-71, 159, 161, 162, 163, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Суми ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №720931 від 04.12.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, за необгрунтованістю.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми. При проголошенні вступної та резолютивної частини постанови згідно з ч.3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Суддя О.А. Котенко