Справа № 824/74/17-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/74/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі :

головуючого судді: Дембіцького П.Д.

при секретарі судового засідання: Кіщук О.І.,

за участю :

позивача ОСОБА_1,

представників позивача: ОСОБА_11., ОСОБА_2,

представника відповідача: Фуштей М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області, Комова Вадима Ігоровича першого заступника начальника Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області, про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_1 (позивач) просив суд визнати протиправними дії першого заступника начальника Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області Комова Вадима Ігоровича, що полягають у безпідставному прийнятті рішення № 000052 від 30.08.2016 року та визнання його протиправним, а також скасувати рішення № 000052 від 30.08.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23 cерпня 2016 року посадовими особами податкового органу було проведено перевірку в ході якої було виявлені порушення та складено Акт перевірки № 0633/24-07-13/НОМЕР_1. На підставі акту перевірки прийнято рішення № 000052 від 30.08.2016 року, яким до позивача застосовано фінансові санкції в розмірі 17000,00 грн. Проте, на думку позивача, таке рішення є протиправним, оскільки складене з грубим порушенням вимог Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Позивач вважає рішення про застосування щодо нього штрафних санкцій протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки оскаржуване рішення № 000052 від 30.08.2016 року не відповідає вимогам Порядку застосування фінансових санкцій.

Чернівецька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернівецькій області не погоджуючись із позовними вимогами надала суду письмові заперечення в яких зазначила, що перевіркою підприємницької діяльності позивача встановлено реалізацію алкогольних без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Так, у ході перевірки встановлено факт реалізації пива «1715» 0,5 л., шаурми - 1 шт. та горілки -100 гр. на загальну суму 60 грн. На момент перевірки у кіоску виявлено бочку розливного пива ємністю 20 л. «1715». Накладні на реалізуємий товар не представлені. Таким чином, перевіркою зроблено висновок, що ФОП ОСОБА_1 порушено статтю 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Перший заступник начальника Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області Комов В.І. позов не визнав, просив розглянути справу без його участі.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, у задоволенні позову просив відмовити.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований 04.04.2003 року як фізична особа-підприємець, місце здійснення торгівельної діяльності с. Остриця Герцаївський район Чернівецька область. (а.с. 162-163).

В.о. начальника Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Чернівецькій області на підставі листа Герцаївського ВП Сторожинецького ВП ГУ Національної поліції в Чернівецькій області видано наказ від 23.08.2016 року № 333 "Про проведення фактичної перевірки" з метою здійснення контролю за дотриманням суб'єктом господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, яким наказано провести фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, що здійснює підприємницьку діяльність в с. Остриця Герцаївський район Чернівецька область. Перевірку доручено провести в.о. начальнику відділу податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_7, головному державному ревізору-інспектору відділу податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_8 з 23.08.2016 року по 01.09.2016 року. (а.с.71 - 72).

На підставі наказу № 333 від 23.08.2016 року видано направлення на перевірку від 23.08.2016 року №. 371, 372 вказану перевірку доручено провести в.о. начальнику відділу податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_7, головному державному ревізору-інспектору відділу податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_8 з 28.08.2016 року тривалістю 10 діб. (а.с. 70).

На підставі Направлень виданих Новоселицькою ОДПІ ГУ ДФС в Чернівецькій області від 23.08.2016 року № 371, 372, яке отримано позивачем 23.08.2016 року о 12:40 год. головним державним ревізор - інспектором відділу податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_8, в.о. начальника відділу податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_7 23.08.2016 року проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_1, з питань дотримання суб'єктом господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, виписки з ЄДР, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). (а.с. 70).

За результатами вказаної перевірки складено Акт (довідка) від 23.08.2016 року № 0633/24-07-13-, відповідно до висновків якого встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

У ході перевірки встановлено, що в торговому кіоску в якому здійснював господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 було здійснено продаж алкогольних напоїв. Реєстратор розрахункових операцій у торговому кіоску відсутній, ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями ФОП ОСОБА_1 не видавалась. Перевіркою встановлено реалізацію 100 гр. горілки, бокал пива «1715» без відповідної ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями. Крім того на місці проведення розрахунків при проведенні перевірки знаходилось одна 20 л. бочка розливного пива «1715». Накладні на даний вид товару не надано. (а.с.12-15, 65-68).

При цьому, від підпису в Акті від 23.08.2016 року № 0633/24-07-13- позивач відмовився, про що особами, які проводили перевірку складено Акт відмови від підписання матеріалів перевірки. (а.с. 63).

30 серпня 2016 року першим заступником начальника Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області Комовим В.І. на підставі матеріалів перевірки прийнято рішення «Про застосування фінансових санкцій» № 000052, яким позивача зобов'язано сплатити штраф у сумі 17000 грн. (а.с. 10-11, 64-65).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням про застосування фінансових санкцій, представник позивача 14.09.2016 року звернувся до ГУ ДФС у Чернівецькій області зі скаргою на вказане рішення. (а.с.16-20, 64).

За результатами розгляду скарги представника позивача Головне управління ДФС у Чернівецькій області винесло рішення про результати розгляду скарги за № 1887/10/24-13-10-01-08 від 17.10.2016 року яким залишено скаргу представника позивача без задоволення, а рішення про застосування фінансових санкцій № 000052 від 30.08.2016 року без змін (а.с.21-23, 74-75).

Не погоджуючись з рішенням про результати розгляду скарги представником позивача 28.10.2016 року на вказане рішення подано скаргу № 387/2306 Державної Фіскальної Служби України. (а.с.24-29).

Рішенням Державної Фіскальної Служби України від 26.12.2016 року за № 14103/14/99-99-11-03-05-25 залишено без змін рішення Чернівецької ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області від 30.08.2016 року за № 000052, а скаргу без задоволення. (а.с.30-32, 77-79).

Не погодившись з вказаними рішеннями позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Судом з метою з'ясування обставин справи, було зобов'язано сторони надати письмові докази на підтвердження, або спростування позовних вимог. З урахуванням матеріалів справи, розгляд справи відкладався, у справі оголошувалася перерва, а також зупинявся розгляд справи у зв'язку з необхідністю витребування письмових доказів щодо підтвердження обставин правомірності прийнятого рішення.

Оскільки позивачем на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги не було надано належні письмові докази, що вказувало на їх недостатність для встановлення обставин справи, суд відповідно до вимог ч. ч. 4,5 ст. 11 КАС України зобов'язував позивача, відповідача надати суду письмові докази, які б вказували на підстави прийняття спірного рішення та інші документи, які мали значення для розгляду справи.

Частиною 1 ст. 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Водночас, судом у порядку п. 4-5 ст. 11, ст. ст.69, 71 КАС України витребувано у відповідача, матеріали щодо проведення перевірки та рішення з цього приводу.

Дослідженням письмових доказів встановлено, що листом від 23.08.2016 року № 4293/123/51/05-2016 року Герцаївського ВП Сторожинецького ВП ГУ Національної поліції в Чернівецькій області на адресу Новоселицької ОДПІ надано інформацію про те, що суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 на околиці с. Остриця, Герцаївського району Чернівецької області торгує алкогольними напоями.

З метою встановлення обставин справи, судом викликано у судове засідання свідків.

Допитані в судовому засіданні як свідки: в.о. начальник відділу податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_7, головний державний ревізор-інспектор відділу податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_8 пояснили, що ними на підставі наказу про проведення фактичної перевірки та направлень від 23.08.2016 року № 371, 372, проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_1, з питань дотримання суб'єктом господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, виписки з ЄДР, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) було проведено перевірку суб'єкта господарювання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, який здійснює свою діяльність в торговому кіоску с. Остриця, Герцаївського району, Чернівецька область.

В ході перевірки встановлено, що здійснюючи господарську діяльність в кіоску суб'єктом господарювання було реалізовано спиртні напої - сто грамів горілки, один бокал пива «1715», всупереч вимогам закону, оскільки відсутня ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями. Крім того, на місці проведення господарської діяльності в приміщенні торгового кіоску біля торгового прилавка знаходилось одна 20л. Ємність розливного пива «1715». Накладні на даний вид товару не надано" (а.с. 152-153).

Із змісту пояснення ОСОБА_5, видно, що 23.08.2016 року в с. Остриця, Герцаївського району, Чернівецької області останній зайшов до торгового кіоску та купив 100 гр. горілки, один бокал пива, шаурму на загальну суму 60 грн. Про вказані обставини надав пояснення працівникам податкового органу. (а.с. 69).

Із змісту пояснення ОСОБА_1 від 23.08.2016 року наданого працівникам податкового органу під час перевірки видно, що у пояснені позивачем зазначено, «В момент проверки моя невестка ОСОБА_10 налила бокал пива». (а.с. 69).

Крім того з матеріалів справи видно, що ФОП ОСОБА_1, звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з заявою про визнання протиправним та скасування наказу про проведення перевірки. Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 31.01.2017 року (справа №824/1086/16-а) відмовлено в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2017 року вищевказану постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року залишено без змін, апеляційну скаргу без задоволення. (а.с. 80-83, 98-99).

Статтею 254 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Статтею 255 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Пунктом 1 статті 72 КАС України визначено, що обставини, встановлені судовими рішеннями в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням зазначених обставин, заслухавши представників сторін, встановивши фактичні обставини у справі, дослідивши письмові докази, що мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку що в задоволенні позовних вимог слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України, визначаються Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року № 481/95-BP, діючого на момент виникнення спірних правовідносин (Закон № 481/95-BP).

Відповідно до статті 1 розділу І Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (із змінами і доповненнями):

алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об'ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об'ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД;

пиво - насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об'ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203.

роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування;

ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку;

Частиною дванадцятою статті 15 Закону №481/95-ВР встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з абзацом 5 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Згідно частини четвертої статті 17 Закону № 481/95-ВР рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95-ВР визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790 (далі - Порядок №790).

За змістом пунктів 2 та 3 Порядку №790 за порушення, передбачені статтею 17 Закону №481/95-ВР до суб'єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Згідно пункту 5 Порядку №790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб'єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта господарювання, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Таким чином, на підставі акта перевірки контролюючого органу за вчинення порушень, визначених статтею 17 Закону №481/95-ВР, такими органами до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів. Тобто порушення встановленого Законом №481/95-ВР порядку реалізації алкогольних виробів у торговій одиниці, що належить громадянину-суб'єкту підприємницької діяльності, є підставою для притягнення останнього до встановленої таким законом фінансової відповідальності.

Судом встановлено, що посадовою особою контролюючого органу шляхом здійснення 23.08.2016 року фактичної перевірки виявлено реалізацію алкогольного напою без необхідної ліцензії в у торговому кіоску с. Остриця, Герцаївського району Чернівецької області, де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1

У ході проведення перевірки в указаній торговій одиниці - торговому кіоску с. Остриця, Герцаївського району Чернівецької області, де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 виявлено реалізацію одного бокалу пива "Львівське 1715", 100 гр. горілки, а також зберігання в приміщенні кіоску однієї ємності 20 л. пива "Львівське 1715. Накладні на даний вид товару перевіряючим не надано, а також і відповідну ліцензію.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ із змінами та доповненнями (далі - Кодекс) органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Кодексу фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів за власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 1 статті 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пунктом 2 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав зазначених у підпункті 80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Згідно частини 1 статті 17 Закону № 481/95-BP за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Як встановлено судом, проведеною перевіркою виявлено порушення статті 15 Закону України №265/95-ВР від 19.12.1995 року "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"

Міцність розливного пива «1715», яке зберігалось та реалізувалось під час перевірки складає 11,5 % спирту, що підтверджує додаток до сертифіката відповідності/свідоцтва про визнання №UA1.032.X002655-15 від 23.06.2015 року. Пиво відноситься до алкогольних напоїв, а відповідно до частини дванадцятої статті 15 Закону № 481 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Отже в торговому кіоску в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 23.08.2016 року було реалізовано громадянину ОСОБА_5 алкогольний напій з міцністю 11,5 % спирту, без наявності відповідної ліцензії, чим порушив статтю 15 Закону № 481. «Факт зберігання в торговому приміщення білі торгового прилавка однієї ємності 20 л. пиво Львівське 1715» сторонами не заперечувалось.

Відповідно до абзацу п'ятого частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 грн.

Згідно статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд зобов'язаний перевірити дотримання суб'єктом владних повноважень вказаних критеріїв при прийнятті оскаржуваних рішень.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначене підтверджується наявними у справі матеріалами справи та показами свідків.

Враховуючи встановлені в ході розгляду даної справи обставини та зважаючи на наведені положення законодавства, суд вважає про наявність у відповідача компетенції та обґрунтованих підстав для притягнення позивача - суб'єкта господарювання (суб'єкта підприємницької діяльності) до фінансової відповідальності у вигляді штрафу за реалізацію алкогольних напоїв без відповідної ліцензії.

При цьому розмір застосованого штрафу позивачем фактично не спростовувався та не оспорювався.

Згідно частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої та другої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Частиною першою статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно частини першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що відповідач довів правомірність оскаржуваного позивачем рішення. При його прийнятті суб'єкт владних повноважень діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Натомість позивачем не доведено протиправність оскаржуваного рішення, а твердження позивача є необґрунтованими. Вони спростовуються наявними у справі письмовими доказами, показами свідків.

Враховуючи, що позивачем не наведено обставин, які б свідчили про протиправність призначення та проведення перевірки чи порушення відповідачем норм Закону №481/95-ВР й Порядку №790 при прийнятті оскаржуваного рішення. Крім того, позивач не надав доказів, які б вказували на протиправність дій посадових осіб поліції, а також про протиправність дій посадових осіб відповідача, які проводили перевірку, щодо внесення в акт перевірки відомостей, які не відповідають об'єктивним обставинам справи, щодо реалізації алкогольних напоїв без відповідної ліцензії.

Відповідач у ході розгляду справи довів правомірність прийнятого рішення, надавши суду належні письмові докази про встановлення факту реалізації спиртних напоїв без відповідної ліцензії, що є порушенням Закону №481/95-ВР та правомірність притягнення позивача до фінансової відповідальності.

З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Аналогічна правова позиція висловлена у рішенні Вищого адміністративного суду України справа № К/800/18241/16.

Згідно частини першої статті 11 КАС України вбачається, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач довів правомірність своїх дій.

Згідно із пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Між тим, і частина 1 статті 71 КАС України також покладає обов'язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Враховуючи вище викладене та не встановивши в судовому засіданні факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд не вбачає правових підстав для задоволення заявленого адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя П.Д. Дембіцький

Постанова в повному обсязі складена 27 червня 2017 р. на протязі п'яти робочих днів з урахуванням вихідних днів.