Справа № 817/168/17
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 року 15 год. 30 хв. РівнеСправа № 817/168/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Єрмошкіної Л.І.; представників позивача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (довіреність від 30 грудня 2016 року); представника відповідача - Довгалюк І.Л. (довіреність від 16 березня 2017 року); розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Горинь Агро» до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Горинь Агро» (далі іменується - позивач) до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 09.11.2016, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 618881 грн. 00 коп. та застосовано штрафні санкції у розмірі 7774 грн. 80 коп.

Ухвалою судді від 07.02.2017 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 23.06.2017, прибули представники позивача, підтримали позовні вимоги та зазначили, що фіскальним органом проведено перевірку діяльності підприємства та встановлено завищення від'ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду по загальній декларації у розмірі 618881 грн. та одночасне заниження від'ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду по скороченій декларації у розмірі 618881 грн. Однак, позивач вважає прийняте за результатом такої перевірки податкове повідомлення-рішення протиправним, оскільки з матеріалів перевірки вбачається, що вибірковою перевіркою показників у рядку 16 Декларацій «Коригування податкового кредиту» за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 встановлено завищення всього в сумі 466133 грн. (листопад 2015). Передумовою вищенаведених висновків є той факт, що в листопаді 2015 року ТОВ «Горинь Агро» експортувало соєві боби врожаю 2015 року власного виробництва в кількості 736750 кг на суму 5935842,61 грн./257862,5 дол. США, за вантажно-митною декларацією №10344 від 04.11.2015. Однак, представники позивача вважають, що операції з експорту сільськогосподарським підприємством - суб'єктом спеціального режиму оподаткування власновироблених сільськогосподарських товарів оподатковуються ПДВ за нульовою ставкою та відображаються у декларації 0121 - 0123 за умови підтвердження такого вивезення товарів за межі митної території України (експорту) належним чином оформленою митною декларацією. При цьому, суми ПДВ, що були сплачені суб'єктом спеціального режиму оподаткування постачальникам під час придбання товарів/послуг, які брали участь у виробництві експортованої сільськогосподарської продукції та включені до складу податкового кредиту, за рішенням платника можуть бути перенесені із декларації 0121 до декларації 0110 шляхом відображення у рядку 14 декларації 0121 зі знаком «-» та в рядку 14 декларації 0110 зі знаком «+».

Щодо завищення податкового зобов'язання по скороченій декларації у розмірі 152748 грн., то представники ТОВ «Горинь Агро» вказали, що підприємство у періоді, охопленому перевіркою, придбало від ТОВ «Броди Агро» сою нестандартну в кількості 60 тон та пшеницю 6 класу в кількості 150 тон, частина з якої була дійсно реалізована на користь ТОВ «Каховка Протеїн Агро» та фізичних осіб у вигляді плати за користування паями. Розмір такої реалізації становив 20,12 тон пшениці 6 класу та 15,38 тон сої нестандартної. Решта сільськогосподарської продукції у кількості 44, 62 тон сої та 20,12 тон пшениці було використано у власних виробничих потребах без подальшої реалізації.

Крім того, позивач наголошує, що за технічними характеристиками зерноочисний комплекс з сушаркою та сепаратор аеродинамічний САД-10 з циклоном згідно інструкцією по експлуатації сепаратора САД-10 від 25.04.2012, які наявні у товариства, призначені зокрема і для доробки продукції рослинного походження, а саме, одночасної очистки та калібровки по вазі товарного матеріалу зернових, зернобобових, овочевих та ін., культур з метою отримання посівного матеріалу. Таким чином, в результаті доробки придбаної сої, товариство отримало насіннєвий матеріал сої у кількості 44,62 тон.

Отже, на думку представників ТОВ «Горинь Агро», факт поставки від ТОВ «Броди Агро» сої та пшениці, в подальшого їх доробка та отримання насіннєвого матеріалу підтверджена первинними бухгалтерськими документами.

Таким чином, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач - Головне управління ДФС у Рівненській області подав до суду заперечення проти адміністративного позову.

В судовому засіданні представник фіскального органу зазначив, що прийняте податкове повідомлення-рішення є правомірним та обґрунтованим, оскільки відповідачем під час перевірки встановлені порушення норм податкового законодавства. Зокрема, за результатом експорту позивачем соєвих бобів на суму 596875,61 грн., у скороченій декларації з ПДВ товариство відобразило суми податку на додану вартість, включені до податкового кредиту за операціями із вивезення сільськогосподарської продукції у митному режимі експорту (сої) в сумі - 466133 грн. Значення цього рядка перенесено з рядка 16.3 декларації 0121-0123 до рядка 16.3 декларації 0110 в сумі + 466133 грн. відповідно до бухгалтерської довідки. Однак, такі дії спричинили неправомірне завищення податкового кредиту по загальній декларації з ПДВ та заниження податкового кредиту по скороченій декларації з ПДВ. Крім того, представник фіскального органу зазначив про те, що позивач придбав у ТОВ «Броди Агро» сою в кількості 60000 кг, при цьому продавши для ТОВ «Каховка Протеїн Агро» 49435 кг сої. Решту сої в кількості 10565 кг позивач використав у своїй господарській діяльності. Однак, у залишку підприємства рахувалася соя нестандартна в кількості 4375,5 т. Тобто, представник відповідача зазначив про непідтвердження позивачем розукомлектації закупленої сої нестандартної у насіння покупне «соя» та закупленої пшениці 6 класу - у насіння покупне «пшениця озима Дромос 2-р». Таким чином, на думку представника фіскального органу, позивач здійснив порушення податкового законодавства, а тому ГУ ДФС у Рівненській області просить суд в задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні 23.06.2017 оголошена вступна та резолютивна частина рішення відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням ДФС у Рівненській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Горинь Агро» з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, за результатами якої складений акт від 26.10.2016 № 254/17-00-14-01/34112267 (далі іменується - Акт перевірки) (т. І а.с.50-84).

У висновку Акту перевірки вказано, що платником порушено:

- п.209.7 ст.209, п.152 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України в результаті чого встановлено завищення від'ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду по загальній декларації в сумі 618881грн. в т.ч. за червень 2015р.-77748грн., жовтень 2015р.-49388грн., листопад 2015р.- 491745грн.;

- п.209.7 ст.209, п.152 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України в результаті чого встановлено заниження від'ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду по скороченій декларації у сумі 618881грн. в т.ч. за червень 2015р.-77748грн., жовтень 2015р.-49388грн., листопад 2015р.- 491745грн.

На підставі Акту перевірки фіскальним органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.11.2016 №, яким зменшено розмір від'ємного значення з податку на додану вартість у розмірі 618881 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 7774 грн. 80 коп. (т. І а.с. 85).

За результатами адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення Державна фіскальна служба України прийняла рішення від 16.01.2017 №853/6/99-99-11-01-01-25, яким оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга платника податків - без задоволення (т. І а.с. 87-89).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 209.6 статті 209 Податкового кодексу України (далі іменується - ПК України), сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Пунктом 209.14 статті 209 ПК України передбачено, зокрема, що у разі експорту сільськогосподарської продукції застосовується ставка податку, визначена підпунктом «б» пункту 193.1 статті 193 розділу V ПКУ, а саме нульова ставка.

При вивезенні сільськогосподарських товарів у митному режимі експорту сільськогосподарське підприємство - виробник таких товарів/послуг має право на бюджетне відшкодування ПДВ, сплаченого (нарахованого) постачальникам товарів/послуг, вартість яких включається до складу виробничих факторів. Таке відшкодування здійснюється в загальному порядку (пункт 209.4 статті 209 ПК України).

У пункті 5 розділу I Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 (далі іменується - Порядок №21), зазначено, що платники податку, які згідно зі статтею 209 Податкового кодексу України застосовують спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, крім декларації 0110, подають податкову декларацію з позначкою «0121» / «0122» / «0123» (далі - декларація 0121 - 0123), яка є невід'ємною частиною звітності за відповідний звітний період. До податкової декларації 0121 - 0123 включаються лише ті операції, що стосуються спеціального режиму, установленого вказаною статтею.

Відповідно до пункту 5 розділу V Порядку №21, рядок 14 призначений для перенесення з декларацій 0121 - 0123 до декларації 0110 сум податкового кредиту, сформованого в попередніх звітних періодах у зв'язку з придбанням товарів/послуг, у випадках, коли такі товари/послуги використані в поточному звітному періоді в операціях з експорту сільськогосподарської продукції.

Сума податку на додану вартість у рядку 14 декларацій 0121-0123 відображається згідно з бухгалтерською довідкою, в якій така сума розраховується, виходячи із фактично сплаченої (нарахованої) суми ПДВ постачальникам товарів/послуг, вартість яких була включена до складу виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит за сільськогосподарськими товарами (супутніми послугами), вивезеними за межі митної території України у митному режимі експорту.

Бухгалтерська довідка має бути складена згідно з податковими накладними, митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 розділу V Кодексу, які є підставою для нарахування сум ПДВ, що відносяться до податкового кредиту, та містити вичерпний їх перелік.

У податковій звітності, що подавалась за звітні періоди по грудень 2015 року, форма якої була затверджена наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 №966, таке перенесення відображалося у рядку 16.3 декларації 0110.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 розділу V ПК України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 розділу V ПКУ, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до ПКУ) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 розділу V Податкового кодексу України на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 розділу V Податкового кодексу України на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Таким чином, враховуючи наведені вище норми законодавства, суд дійшов висновку, що операції з експорту сільськогосподарським підприємством - суб'єктом спеціального режиму оподаткування власновироблених сільськогосподарських товарів оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою та відображаються у декларації 0121-0123 за умови підтвердження такого вивезення товарів за межі митної території України (експорту) належним чином оформленою митною декларацією.

При цьому, суми податку на додану вартість, що були сплачені суб'єктом спеціального режиму оподаткування постачальникам під час придбання товарів/послуг, які брали участь у виробництві експортованої сільськогосподарської продукції та включені до складу податкового кредиту, за рішенням платника можуть бути перенесені із декларації 0121(скорочена) до декларації 0110 (загальна) шляхом відображення у рядку 16 декларації 0121 зі знаком «-» та в рядку 16 декларації 0110 зі знаком «+».

Судом встановлено, що у листопаді 2015 року ТОВ «Горинь Агро» експортувало соєві боби врожаю 2015 року власного виробництва в кількості 736750 кг на суму 5935842,61грн/257862,5дол.США, що підтверджено вантажно-митною декларацією №10344 від 04.11.2015.

На підставі встановлених норм податкового законодавства платник податку відповідно до бухгалтерської довідки №27 за 30.11.2015 скоригував податковий кредит в податковій декларації з податку на додану вартість (скорочена) за листопад 2015 року (рядок 16.3: - 466133грн.) та відповідно в податковій декларації з податку на додану вартість (загальна) за листопад 2015 року (рядок 16.3: +466133грн.) (т. І а.с.208-213, 220-222).

Тому, висновок фіскального органу про завищення платником податків податкового кредиту за листопад 2015 року по загальній декларації з податку на додану вартість в розмірі 466133 грн. та завищення податкового кредиту за листопад 2015 року по скороченій декларації в розмірі 466133 грн. є необґрунтованим та безпідставним.

Щодо твердження Головного управління ДФС у Рівненській області про завищення податкового зобов'язання по скороченій декларації в сумі 152748 грн., то суд вважає такий висновок передчасним та безпідставним, оскільки він спростовується належними та допустимими доказами, дослідженими судом та наявними в матеріалах справи.

Зокрема, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Горинь Агро» придбало у Товариства з обмеженою відповідальністю «Броди Агро» сою в кількості 60000 кг по ціні 7,67 грн., всього на суму 460000 грн. (в т.ч. ПДВ - 92000 грн.), що підтверджено видатковою накладною №80 від 05.05.2015, договором поставки №05/05/15 від 05.05.2015, товарно-транспортними накладними (т. І а.с.12, 140-142, 236).

Крім того, в серпні-вересні 2015 року позивач на підставі видаткових накладних №129 від 31.08.2015 та №133 від 01.09.2015 придбав у ТОВ «Броди Агро» пшеницю 6 класу в загальній кількості 150000 кг по ціні 3 грн., на загальну суму 450000 грн. ( в т.ч. ПДВ 75000 грн.). Дана господарська операція підтверджена договором поставки №30/08/15 від 30.08.2015, відповідними накладними, товарно-транспортними накладними (т. І а.с.10-11, 247-250; т. ІІ а.с.1-2).

В подальшому соя та пшениця були реалізовані ТОВ «Каховка Протеїн Агро» та ТОВ «Кельменці Агро», видані фізичних особам за користування паями, що не заперечується контролюючим органом. Розмір такої реалізації становив 20,12 тон пшениці 6 класу та 15,38 тон сої нестандартної.

Решта сільськогосподарської продукції у розмірі 44, 62 тон сої та 129,7 тон пшениці ТОВ «Горинь-Агро» використано у власних виробничих потребах без подальшої реалізації, а саме: посів 44,62 тон сої та посів 129, 7 тон пшениці на власних орендованих земельних ділянках з попереднім доведенням сої та пшениці до стану насіннєвого матеріалу (розукомплектації).

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Горинь Агро» володіє зерноочисним комплексом з сушаркою (ЗАВ-50), що підтверджується сертифікатом відповідності від 31.12.2010 за № РВ 000554 та актом готовності об'єкта до експлуатації від 22.07.2010 за №554. Крім того, позивач використовує у своїй господарській діяльності сепаратор аеродинамічний САД-10 з циклоном, що підтверджується наступними документами первинного бухгалтерського обліку: договором поставки продукції від 13.08.2012 № 1308; видатковою накладною від 18.08.2012 № 188; актом здачі-приймання обладнання САД-10 від 18.08.2012 № 1808; актом приймання-здачі відремонтованого об'єкта сепаратора аеродинамічного САД-10 (з циклоном) від 20.08.2012; наказом про введення в експлуатацію основних засобів від 20.08.2012 № 199 (т. І а.с. 143-148, 204-207).

Зазначене устаткування розміщене на виробничій базі позивача в с.Білашів Острозького району Рівненської області (т. І а.с. 199-203).

За технічними характеристиками зерноочисний комплекс з сушаркою та сепаратор аеродинамічний САД-10 з циклоном згідно з інструкцією по експлуатації сепаратора САД-10 від 25.04.2012 призначені, зокрема, і для доробки продукції рослинного походження, а саме, одночасної очистки та калібровки по вазі товарного матеріалу зернових, зернобобових, овочевих та ін., культур з метою отримання посівного матеріалу.

Крім того, у ТОВ «Горинь-Агро» працюють ряд кваліфікованих працівників, які забезпечують роботу вищевказаного устаткування, безпосереднього працюють на ньому та проводили доробку придбаної сої та пшениці з метою отримання посівного матеріалу: апаратник оброблення зерна, начальник механізованого зерносховища, технік-лаборант (накази про прийом на роботу, свідоцтво про присвоєння (підвищення) робочої кваліфікації апаратника оброблення зерна, посадові інструкції наявні у матеріалах справи).

За результатами доробки придбаної сої, згідно нарядів операторам ЗАВ-50 с. Білашів на відрядну роботу (очистка та калібровка на машині САД-10) від 01.05.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «Горинь-Агро» отримало насіннєвий матеріал сої у кількості 44,62 тон.

Таким чином, суд встановив, що за наслідком поставки та доробки сої позивач отримав насіннєвий матеріал сої у кількості 44, 62 тон для його використання у своїй власній господарській діяльності, що підтверджено первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, копії яких містяться у матеріалах справи, зокрема: книга обліку готової продукції 271, 273, 281 рахунки 2015 року, де відображається надходження сої із ТОВ «Броди Агро» та переміщення сої на доробку (калібровку); книга складського обліку насіннєвого матеріалу 208 рахунок 2015 року; акт № 112 від 06.05.2015 витрати насіння та садильного матеріалу сої «Терек»; акт від 01.05.2015 № 5 про оприбуткування готової продукції сої; картки аналізу зерна сої перед доробкою від 01.05.2015; картка аналізу отриманої після доробки сої сорту «Терек» від 01.05.2015; карка аналізу отриманої після доробки сої нестандартної від 01.05.2015; картка аналізу отриманих в результаті доробки відходів 3-ї категорії від 01.05.2015 (т. І а.с.8, 15-17, 26-32, 118, 172-174, 177-187).

Крім того, в результаті доробки придбаної пшениці, товариство отримало насіннєвий матеріал пшениці озимої у кількості 129,7 тон, що підтверджено дослідженими судом наступними доказами: книгою обліку готової продукції 271, 273, 281 рахунки 2015 року; книгою складського обліку насіннєвого матеріалу 208 рахунок 2015 року; розпорядженням-актом на доробку зерна пшениці «Дромос» та актом доробки зерна пшениці «Дромос» від 31.08.2015 № 25; карткою аналізу пшениці перед доробкою від 31.08.2015; карткою аналізу отриманої після доробки насіння пшениці сорту «Дромос» від 31.08.2015; карткою аналізу отриманої після доробки пшениці 6 кл. від 31.08.2015; карткою аналізу отриманих в результаті доробки відходів пшениці 3-ї категорії від 31.08.2015; розпорядженням-актом на доробку зерна пшениці «Дромос» та актом доробки зерна пшениці «Дромос» від 01.09.2015 № 27; карткою аналізу пшениці перед доробкою від 04.09.2015; карткою аналізу отриманої після доробки насіння пшениці сорту «Дромос» від 04.09.2015; карткою аналізу отриманої після доробки пшениці 6 кл. від 04.09.2015; карткою аналізу отриманих в результаті доробки відходів пшениці 3-ї категорії від 04.09.2015; журналом реєстрації лабораторних аналізів ТОВ «Горинь Агро»; матеріальним звітом по складу насіння озимої пшениці «Дромос» начальника механізованого зерносховища від 01.09.2015, 04.09.2015 (т. І а.с. 9, 13-14, 18-25, 33-49, 155-171, 175-176; т. ІІ а.с.3-7).

Таким чином, судом встановлено, що висновок фіскального органу про завищення позивачем податкового зобов'язання по скороченій декларації в сумі 152748 грн. є помилковим та необґрунтованим, оскільки факт придбання позивачем у ТОВ «Броди Агро» сої сорту «Терек» в кількості 60 тон та пшениці 6 класу сорту «Дромос» в кількості 150 тон, в подальшому їх часткова реалізація на користь ТОВ «Каховка Протеїн Агро» та ТОВ «Кельменці Агро» і доробка та отримання насіннєвого матеріалу у кількості 44, 62 тон сої сорту «Терек» та 129,7 тон пшениці сорту «Дромос» для використання у власній господарській діяльності, підтверджений наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 09.11.2016 № - визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 9399 грн. 84 коп. відповідно до платіжного доручення №203 від 02.02.2017, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи, підлягає поверненню.

Керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 09 листопада 2016 року №.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Горинь Агро» () суму судового збору у розмірі 9399 (дев'ять тисяч триста дев'яносто дев'ять) грн. 84 (вісімдесят чотири) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Рівненській області.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя К.М. Недашківська