Справа № 162/1344/16-а
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 рокуЛьвів№ 876/6027/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Ніколіна В.В., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 28 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, в якому, з врахуванням уточнення позовних вимог, просила: визнати дії відповідача щодо зменшення попередньо визначеного розміру пенсії, шляхом не врахування страхового стажу роботи понад 71 рік, визначеного при призначенні пенсії відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 01 вересня 2016 року, протиправними; зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з 01 вересня 2016 року, яким обчислювати доплату за понаднормативний стаж з страхового стажу 71 рік, визначеного при призначенні пенсії відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з врахуванням проведених виплат.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що є пенсіонером та особою, яка постраждала від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та їй призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зазначає, що постановою Любешівського районного суду Волинської області від 10 січня 2013 року у справі № 0309/8763/2012, яка набрала законної сили відповідно до ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2013 року, відповідача зобов'язано з 10 червня 2012 року здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 % заробітку. На виконання такого рішення суду відповідачем було здійснено перерахунок пенсії, при цьому відповідачем було враховано роки стажу, обчисленого в подвійному розмірі відповідно до вимог статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за час роботи у період з 17 вересня 1973 року по 31 травня 2011 року на посаді медсестри інфекційного відділення Любешівської центральної районної лікарні. Згідно з розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області від 02 серпня 2016 року розмір пенсії позивачу зменшено до 1896,08 гривень у звязку з зменшенням доплати за понаднормовий стаж. Вказану доплату встановлено на рівні 298,42 гривні за 26 років стажу. Вважає, що відповідачем при такому перерахунку пенсії протиправно не враховано 30 років стажу, обчисленого в подвійному розмірі згідно вимог статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 28 березня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що у задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки відповідачем було помилково нараховано позивачу доплату за понаднормовий стаж за 56 років. Цю помилку було виправлено розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області від 02 серпня 2016 року.

Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що особам, яким призначена пенсія на підставі Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок пенсії має здійснюватись за кожен повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії(жінки 15 років, чоловіки 20 років) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік. Також, відповідачем при перерахунку пенсії не було взято до уваги повний стаж роботи визначений відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі повних 71 рік, який був визначений раніше при призначенні пенсії, а натомість пенсія розрахована з стажу роботи 41 рік.

За відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07 липня 2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є потерпілою від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії, що підтверджено відповідним посвідченням(а.с.7).

Позивач отримує пенсію по віку з 19 жовтня 2000 року, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зниженням пенсійного віку згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 10 січня 2013 року у справі № 0309/8763/2012, яка набрала законної сили відповідно до ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2013 року, відповідача зобов'язано з 10 червня 2012 року здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 % заробітку.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач працювала на посаді медсестри інфекційного відділення Любешівської центральної районної лікарні у період з 17 вересня 1973 року по 31 травня 2011 року, у зв'язку з чим періоди страхового стажу розраховано відповідно до вимог статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно якої робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Таким чином, стаж роботи позивача склав 71 рік 11 місяці 21 день, в тому числі до загального стажу роботи додано 30 років стажу, обчисленого в подвійному розмірі згідно статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Ця обставина сторонами не оспорюється.

Згідно з розпорядженням управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області від 02 серпня 2016 року розмір пенсії позивачу зменшено до 1896,08 гривень у звязку з зменшенням доплати за понаднормовий стаж, а саме відповідачем не враховано 30 років стажу, обчисленого відповідно статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вказану доплату встановлено на рівні 298,42 гривні за 26 років стажу.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком N 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що частиною 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено право на перерахунок пенсії громадян, віднесених до відповідної категорії, в повному розмірі за умови стажу роботи саме за кожен рік роботи, тобто за фактично відпрацьовану роботу, а не за роботу, яка зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі згідно статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і який впливає лише на порядок обчислення пенсії.

Такий висновок відповідає правовій позиції Вищого адміністративного суду України, яка викладена в ухвалі від 22 червня 2017 року у справі № 157/1189/16-а (к/800/20305/17).

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що при обрахунку розміру доплати відповідачем правомірно було не взято до уваги 30 років стажу, обчисленого відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Любешівського районного суду Волинської області від 28 березня 2017 року у справі № 162/1344/16-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4