Справа № 334/7997/16-а
Суддя: Добрєв М. В.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 03.07.2017
Справа № 334/7997/16-а
Провадження № 2-а/334/166/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Добрєва М.В., за участю секретаря Матвієнко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у м. Запоріжжі лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, скасування постанови і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 03.11.2016р. відповідач виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 255,00 грн., поставивши у вину те, що позивач 03.11.2016р. о 22 год. 40 хв. на автомобілі Мерседес, номерний знак НОМЕР_1, зїхала з проспекту Соборний на привокзальну площу Запоріжжя -1, не виконавши вимоги знаку 3.21 «вїзд заборонено» розділу 33 Правил дорожнього руху.

Вказану постанову позивач вважає незаконною з тих підстав, що вказаний дорожній знак встановлений з порушенням п. 10.5.20 ДСТУ4100-2002 та встановлено самовільно, в порушення п.10.2.4 ДСТУ4100-2002 він розташований з лівої сторони дороги. При складанні постанови про накладення адміністративного стягнення відповідач в порушення ст. 258 КУпАП не склав протокол про адміністративне правопорушення, а тому його дії є неправомірними. З тих підстав, що позивач не порушувала Правил дорожнього руху і не вчиняла адміністративного правопорушення, провадження у справі просить закрити.

В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання повторно не зявився, письмових заперечень проти позову не надав.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що 03.11.2016р. інспектором патрульної поліції УПП ДПП у м. Запоріжжі лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії АР №158544, яка оскаржується.

Згідно відмітки, копія постанови надіслана на адресу ОСОБА_1 07.11.2016р. З огляду на дану обставину та відповідно до заяви позивача і доказів отримання постанови, строк оскарження постанови судом поновлений.

Відповідно до постанови, 03.11.2016р. о 22 год. 40 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Мерседес, номерний знак НОМЕР_1, здійснила вїзд на площу привокзальну зі сторони проспекту Соборний, порушивши вимоги знаку 3.21 «вїзд заборонено» розділу 33 Правил дорожнього руху, чим вчини адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Даною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Позивач свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнає.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи, викладені у позові, відповідачем не заперечуються і не спростовуються, і частково знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України регламентується Законом України «Про дорожній рух» та Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р. (з змінами та доповненнями).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить виконання вимог законодавства та рішень органів виконавчої влади про дорожній рух і його безпеку, організація дорожнього руху на території міста і району згідно з відповідними генеральними планами, проектами детального планування та забудови населених пунктів, автоматизованих систем керування дорожнім рухом, комплексних транспортних схем і схем організації дорожнього руху та з екологічно безпечними умовами.

Диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків.

Згідно п. 8.1 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Пункт 8.4 Правил дорожнього руху встановлює регулювання дорожнього руху дорожніми знаками (додаток 1 - Розділ 33).

Розділом 33 Правил дорожнього руху унормовано вимоги такого знаку, як знак 3.21 «вїзд заборонено», який забороняє вїзд всіх транспортних засобів.

Національний стандарт України "Безпека дорожнього руху. ЗНАКИ ДОРОЖНІ. Загальні технічні умови. Правила застосування. ДСТУ 4100-2014" поширюється на дорожні знаки, призначені для інформування учасників дорожнього руху щодо умов і режимів руху на автомобільних дорогах і вулицях згідно з Правилами дорожнього руху, а також правила їх застосування на всіх дорогах, що експлуатують та будують.

Знак 3.21 «вїзд заборонено» забороняє в'їзд усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8; організації відокремленого в'їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо; запобігання в'їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9; запобігання в'їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).

Пункт 10.2.4 вказаного Стандарту приписує, що дорожні знаки повинні встановлюватись з правого боку дороги поза проїзною частиною та узбіччям (допускається установлювати на присипній бермі), на тротуарі, розділювальній смузі, газоні тощо та над дорогою, крім випадків, що спеціально обумовлені цим стандартом. На дорогах з двома і більше смугами для руху в одному напрямку знаки можуть дублюватись. Необхідність дублювання знаків визначають залежно від конкретних дорожніх умов. Дублюючі знаки повинні установлюватись на розділювальній смузі, а у разі її відсутності - над дорогою або на лівому боці дороги, якщо для руху у зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги.

З матеріалів справи вбачається, що у даній ситуації, що мала місце 03.11.2016р., при вїзді на привокзальну площу з пр. Соборного у м. Запоріжжі знак 3.21 «вїзд заборонено» було розташовано без дотримання наведених вище вимог Закону України «Про дорожній рух», Національного стандарту України ДСТУ 4100-2014, відтак, притягнення до адміністративної відповідальності за порушення вимог даного дорожнього знаку, є безпідставним та необґрунтованим, у звязку з чим вимоги позову про скасування постанови від 03.11.2016р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги про визнання неправомірними дій відповідача щодо складання оскаржуваної постанови без складання протоколу про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

За змістом статті 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП, розглядають органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 254 КУпАП, протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

У свою чергу, частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З наведених правових норм слідує, що у випадку порушення особами правил дорожнього руху, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції України, протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Отже, посилання позивача на те, що працівником поліції протиправно не складався протокол про адміністративне правопорушення, що не дає підстав для складення постанови, - не відповідають нормам чинного законодавства, тому є необґрунтованими.

Стосовно вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає, що така вимога не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У справах про адміністративні правопорушення судом перевіряється правомірність рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень, яким було здійснено притягнення особи до адміністративної відповідальності і приймається відповідне рішення щодо правомірності/протиправності таких дій (бездіяльності) та наявності правових підстав для скасування вказаного рішення.

Таким чином, адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення, адже вирішення такого питання, за змістом ст. 247 КУпАП, належить до виключно дискреційних повноважень відповідного суб'єкта влади.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 70, 71, 102, 159-163, 171-2 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Постанову інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у м. Запоріжжі лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 03.11.2016р. серія АР №158544 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП визнати протиправною і скасувати.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На постанову суду протягом десяти днів з дня отримання її копії може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: Добрєв М. В.