Справа № 805/1501/17-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смагар С.В.
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року справа №805/1501/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д., суддів Васильєвої І.А., Ястребової Л.В.,

секретар судового засідання Терзі Д.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Сенникова А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року у справі №805/1501/17-а за позовом ОСОБА_5 до Покровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив зобов'язати податковий орган виключити з реєстру обтяжень рухомого майна обтяження щодо рухомого майна ОСОБА_5, яке було накладено 18 червня 2012 року за № 12627839 та від 19 червня 2014 року за № 14411272.

В обґрунтування позову зазначив, що під час закриття підприємницької діяльності ним було сплачено всі поточні платежі, тому наявність податкового обтяження є цілком неправомірним. У позивача відсутній податковий борг.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову, прийняти нову, якою задовольнити позов.

В обґрунтування зазначив, що за відсутності у податкового органу податкових повідомлень-рішень на підтвердження наявності податкового боргу та нарахованих зобов'язань, рішення суду першої інстанції є помилковим.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, встановила наступне.

18 червня 2012 року за № 12627839 відповідачем на підставі підпункту 89.1.1 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України було зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про податкові застави обтяження відносно позивача на майно платника податків згідно акту опису майна від 14 червня 2012 року № 11 на розмір основного зобов'язання 6800 грн. (строк дії 18 червня 2017 року) та 19 червня 2014 року за № 14411272 на майно платника податків згідно акту опису майна від 17 червня 2014 року № 28 на розмір основного зобов'язання 159016 грн. 88 коп. (строк дії 19 червня 2019 року) (а.с.9)

Як вбачається з облікової картки платника податків, наданої податковим органом, за позивачем рахується податковий борг, а саме за платежем адміністративні штрафи та інші санкції, який виник на підставі рішення про застосування фінансових санкцій від 7 березня 2014 року № 000014/05-18-21/НОМЕР_1 на суму 85407 грн. 94 коп., за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг виноградарства, садівництва і хмелярства, який виник на підставі рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «С» від 7 березня 2014 року № на суму 73608 грн. 94 коп., за платежем збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, який виник на підставі звітів про суму нарахованого збору на розвиток виноградарства від 13 серпня 2014 року № 8, яким було самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 84 грн. 06 коп., від 19 жовтня 2014 року № на суму 80 грн., від 15 листопада 2014 року № 8 на суму 222 грн., від 17 грудня 2014 року № на суму 103 грн., та заборгованість з єдиного соціального внеску у розмірі 6333 грн., яка виникла на підставі звіту від 10 лютого 2014 року № (а.с.37).

При цьому позивачем не надано суду доказів щодо оскарження вищезазначених рішень, прийнятих податковим органом, в адміністративному чи судовому порядку, також не надано доказів сплати вищенаведених грошових зобов'язань.

На підставі пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з абз.2 п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Нормою пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.87.2 ст.87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

На підставі ст.88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Як визначено п. 89.2 ст. 89 Податкового кодексу України право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Згідно пп.14.1.155 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Відповідно до ст.93 ПК України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку, визнання податкового боргу безнадійним, набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства, отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов'язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження. Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1-93.1.5 пункту 93.1 цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи 14 грудня 2009 року була проведена державна реєстрація ОСОБА_5 як фізичної особи-підприємця, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11 травня 2017 року (а.с.19)

Також, відповідно до даного витягу 2 листопада 2016 року було зареєстроване припинення підприємницької діяльності позивача за власним рішенням, після чого, 14 листопада 2016 року позивач знову зареєструвався як фізична особа-підприємець.

Даний факт свідчить про те, що податковий борг у розмірі 165838 грн. 94 грн. виник саме під час здійснення підприємницької діяльності позивачем.

На підставі п.65.10 ст. 65 Податкового кодексу України державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Оскільки позивач не надав жодних доказів на підтвердження погашення податкового боргу на час закриття підприємницької діяльності, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судова колегія не приймає доводи апелянта про відсутність у відповідача податкових повідомлень-рішень на підтвердження наявності податкового боргу, оскільки наявність податкового боргу у позивача підтверджено даними інтегрованої картки платника податків.

Крім того, податкові рішення, що були прийняті відносно позивача та на підставі яких утворився податковий борг, позивачем у судовому чи адміністративному порядку не оскаржувались, тому вони не підлягають дослідженню, оскільки правомірність їх прийняття та вручення позивачу не є предметом спору у даній справі.

Податковий борг, який рахується за ОСОБА_5 не був визнаний безнадійним та списаний податковим органом з урахуванням строків позовної давності.

На підставі викладеного суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для виключення з Державного реєстру обтяжень зареєстрованої податкової застави стосовно майна позивача, оскільки податковий орган довів наявність податкового боргу у позивача, що стало підставою для реєстрації податкової застави в Державному реєстрі обтяжень.

Враховуючи викладене, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року у справі №805/1501/17-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 травня 2017 року у справі №805/1501/17-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена 04 липня 2017 року.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць

Судді І.А. Васильєва

Л.В. Ястребова