Справа № 810/521/17
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року № 810/521/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

2 лютого 2017 р. до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дій державного виконавця відповідача щодо примусового виконання виконавчого провадження ВП № 50103999;

- скасування постанови відповідача про стягнення виконавчого збору від 29 лютого 2016 р. ВП № 50103999 (далі - постанова про стягнення виконавчого збору).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що винесена відповідачем постанова про стягнення виконавчого збору є протиправною, оскільки позивачу не було вручено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою встановлювався строк на її добровільне виконання, а отже, вона є такою, що підлягає скасуванню (а.с. 2-4).

Відповідач позов не визнав, у його задоволенні просив відмовити, посилаючись на те, що позивачем у строк, встановлений в постанові про відкриття виконавчого провадження від 9 лютого 2016 р. (в семиденний строк з моменту винесення постанови), не було добровільно сплачено борг перед ПАТ "ВТБ "Банк" у сумі 699 426 грн 57 коп., у зв'язку з чим з позивача підлягав стягненню виконавчий збір. Крім того, просив розгляд справи здійснювати за його відсутності (а.с. 36 на звороті-37).

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

29 лютого 2016 р. головним державним виконавцем відповідача винесено постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП № 50103999, якою стягнуто з позивача на депозитний рахунок відповідача виконавчий збір у сумі 69 942 грн 66 коп. (а.с. 57 на звороті).

У зв'язку з тим, що позивач вважає названу постанову такою, що винесена протиправно, та дії відповідача з примусового виконання виконавчого провадження ВП № 50103999, ним було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до вимог ст. 1 Закону № 606 XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Як убачається з ч. 2 ст. 11 Закону № 606-XIV, державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону № 606-XIV підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 25 Закону № 606-XIV державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Як убачається з ч. 1 ст. 28 Закону № 606-XIV, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Згідно з вимогами абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 606-XIV виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

4 вересня 2015 р. Вишгородським районним судом Київської області було видано виконавчий лист у справі № 363/653/15-ц, яким стягнуто солідарно з позивача та ОСОБА_2 на користь ПАТ "ВТБ Банк" 60236 грн 17 коп. заборгованість у розмірі 4006 доларів США 67 центів, що станом на 3 листопада 2014 р. за офіційним курсом НБУ становила 699 426 грн 57 коп. (далі - виконавчий лист) (а.с. 63-64).

8 лютого 2016 р. до відповідача надійшла заява від ПАТ "ВТБ Банк" про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання названого виконавчого листа (а.с. 61).

9 лютого 2016 р. державним виконавцем відповідача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50103999 з примусового виконання виконавчого листа (далі - постанова про відкриття виконавчого провадження) (а.с. 66).

Згідно з п. 2 резолютивної частини названої постанови позивачу надано семиденний термін з моменту винесення названої постанови для її добровільного виконання (а.с. 66).

У названий строк позивачем у добровільному порядку не було сплачено визначений виконавчим листом борг у сумі 699 426 грн 57 коп.

У подальшому - 29 лютого 2016 р. державним виконавцем відповідача винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору (а.с. 68).

При вирішенні справи судом враховано, що згідно з вимогами ч. 2 ст. 28 Закону № 606-XIV виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону, за виконавчими документами, які підлягають негайному виконанню, а також у разі перерахування коштів стягувачу у випадку, передбаченому частиною другою статті 27 цього Закону, та у разі виконання рішень у порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Вказаний перелік випадків не стягнення виконавчого збору є вичерпним.

Наведене свідчить, що виконавчий лист не є тим виконавчим документом, виконавчий збір за примусове виконання якого не стягується.

Водночас, при вирішенні справи судом враховано таке.

Згідно з вимогами ст. 25 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не

закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій,

передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 27 названого Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як убачається з ст. 31 Закону № 606-XIV, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Аналіз наведених норм свідчить, що на державного виконавця покладено низку обов'язків, за умовами послідовного дотримання яких у останнього виникає право на стягнення виконавчого збору, зокрема:

- прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження;

- направлення такої постанови рекомендованим листом;

- встановлення обставин щодо отримання боржником такої постанови;

- вчинення виконавчих дій для забезпечення виконання виконавчого документу;

- констатація факту повного виконання виконавчого документу.

Як убачається з матеріалів виконавчого провадження ВП № 50103999, а саме, копії супровідного листа без вихідного номера, постанова про відкриття виконавчого провадження, ніби-то, була направлена позивачу (а.с. 67).

Як вже зазначалося, вимогами ст. 31 Закону № 606-XIV передбачено обов'язок відповідача щодо направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Проте, відповідачем не було надано суду, а також не міститься у матеріалах виконавчого провадження ВП № 50103999 жодного документа на підтвердження виконання останнім вимог ст. 31 Закону № 606-XIV - фактичного направлення постанови про відкриття виконавчого провадження на адресу боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Такі дії відповідача фактично позбавили позивача можливості самостійно, у встановлений постановою про відкриття виконавчого провадження строк, виконати виконавчий лист.

Крім того, як убачається з постанови Верховного Суду України від 15 листопада 2016 р. у справі № 2а-2171/11/1370, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися.

Наявні матеріали виконавчого провадження ВП № 50103999 свідчать, що у період з 9 лютого 2016 р. (дата винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) до 29 лютого 2016 р. (дата винесення оскаржуваної постанови) жодних дій з примусового виконання виконавчого листа відповідачем не вчинялося.

Наведене позбавляє відповідача можливості стягувати з позивача виконавчий збір.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що постанова про стягнення виконавчого збору винесена відповідачем протиправно.

Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо примусового виконання виконавчого провадження ВП № 50103999, судом встановлено таке.

Судом встановлено, що у подальшому, після винесення оскаржуваної постанови, відповідачем було вчинено ряд дій з примусового виконання виконавчого листа, зокрема:

- 29 лютого 2016 р. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на все майно позивача у межах суми боргу, що йому належить (а.с. 70);

-19 квітня 2016 р. здійснено вихід за місцем реєстрації позивача, за результатами чого складено акт державного виконавця, з якого убачається, що "у розмові між стягувачем та боржником сторони дійшли згоди на зустріч щодо розгляду питання виконання рішення суду" (а.с. 94);

- 21 квітня 2016 р. направлено на адресу Управління державної міграційної служби України в Київській області вимогу про надання інформації про видачу закордонного паспорта та дати перетинання кордону за межі України позивачем (а.с. 95).

При вирішенні правомірності вчинення таких дій відповідачем, судом встановлено таке.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 27 Закону № 606-XIV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

При цьому, названа норма містить посилання на ч. 2 ст. 25 Закону № 606-XIV, якою встановлено строк для добровільного виконання виконавчого документа.

При вирішенні справи судом враховано, що добровільне виконання виконавчого документа можливе лише за умови дотримання державним виконавцем вимог ст. 31 Закону № 606-XIV щодо направлення позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Як встановлено судом, відповідачем було порушено вимоги ст. 31 названого Закону, що позбавило позивача можливості виконати виконавчий документ у добровільному порядку.

Наведене свідчить, що названі виконавчі дії державним виконавцем відповідача було вчинено стосовно боржника, якого не було повідомлено про відкриття виконавчого провадження.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що такі дії відповідача були передчасними та вчиненими з порушенням вимог ч. 1 ст. 27, ст. 31 Закону № 606-XIV.

Крім того, судом враховано, що 29 червня 2016 р. позивачем було самостійно виконано зобов'язання за виконавчим листом, що підтверджується копією заяви ПАТ "ВТБ Банк" про закінчення виконавчого провадження від 4 липня 2016 р. (а.с. 97).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо примусового виконання виконавчого провадження ВП № 50103999 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, що і було зроблено позивачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, чого не було зроблено відповідачем.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправними дії державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області щодо примусового виконання виконавчого провадження № 50103999.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області Мовчун Т.С. про стягнення з боржника виконавчого збору від 29 лютого 2016 р. ВП № 50103999.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.