Справа № 804/2227/14
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 року м. Київ К/800/37349/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.

Суддів: Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2015 рокуу справі №804/2227/14за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лагіон 1» (надалі - ТОВ «Лагіон 1»)

до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (надалі - Лівобережна ОДПІ),

Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

ТОВ «Лагіон 1» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просило скасувати податкові повідомлення-рішення Лівобережної ОДПІ від 23.01.2014 року № та від 23.01.2014 року №.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.07.2015 року, позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з висновками судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на невірне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій і прийняття нового, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач у письмових запереченнях на касаційну скаргу зазначає, що рішення судів попередніх інстанцій прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, ТОВ «Лагіон 1» просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.07.2015 року - без змін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, відповідачем проведено камеральну перевірку позивача з питання визначення правомірності формування залишку від'ємного значення та повноти декларування податкових зобов'язань в декларації з податку на додану вартість за листопад 2013 року, про що складено акт від 27.12.2013 року №2022/1501/33275946.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Лагіон 1» п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) внаслідок неврахування при формуванні показників податкової звітності з податку на додану вартість за листопад 2013 року висновків акту перевірки від 20.03.2013 року №1208/15-3/33275946 та прийнятого на його підставі податкового повідомлення-рішення від 10.04.2013 року № про зменшення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних періодів) у розмірі 2081150,00 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 520287,50 грн., актів перевірок від 21.05.2013 року №2116/15-3/33275946, від 19.06.2013 року №2391/15-3/33275946, від 20.08.2013 року №339/2204/33275946, від 25.09.2013 року №674/2204/33275946, від 29.10.2013 року №1233/2204/33275946, від 29.11.2013 року №1652/2204/33275946, підставою для складення яких став акт перевірки від 20.03.2013 року №1208/15-3/33275946, а також факту невизнання контролюючим органом рішенням від 18.01.2013 року №1549/10/18.2-15 декларації позивача з податку на додану вартість за грудень 2012 року податковою звітністю.

На підставі зазначеного акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.01.2014 року №, згідно з яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 1843465,00 грн., а також податкове повідомлення-рішення від 23.01.2014 року №, згідно з яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 23516,00 грн. за основним платежем та 11758,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодилась колегія апеляційного суду, цілком правильно та обґрунтовано виходив з того, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2014 року у справі №804/5807/13-а, залишеною без змін ухвалами Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2014 року та Вищого адміністративного суду України від 28.07.2015 року, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 10.04.2013 року №.

Крім того, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2014 року у справі №804/5617/13-а, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.02.2015 року, визнано протиправними дії Лівобережної ОДПІ щодо невизнання податкової декларації ТОВ «Лагіон 1» з податку на додану вартість за грудень 2012 року як податкової звітності, скасовано рішення від 18.01.2013 року №1549/10/18.2-15, зобов'язано контролюючий орган прийняти зазначену податкову декларацію з додатками датою її фактичного отримання, зобов'язано Лівобережну ОДПІ відобразити показники податкової декларації позивача з податку на додану вартість за грудень 2012 року в електронних базах даних податкової звітності, в тому числі й в картці особового рахунку ТОВ «Лагіон 1».

Відповідно до ч. 3, ч. 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

При цьому за загальними правилами прийняті податковим органом акти індивідуальної дії (рішення про невизнання податкової звітності або податкове повідомлення-рішення) скасовуються судом з моменту їх прийняття, такі акти не створюють будь-яких правових наслідків.

Отже, оцінюючи зібрані у справі докази, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо задоволення позовних вимог та визнання протиправними й скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків судових інстанцій.

За таких обставин, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: ___________________ Н.Є. Маринчак

Судді: ___________________ Л.І. Бившева

___________________ Т.М. Шипуліна