Справа № 804/15163/15
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техкомплект» до Державної податкової інспекції у Чечелівському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -
4 вересня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Техкомплект» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, у якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 14 травня 2014 року:
- зясувати характер та зміст операцій, які стали підставою для виникнення у позивача права на формування даних податкового обліку;
- дослідити всі первинні документи;
- встановити, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські звязки між позивачем та його контрагентом, дослідити подальший рух активів;
- перевірити наявність у товариства ділової мети, під час здійснення відповідних господарських операцій та відповідно до встановлених обставин зробити вмотивований висновок щодо реальності проведених операцій;
- при новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, повно та обєктивно дослідити обставини справи, дати їм належну юридичну оцінку, в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.
Оскільки провадження у справі вже відкрито, суддя прийняв справу до свого провадження ухвалою від 6 лютого 2017 року.
В обґрунтування позову зазначено, що податок на додану вартість для платників, які зареєстровані як платники ПДВ, не включаються для такого платника податків ані до складу його доходів, ані до складу його витрат отриманих/сплачених у вартості реалізованих/придбаних товарів. Первісною вартістю запасів, що придбані за плату, є собівартість запасів, яка складається з суми, що сплачується згідно із договором постачання продавцю за вирахуванням непрямих податків, до яких відноситься ПДВ. Твердження відповідача щодо продажу товариством раніше придбаних акумуляторних батарей на експорт за ціною нижчою ціни придбання, не відповідає дійсним обставинам справи. Позивач вважає, що податковий кредит сформовано ТОВ «Техкомплект» у повній відповідності до статті 198 Податкового кодексу України, виходячи із договірної ціни придбання товару, а придбаний товар в подальшому використано в оподатковуваних операціях та у межах господарської діяльності підприємства.
В судовому засіданні позивач пояснив, що ним надано всі складені первинні документи на підтвердження вартості, транспортних витрат та митного оформлення товару, експортованого на загальну суму 270374540,40 грн. за весь період, що перевірявся відповідачем. Зазначив, що визначення прибутковості (дохідності операцій), за якими сформовано спірний податковий кредит, як ознаки їх здійснення у межах господарської діяльності підприємства, враховується ціна купівлі та продажу товару без урахування ПДВ. Розрахована за наведеним принципом різниця між ціною купівлі та ціною продажу товару є позитивною, чим спростовуються висновки акту в цій частині.
Відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що визначення ТОВ «Техкомплект» витрат на придбання акумуляторних батарей здійснено без урахування витрат на сплату ПДВ, а валових доходів від реалізації товару з урахуванням бюджетного відшкодування цього податку (зменшення сплати поточних платежів по ПДВ за рахунок сформованого податкового кредиту), що не свідчить про одержання доходу, і тому в сукупності такі операції не відповідають меті підприємницької діяльності-одержання прибутку. Саме визначення бази оподаткування без урахування витрат на сплату ПДВ призвело на думку відповідача до помилкового висновку платником податку про отримання доходу від зазначених операцій, а тому доход є умовним, оскільки досягнутий за рахунок бюджетного відшкодування ПДВ. Таким чином, висновки в акті перевірки від 25.09.2013 року відповідають дійсності та викладені з урахуванням вимог чинного законодавства, доводи позивача не спростовують самого факту встановлених порушень, а отже податкові повідомлення-рішення є правомірними.
В судовому засіданні представниками сторін підтверджено, що первісно податковий кредит позивача при придбанні товару у резидентів відображено у бухгалтерському обліку на підставі первинних документів, у тому числі податкових накладних. В подальшому частина придбаного товару була експортована, що оформлено експортними вантажними митними деклараціями, контролюючий орган підтвердив, що під час перевірки встановлено експортування товару саме придбаного із спірним ПДВ у вартості ціни товару, складські залишки на час перевірки дорівнювали нулю, спір точиться виключно щодо права платника податків на використання податкового кредиту.
В судовому засіданні позивач та представники сторін підтримали обрані правові позиції, представник відповідача зауважив, що його доводи прямо вбачається з акту перевірки та не змінювались під час розгляду справи.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1, пункту 75.2 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, на підставі направлення від 21.08.2013 року №000128, №000121, №000129, проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ «Техкомплект» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за період з 01.04.2011 року по 31.12.2012 року, податку на додану вартість за період з 01.04.2011 року по 31.05.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 року по 31.12.2012 року.
Направлення вручено особисто головному бухгалтеру ТОВ «Техкомплект» 21.08.2013 року.
Висновком акту перевірки встановлено порушення платником податку пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 та статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено податковий кредит з податку на додану вартість в загальній сумі 16574303 грн., у тому числі: за жовтень 2011 року - 1021209 грн., листопад 2011 року - на суму 837108 грн., грудень 2011 року - 1825348 грн., січень 2012 року - 829368 грн., лютий 2012 року - 846121 грн., березень 2012 року - на суму 3269149 грн., квітень 2012 року - 604836 грн., травень 2012 року - на суму 952722 грн., червень 2012 року - на суму 3703231 грн., липень 2012 року - на суму 1795719 грн., жовтень 2012 року - на суму 341299 грн. та грудень 2012 року - на суму 548193 грн.
Згідно акту перевірки порушення призвело до завищення суми ПДВ, що підлягає відшкодуванню у розмірі 9717223 грн., в тому числі: за листопад 2011 року - на суму 1021209 грн., грудень 2011 року - на суму 827824 грн., січень 2012 року - на суму 1220768 грн., квітень 2012 року - на суму 3269149 грн., липень 2012 року - на суму 3378273 грн. та завищення розміру відємного значення сум податку на додану вартість за квітень 2013 року у розмірі 6857080 грн.
Не погодившись з висновками акта перевірки від 25.09.2013 року ТОВ «Техкомплект» подало заперечення від 29.04.2014 року №022, які залишені податковим органом без задоволення.
На підставі акту перевірки податковим органом 14.05.2014 року винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення (т.1 а.с. 4-5):
Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «Техкомплект» подало скаргу до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (вх. №6254/10/С від 29.05.2014 року), яка рішенням про результати розгляду скарги від 28.07.2014 року залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення залишені без змін.
Актом перевірки встановлено наступне (т.1 а.с.6-36):
- перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.04.2011 року по 31.05.2013 року встановлено його завищення всього на 16574303 грн., зведені данні наведені в таблиці (а.акту 34-40, т.1 а.с.9-15);
- перевіркою відображених у рядку 10.1 Декларації «придбання з ПДВ на митній території України товарів та основних фондів з мето їх використання у межах господарської діяльності, які оподатковуються за ставкою 20%» показників за 01.04.2011 року по 31.05.2013 року у загальній сумі 139846556 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив придбання акумуляторних батарей, свинцю, сепараторних стрічок, поліпропілену, транспортних послуг, послуг оренди та інше;
- перевіркою встановлено завищення показників всього на суму 16574303 грн.;
- реалізація акумуляторних батарей на експорт становить 90054324 грн., в той час, коли придбання становить 101107079 грн., в т.ч. ПДВ 16574303 грн.;
- згідно рахунку 281 «товари на складі» станом на 21.12.2012 року становить «0» грн.;
- суми, віднесені до складу податкового кредиту у відповідні місяці від постачальників становлять (а.с.45-46, т.1 а.с.21-22);
- виходячи з цього можна дійти висновку про те, що визначення ТОВ «Техкомплект» витрат на придбання акумуляторних батарей здійснено без урахування витрат на сплату податку на додану вартість, а валових доходів від реалізації товару - з урахуванням бюджетного відшкодування цього податку (зменшення сплати поточних платежів по податку на додану вартість за рахунок сформованого податкового кредиту), що не свідчить про одержання доходу, і тому в сукупності такі операції не відповідають меті підприємницької діяльності - одержання прибутку (а.с.46, т.1 а.с.21);
- в основі формування цін лежить собівартість продукції, яка є нижньою межею ціни, ПДВ є частиною новоствореної вартості, яка сплачується у держбюджет на кожному етапі виробництва продукції, виконання робіт, надання послуг;
- так як ПДВ не враховується при визначенні бази оподаткування податком на прибуток, необхідність виключення ПДВ зі складу собівартості та доходів зумовлена правилами оподаткування податком на прибуток, а саме підпунктом 135.4.1 пункту 135.4 статті 135, пункту 138.8. статті 138, підпункту 139.1.6 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України;
- оскільки ТОВ «Техкомплект» є платником ПДВ, на нього не поширюється дія пункту 139.1.6 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України в частині, яка відноситься до платників податку, які не зареєстровані як платники ПДВ, та до складу витрат яких входять суми ПДВ, сплачених у складі ціни придбаних товарів, вартість яких належить до витрат такого платника податків;
- таким чином, визначення бази оподаткування операцій без урахування витрат на сплату ПДВ призвело до помилкового висновку платника податків про отримання доходу від спірних операцій, а тому дохідність є умовною, оскільки досягнута за рахунок бюджетного відшкодування ПДВ (а.с.47, т.1 а.с.22);
- господарською може бути визнана лише правомірна діяльність платника податку, вчинювана саме з метою отримання прибутку, а не з метою умисного заниження (приховування) податкових зобовязань;
- навмисні дії платника податків, що спрямовані на заниження податкових зобовязання з ПДВ за рахунок вчинення завідомо збиткових операцій, слід розцінювати як такі, що виходять за межі господарської діяльності (а.акту 47);
- зі змісту угод платника податків, дана операція є операцією з продажу товару за ціною, нижчою від ціни придбання, за рахунок чого вбачається навмисне збільшення податкового кредиту, і, як слідство, заниження сплати податкового зобовязання з ПДВ(а.акту 47);
- для запобігання ухиленню від сплати податків одержана податкова вигода не визнається діловою метою правочину (а.акту 48);
- дані операції не містять під собою ділової мети в отриманні прибутку, а спрямовані виключно на отримання доходу за рахунок заниження ПДВ до сплати (а.акту 48);
- купівля товарів побутового та гігієнічного призначення та їх подальша реалізація на експорт за ціною нижче, ніж ціна придбання, не були зумовлені характером виробничої або іншої господарської діяльності товариства, оскільки не мали намір отримання доходу від цих операції. Намір одержати дохід лише в обраний позивачем спосіб шляхом відшкодування ПДВ з бюджету (зменшення сплати поточних платежів по ПДВ за рахунок сформованого податкового кредиту) не можна розглядати як самостійну ділову мету (а.акту 48);
- не можуть вважатися такими, що вчинені з діловою метою операції за наслідками яких платник податків бажає отримати виключно податкову вигоду без здійснення реальної господарської операції (а.акту 48);
- вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно із контрагентами, які не виконують свої податкові зобовязання, зокрема, коли операції здійснюються без посередників з метою штучного формування податкового кредиту, не мають реального товарного характеру, а отже операції по реалізації товарів ТОВ «Техкомплект» також не містять реального характеру. Визнання недійсним нікчемного правочину судом не вимагається (а.акту 48-49);
- нібито укладений між ТОВ «Техкомплект» з продавцями акумуляторних батарей, у яких придбано товар, що в подальшому експортовано по договорам купівлі-продажу не спричинив реального настання юридичних наслідків (а.акту 49);
- зі змісту угод платника податку, дана операція є операцією з продажу товару за ціною, нижчою від ціни придбання, за рахунок чого вбачається навмисне збільшення податкового кредиту, і як, слідство, заниження сплати податкового зобовязання з податку на додану вартість. На думку, податкового органу, це свідчить про те, що операція не відповідає меті підприємницької діяльності одержання прибутку;
- правочин, нібито укладений між ТОВ «Техкомплект» з продавцями акумуляторних батарей, у яких придбано товар, що в подальшому експортовано по договорам купівлі-продажу, не спричинив реального настання юридичних наслідків.
Додатком до акту перевірки №14 визначена ціна придбання товару із ПДВ, суми ПДВ, які на підставі податкових накладних включені до складу податкового кредиту позивача на загальну суму 16851179,86 грн., при цьому актом перевірки вказаний показник визначений у розмірі 16851180 грн. (т.1 а.с.20).
Відхилення ціни продажу на експорт від ціни придбання з ПДВ є абсолютно різним по кожній господарській операції та коливається від 0,60 грн.
Згідно матеріалів справи, у тому числі акту перевірки, суми, віднесені до складу податкового кредиту у відповідні місяці при придбанні платником податків акумуляторів у постачальників становлять (т.1 а.с.21-22, а.акту 45-46):
7) ТОВ «ІН-ВЕСТА»: за жовтень 2011 року 0 грн.; за листопад 2011 року 0 грн.; за грудень 2011 року 0 грн.; за січень 2012 року 0 грн.; за лютий 2012 року 0 грн.; за березень 2012 року 0 грн.; за квітень 2012 року 2358,18 грн.; за травень 2012 року 0 грн.; за червень 2012 року 5306,88 грн.; за липень 2012 року 0 грн.; за жовтень 2012 року 0 грн.; за грудень 2012 року 0 грн.;
Разом до вказаних операціях податковий кредит складає: за жовтень 2011 року 1021208,63 грн.; за листопад 2011 року 837107,62 грн.; за грудень 2011 року 1825348,07 грн.; за січень 2012 року 829368,47 грн.; за лютий 2012 року 846120,73 грн.; за березень 2012 року 3269149,27 грн.; за квітень 2012 року 604835,79 грн.; за травень 2012 року 952722,34 грн.; за червень 2012 року 3703231,33 грн.; за липень 2012 року 1795719,35 грн.; за жовтень 2012 року 341298,77 грн.; за грудень 2012 року 548192,69 грн.
Вирішуючи спір по суті суд виходить із наступного.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Техкомплект» у період, що перевірявся, мав господарські відносини з придбання акумуляторних батарей з наступними контрагентами:
1) Україно-угорським ЗАТ з іноземними інвестиціями «Веста-Дніпро» відповідно до договору купівлі-продажу №118 ВД-06 від 01.06.2006 року, додаткової угоди №163 ВД-11 від 26.12.2011 року (т.10 а.с.38-40) та податкових накладних: від 14.11.2011 року №239 (т.3 а.с.65), від 14.11.2011 року №230 (т. 3 а.с.67), від 08.11.2011 року №128 (т.3 а.с.69), від 08.11.2011 року (т.3 а.с.71), від 04.11.2011 року №78 (т.3 а.с.73), від 30.03.2012 року №402 (т.5 а.с.159) від 30.03.2012 року № 422 (т.5 а.с.161), від 30.12.2011 року №335 (т.5 а.с.170), від 29.12.2011 року №295 (т.5 а.с.172), від 30.12.2011 року №336 (т.5 а.с.176), від 29.12.2011 року №308 (т.5 а.с.180), від 30.12.2011 року №345 (т.5 а.с.184), від 29.12.2011 року №305 (т.5 а.с.186), від 29.12.2011 року №303 (т.5 а.с.190), від 29.12.2011 року №311 (т.5 а.с.191), від 29.12.2011 року №313 (т.5 а.с.198), від 29.12.2011 року №313 (т.5 а.с.200), від 29.12.2011 року №324 (т.5 а.с.202), від 31.12.2011 року №424 (т.5 а.с.206), від 31.12.2011 року №421 (т.5 а.с.210), від 30.12.2011 року №352 (т.5 а.с.214), від 30.12.2011 року №353 (т.5 а.с.218), від 31.12.2011 року №427 (т.5 а.с.222), від 31.12.2011 року №431 (т.5 а.с.224), від 31.12.2011 року №428 (т.5 а.с.228), від 31.12.2011 року №433 (т.5 а.с.232), від 31.12.2011 року №435 (т.5 а.с.236), від 30.12.2011 року №361 (т.5 а.с.240), від 31.12.2011 року №439 (т.5 а.с.242), від 31.12.2011 року №444 (т.5 а.с.246), від 30.12.2011 року №370 (т.5 а.с.248), від 31.12.2011 року №447 (т.5 а.с.250), від 31.12.2011 року №452 (т. 6 а.с.2), від 30.12.2011 року №372 (т. 6 а.с.4), від 31.12.2011 року №455 (т. 6 а.с.6), від 30.12.2011 року №375 (т.6 а.с.10), від 28.05.2012 року №285 (т.6 а.с.240), від 28.05.2012 року №283 (т.6 а.с.242), від 28.05.2012 року №286 (т.6 а.с.244), від 02.04.2012 року №15 (т.7 а.с.41), від 03.04.2012 року №23 (т.7 а.с.43), від 04.04.2012 року №39 (т.7 а.с.45), від 05.04.2012 року №51 (т.7 а.с.47), від 05.04.2012 року №52 (т.7 а.с.49), від 05.04.2012 року №53 (т.7 а.с.51), від 27.06.2012 року №370 (т.8 а.с.184), від 26.07.2012 року №304 (т.8 а.с.186), від 01.06.2012 року №9 (т.9 а.с.128), від 05.06.2012 року №30 (т.9 а.с.132), від 05.06.2012 року №17 (т.9 а.с.134), від 06.06.2012 року №41 (т.9 а.с.136), від 06.06.2012 року №42 (т.9 а.с.138), від 06.06.2012 року №43 (т.9 а.с.140), від 07.06.2012 року №46 (т.9 а.с.142), від 07.06.2012 року №48 (т.9 а.с.144), від 07.06.2012 року №50 (т.9 а.с.146), від 11.06.2012 року №86 (т.9 а.с.148), від 11.06.2012 року №87 (т.9 а.с.150), від 11.06.2012 року №88 (т.9 а.с.152), від 11.06.2012 року №89 (т.9 а.с.154), від 12.06.2012 року №95 (т. 9 а.с.156), від 12.06.2012 року №96 (т.9 а.с.158), від 12.06.2012 року №97 (т.9 а.с.160), від 13.06.2012 року №110 (т.9 а.с.162), від 13.06.2012 року №111 (т.9 а.с.164), від 13.06.2012 року №112 (т.9 а.с.166), від 13.06.2012 року №113 (т.9 а.с.168), від 14.06.2012 року №118 (т.9 а.с.170), від 14.06.2012 року №119 (т.9 а.с.172), від 19.06.2012 року №194 (т.9 а.с.174), від 21.06.2012 року №241 (т.9 а.с.176), від 26.06.2012 року №305 (т.9 а.с.178),
2) ТОВ «Трансмаг» згідно з договором №ТК-003/07 від 12.02.2007 року, додаткової угоди від 01.10.2007 року, додаткової угоди №1 від 08.11.2007 року (т.10 а.с.41-44) та податкових накиданих: від 25.11.2011 року №28 (т.3 а.с.107), від 13.03.2012 року №2 (т.5 а.с.73) від 13.03.2012 року №3 (т.5 а.с.75), від 14.03.2012 року №6 (т.5 а.с.77), від 14.03.2012 року №7 (т.5 а.с.79), від 15.03.2012 року №11 (т.5 а.с.81), від 27.03.2012 року №13 (т.5 а.с.83), від 28.03.202 року №16 (т.5 а.с.85), від 28.03.2012 року №17 (т.5 а.с.87), від 29.03.2012 року №22 (т.5 а.с.89), від 14.12.2011 року №10 (т.6 а.с.12), від 21.12.2011 року №14 (т. 6 а.с.14), від 21.12.2011 року №15 (т.6 а.с.16), від 22.12.2011 року №18 (т.6 а.с.18), від 22.12.2011 року №19 (т.6 а.с.20), від 22.12.2011 року №20 (т.6 а.с.22), від 23.12.2011 року №25 (т.6 а.с.24), від 26.12.2011 року №29 (т.6 а.с.26), від 26.12.2011 року №30 (т.6 а.с.28), від 27.12.2011 року №33 (т.6 а.с.30), від 26.12.2011 року № 30 (т.6 а.с. 32), від 26.12.2011 року №31 (т.6 а.с.34), від 27.12.2011 року №34 (т. 6 а.с.36), від 27.12.2011 року №35 (т. 6 а.с.38), 27.12.2011 року №36 (т.6 а.с.40), від 28.12.2011 року №37 (т.6 а.с.42), від 28.12.2011 року №38 (т.6 а.с.44), від 29.12.2011 року №40 (т.6 а.с.46), від 30.04.2012 року №24 (т.7 а.с.6), від 29.05.2012 року №33 (т.7 а.с.8), від 29.05.2012 року №34 (т.7 а.с.10), від 29.05.2012 року №35 (т.7 а.с.12), від 17.04.2012 року №2 (т.7 а.с.35), від 06.02.2012 року №1 (т.7 а.с.126), від 16.01.2012 року №4 (т.7 а.с.128), від 09.02.2012 року №6 (т.7 а.с.130), від 22.02.2012 року №17 (т.7 а.с.132), від 22.02.2012 року №18 (т.7 а.с.134), від 27.02.2012 року № 37 (т.7 а.с.136), від 16.01.2012 року №5 (т.7 а.с. 227), від 16.01.2012 року №10 (т.7 а.с.229), від 20.01.2012 року №14 (т.7 а.с.231), від 23.01.2012 року №15 (т.7 а.с.233), від 23.01.2012 року №18 (т.7 а.с.235), від 12.07.2012 року №1 (т.8 а.с.188), від 12.07.2012 року №2 (т.8 а.с.190), від 12.07.2012 року №3 (т.8 а.с.192), від 12.07.2012 року №4 (т.8 а.с.194), від 12.07.2012 року №5 (т.8 а.с.196), від 16.07.2012 року №10 (т.8 а.с.198), від 18.07.2012 року №11 (т.8 а.с.200), від 24.07.2012 року №12 (т.8 а.с.202), від 25.07.2012 року №13 (т.8 а.с.204), від 25.07.2012 року №14 (т.8 а.с.206), від 26.07.2012 року №18 (т.8 а.с.208), від 27.07.2012 року №19 (т.8 а.с.210), від 27.07.2012 року №20 (т.8 а.с.212), від 27.07.2012 року №21 (т.8 а.с.214), від 27.07.2012 року №22 (т.8 а.с.216), від 05.09.2011 року №16 (т.9 а.с.31), від 05.09.2011 року №17 (т.9 а.с.33), від 19.09.2011 року № 32 (т.9 а.с.35), від 21.06.2012 року №7 (т.9 а.с.180), від 21.06.2012 року №6 (т.9 а.с.182), від 26.06.2012 року №15 (т.9 а.с.184), від 26.06.2012 року №9 (т.9 а.с.186), від 26.06.2012 року №10 (т.9 а.с.188), від 26.06.2012 року №11 (т.9 а.с.190), від 26.06.2012 року №12 (т.9 а.с.192), від 26.06.2012 року №13 (т.9 а.с.194), від 27.06.2012 року №19 (т.9 а.с.196), від 27.06.2012 року №20 (т.9 а.с.198), від 27.06.2012 року №21 (т.9 а.с.200), від 27.06.2012 року №23 (т.9 а.с.202), від 27.06.2012 року №23 (т.9 а.с.204), від 27.06.2012 року №22 (т.9 а.с.206), від 28.06.2012 року №29 (т.9 а.с.208), від 28.06.2012 року №32 (т.9 а.с.210), від 28.06.2012 року №33 (т.9 а.с.212), від 29.06.2012 року №37 (т.9 а.с.214), від 29.06.2012 року №38 (т.9 а.с.216);
3) ТОВ «Промислові енергетичні системи» відповідно до договору №ТК-19/08 від 14.05.2008 року, додаткової угоди №1/1 від 03.10.2008 року, додаткової угоди №3 від 21.11.2011 року (т.10 а.с.48-51) та податкових накладних: від 30.11.2011 року №90 (т.3 а.с.93), від 28.11.2011 року №68 (т.3 а.с.95), від 29.11.2011 року №73 (т.3 а.с.97), від 29.11.2011 року №81 (т.3 а.с.99), від 04.11.2011 року №8 (т.3 а.с.101), від 30.11.2011 року №85 (т.3 а.с.103), від 08.11.2011 року №35 (т.3 а.с.105), від 01.03.2012 року №7 (т.5 а.с.121), від 02.03.2012 року №14 (т.5 а.с.123), від 03.03.2012 року №15 (т.5 а.с.125), від 03.03.2012 року №16 (т.5 а.с.127), від 03.03.2012 року №17 (т.5 а.с.129), від 03.03.2012 року №18 (т.5 а.с.131), від 07.03.2012 року №27 (т.5 а.с.133), від 21.12.2011 року №51 (т.6 а.с.86), від 21.12.2011 року №52 (т.6 а.с.88), від 21.12.2011 року №54 (т.6 а.с.90), від 29.12.2011 року №75 (т.6 а.с.92), від 29.12.2011 року №76 (т.6 а.с.94), від 30.12.2011 року №84 (т.6 а.с.96), від 30.12.2011 року №85 (т.6 а.с.98), від 30.12.2011 року №86 (т.6 а.с.100), від 30.12.2011 року №87 (т.6 а.с.102), від 30.12.2011 року №87 (т.6 а.с.104), від 30.12.2011 року №88 (т.6 а.с.106), від 30.12.2011 року №89, від 31.12.2011 року №95 (т.6 а.с.110), від 01.02.2012 року №1 (т.7 а.с.76), від 01.02.2012 року №2 (т.7 а.с.78), від 01.02.2012 року №3 (т.7 а.с.80), від 02.02.2012 року №11 (т.7 а.с.82), від 02.02.2012 року №13 (т.7 а.с.84), від 02.02.2012 року № 15 (т.7 а.с.15), від 02.02.2012 року №16 (т.7 а.с.88), від 07.02.2012 року №33 (т.7 а.с.90), від 07.02.2012 року №35 (т.7 а.с.92), від 09.02.2011 року №42 (т.7 а.с. 94), від 09.02.2012 року №43 (т.7 а.с.96), від 09.02.2012 року №44 (т.7 а.с.98), від 10.01.2012 року № 1 (т.7 а.с.147), від 10.01.2012 року № 2 (т.7 а.с. 149), від 10.01.2012 року № 3 (т.7 а.с. 151), від 30.01.2012 року № 34 (т.7 а.с. 153), від 30.01.2012 року №35 (т.7 а.с. 155), від 30.01.2012 року №39 (т.7 а.с.157), від 30.01.2012 року № 41 (т.7 а.с. 159), від 30.01.2012 року № 42 (т.7 а.с. 161), від 30.01.2012 року № 43 (т.7 а.с. 163), від 30.01.2012 року № 44 (т.7 а.с. 165), від 31.01.2012 року № 46 (т.7 а.с. 167), № 48 (т.7 а.с. 169), від 31.01.2012 року № 49 (т.7 а.с. 171), від 07.09.2011 року № 17 (т.9 а.с.37), від 07.09.2011 року № 16 (т.9 а.с. 39);
4) ТОВ «Ін-Веста» - договір № ТК-28/08 від 28.08.2008 року, додаткова угода № 2 від 21.11.2011 року (т.10 а.с.56-58), податкові накладні: від 27.04.2012 року № 162 (т.7 а.с. 39), від 15.06.2012 року № 51 (т.9 а.с. 126), ;
5) ТОВ «Рекуперація свинцю» відповідно до договору № 22Р-08/АКБ від 03.11.2008 року, додаткової угоди № 5 від 26.12.2012 року (т.10 а.с.36-37) та податкових накладних: від 15.11.2011 року №9 (т.3 а.с. 75), від 15.11.2011 року №10 (т.3 а.с. 77), від 15.11.2011 №11 (т.3 а.с. 79), від 15.11.2011 року №12 (т.3 а.с. 81), від 24.11.2011 року (т.3 а.с. 83), від 16.03.2012 року № 4 (т. 5 а.с. 91), від 16.03.2012 року № 5 (т.5 а.с. 93), від 16.03.2012 року № 6 (т.5 а.с.95), від 16.03.2012 року № 7 (т. 5 а.с. 97), від 16.03.2012 року №12 (т.5 а.с. 99), від 16.03.2012 року № 13 (т.5 а.с. 101), від 19.03.2012 року (т. 5 а.с. 103), від 19.03.2012 року № 15 (т.5 а.с. 105), від 19.03.2012 року № 16 (т. 5 а.с. 107), від 19.03.2012 року № 17 (т.5 а.с. 109), від 19.03.2012 року № 19 (т. 5 а.с. 111), від 19.03.2012 року № 20 (т.5 а.с. 113), від 12.12.2011 року №10 (т.6 а.с. 54), від 20.12.2011 року № 35 (т.6 а.с. 58), від 29.05.2012 року №19 (т.6 а.с.246), від 29.05.2012 року № 20 (т.6 а.с. 248), від 30.05.2012 року № 23 (т.6 а.с.250), від 30.05.2012 року № 24 (т.7 а.с.2), від 13.04.2012 року № 17 (т.7 а.с. 53), від 06.04.2012 року № 8 (т.7 а.с. 55), від 12.04.2012 року № 12 (т.7 а.с. 57), від 12.04.2012 року № 14 (т.7 а.с. 59), від 12.04.2012 року №15 (т.7 а.с. 61), від 13.04.2012 року №19 (т.7 а.с. 63), від 13.04.2012 року № 20 (т.7 а.с. 65), від 13.04.2012 року № 21 (т.7 а.с.67), від 17.04.2012 року №26 (т.7 а.с. 69), від 08.02.2012 року № 13 (т.7 а.с. 100), від 08.02.2012 року №14 (т.7 а.с. 102), від 08.02.2012 року № 16 (т.7 а.с.104), від 08.02.2012 року № 17 (т.7 а.с. 106), від 08.02.2012 року № 18 (т.7 а.с. 108), від 08.02.2012 року № 19 (т.7 а.с.110), від 08.02.2012 року № 200 (т.7 а.с. 112), від 09.02.2012 року № 21 (т.7 а.с. 114), від 09.02.2012 року № 22 (т.7 а.с. 116), від 09.02.2012 року № 23 (т.7 а.с. 118), від 16.02.2012 року №29 (т.7 а.с. 120), від 16.02.2012 року № 30 (т.7 а.с. 122), від 16.02.2012 року № 31 (т.7 а.с. 124), від17.01.2012 року № 4 (т.4 а.с. 203), від 17.01.2012 року № 5 (т.5 а.с. 205), від 17.01.2012 року № 6 (т.7 а.с. 207), від 17.01.2012 року № 7 (т.7 а.с. 209), від 18.01.2012 року № 15 (т.7 а.с. 211), від 18.01.2012 року № 16 (т.7 а.с.213), від 18.01.2012 року № 17 (т.7 а.с. 215), від 18.1.2012 року № 18 (т.7 а.с. 217), від 19.01.2012 року № 22 (т.7 а.с. 219), від 26.01.2012 року № 33 (т.7 а.с. 221), від 27.01.2012 року № 37 (т.7 а.с. 223), від 26.01.2012 року № 35 (т.7 а.с. 225), від 18.07.2012 року № 2 (т.8 а.с. 242), від 18.07.2012 року № 3 (т.8 а.с. 244), від 18.07.2012 року № 4 (т. 8 а.с. 246), від 19.07.2012 року № 6 (т.8 а.с. 248), від 19.07.2012 року № 7 (т.8 а.с. 250), від 19.07.2012 року № 7 (т.9 а.с.2), від 19.07.2012 року № 8 (т.9 а.с. 4), від 19.07.2012 року № 10 (т.9 а.с. 6), від 19.07.2012 року №10 (т.9 а.с. 8), від 19.07.2012 року № 11 (т.9 а.с. 10), від 20.07.2012 року № 12 (т.9 а.с. 12), від 20.07.2012 року № 13 (т.9 а.с. 14), від 20.07.2012 року № 14 (т.9 а.с. 16), від 20.07.2012 року № 15 (т.9 а.с. 18), від 20.07.2012 року № 16 (т.9 а.с. 20), від 20.07.2012 року №17 (т.9 а.с. 22), від 30.07.2012 року № 26 (т.9 а.с. 24), від 19.09.2011 року № 25 (т.9 а.с. 41), від15.09.2011 року № 15 (т.9 а.с. 43), від 19.09.2011 року № 23 (т.9 а.с.45), від 19.09.2011 року № 24 (т.9 а.с. 47), від 19.09.2011 року № 26 (т.9 а.с. 49), від 16.09.2011 року № 17 (т.9 а.с. 51), від 16.09.2011 року № 18 (т.9 а.с.53), від 15.09.2011 року № 13 (т.9 а.с.55), від 14.09.2011 року № 2 (т.9 а.с. 57), від 14.09.2011 року № 3 (т.9 а.с. 59), від 14.09.2011 року №4 (т.9 а.с.61), від 14.09.2011 року № 5 (т.9 а.с.63), від 14.09.2011 року № 6 (т.9 а.с.65), від 14.09.2011 року № 7 (т.9 а.с.67), від 14.09.2011 року № 8 (т.9 а.69), від 15.09.2011 року № 9 (т.9 а.с. 71), від 15.09.2011 року № 11 (т.9 а.с. 73), від 15.09.2011 року № 12 (т.9 а.с. 75), від 05.06.2012 року № 2 (т.9 а.с.89), від 15.06.2012 року № 14 (т.9 а.с. 91), від 15.06.2012 року № 15 (т.9 а.с. 93), від 15.06.2012 року №16 (т.9 а.с.95), від 15.06.2012 року №17 (т.9 а.с.97), від 15.06.2012 року №19 (т.9 а.с.99), від 20.06.2012 року №23 (т.9 а.с.101), від 20.06.2012 року №24 (т.9 а.с.103), від 20.06.2012 року №25 (т.9 а.с.105), від 20.06.2012 року №27 (т.9 а.с.107), від 20.06.2012 року №28 (т.9 а.с.109), від 20.06.2012 року №30 (т.9 а.с.111), від 20.06.2012 року №29 (т.9 а.с.113), від 20.06.2012 року №31 (т.9 а.с.115), від 21.06.2012 року №32 (т.9 а.с.117), від 21.06.2012 року №33 (т.9 а.с.119), від 21.06.201 року №34 (т.9 а.с.121), від 27.07.2012 року №23 (т.9 а.с.218);
6) ТОВ «Веста Індастріал» - договір №17 ВІ-08/АКБ від 03.11.2008 року, додаткова угода №4 від 28.12.2010 року, додаткова угода №5 від 28.12.2011 року (т.10 а.с.52-55) та податкових накладних: від 23.09.2011 року №23 (т.9 а.с.77), від 23.09.2011 року №24 (т.9 а.с.79), від 26.09.2011 року №34 (т.9 а.с.81);
7) ПП Кузьменко ОСОБА_5 договір №ТК-12/09 від 27.02.2009 року, додаткова угода № 4 від 21.11.2011 року (т.10 а.с.45-47) та податкових накладних: від 07.03.2012 року №19 (т.5 а.с.115), від 12.03.2012 року №21 (т.5 а.с.117), від 13.03.2012 року №25 (т.5 а.с.119), від 31.12.2011 року №34 (т.6 а.с.48), від 29.12.2011 року №32 (т.6 а.с.50), від 29.12.2011 року №31 (т.6 а.с.52);
8) ВАТ «Дніпровський машинобудівний завод» згідно договору №ТК-16/11 від 29.04.2011 року, додаткової угоди №1 від 05.12.2011 року (т.10 а.с.59-62) та податкових накладних: від 23.11.2011 року №55 (т.3 а.с.85), від 23.11.2011 року №57 (т.3 а.с.87), від 23.11.2011 року №54 (т.3 а.с.89), від 10.11.2011 року №16 (т.3 а.с.91), від 07.03.2012 року №11 (т.5 а.с.137), від 12.03.2012 року №16 (т.5 а.с.139), від 20.03.2012 року №27 (т.5 а.с.141), від 21.03.2012 року № 28 (т.5 а.с.143), від 22.03.2012 року №29 (т.5 а.с.145), від 22.03.2012 року №31 (т.5 а.с.147), від 26.03.2012 року №35 (т.5 а.с.149), 26.03.2012 року №36 (т.5 а.с.151), від 27.03.2012 року №42 (т.5 а.с.153), від 27.03.2012 року №43 (т.5 а.с.155), від 27.03.2012 року №44 (т.5 а.с.157), від 06.12.2011 року №36 (т.6 а.с.60), від 06.12.2011 року №37 (т.6 а.с.62), від 30.12.2011 року №142 (т.6 а.с.64), від 01.12.2011 року №27 (т.6 а.с.66) від 01.12.2011 року №30 (т.6 а.с.68), від 02.12.2011 року №34 (т.6 а.с.70), від 02.12.2011 року №35 (т.6 а.с.72), від 28.12.2011 року №138 (т.6 а.с.74), від 07.12.2011 року №39 (т.6 а.с.76), від 16.12.2011 року №126 (т.6 а.с.78) від 16.12.2011 року №128 (т.6 а.с.80), від 29.12.2011 року №137 (т.6 а.с.82), від 30.12.2011 року №141 (т.6 а.с.84), від 15.05.2012 року №10 (т.6 а.с.213), від 16.05.2012 року №11 (т.6 а.с.214), від 16.05.2012 року №11 (т.6 а.с.216), від 15.05.2012 року №10 (т.6 а.с.217), від 15.05.2012 року №10 (т.6 а.с.219), від 16.05.2012 року №11 (т.6 а.с.220), від 16.05.2012 року №11 (т.6 а.с.222), від 15.05.2012 року №10 (т.6 а.с.223), від 15.05.2012 року №10 (т.6 а.с.225), від 16.05.2012 року №11 (т.6 а.с.226), від 15.05.2012 року №10 (т.6 а.с.228), від 16.05.2012 року №11 (т.6 а.с.229), від 25.05.2012 року №22 (т.6 а.с.231), від 16.05.2012 року №11 (т. а.с.233), від 15.05.2012 року №10 (т.6 а.с.234), від 25.05.2012 року №25 (т.6 а.с.236), від 03.02.2012 року №28 (т.7 а.с.138), від 06.02.2012 року №31 (т.7 а.с.140), від 10.01.2012 року №7 (т.7 а.с.173), від 10.01.2012 року №9 (т.7 а.с.175), від 10.01.2012 року №11 (т.7 а.с.177), від 10.01.2012 року №13 (т.7 а.с.179), від 10.01.2012 року №15 (т.7 а.с.181), від 10.01.2012 року №17 (т.7 а.с.183), від 12.01.2012 року №21 (т.7 а.с.185), від 12.01.2012 року №23 (т.7 а.с.187), від 19.01.2012 року №39 (т.7 а.с.189), від 20.01.2012 року №47 (т.7 а.с.191), від 20.01.2012 року №48 (т.7 а.с.193), від 20.01.2012 року №50 (т.7 а.с.195), від 25.01.2012 року №135 (т.7 а.с.197), від 25.01.2012 року №136 (т.7 а.с.199), від 25.01.2012 року №138 (т.7 а.с.201), від 20.07.2012 року №31 (т.8 а.с.218), від 23.07.2012 року №38 (т.8 а.с.220), від 23.07.2012 року №36 (т.8 а.с.222), від 23.07.2012 року №32 (т.8 а.с.224), від 24.07.2012 року №45 (т.8 а.с.226), від 24.07.2012 року №46 (т.8 а.с.228), від 24.07.2012 року №43 (т.8 а.с.230), від 24.07.2012 року №44 (т.8 а.с.232), від 24.07.2012 року №42 (т.8 а.с.234), від 24.07.2012 року №41 (т.8 а.с.236), від 24.07.2012 року №40 (т.8 а.с.238), від 24.07.2012 року №39 (т.8 а.с.240);
9) ТОВ «Веста Ритейл» згідно до договору купівлі-продажу від 28.04.2009 року №ТК-28/09 (т.15 а.с.33-34), додаткової угоди №1 до договору від 24.12.2009 року (т.15 а.с.35), додаткової угоди №2 до договору від 28.04.2009 року (т.15 а.с.36), додаткової угоди №3 до договору від 25.03.2011 року (т.15 а.с.37) та податкових накладних: від 19.03.2012 року № 35 (т.5 а.с.135), від 03.05.2012 року №3 (т.7 а.с.14), від 04.05.2012 року №6 (т.7 а.с.16), від 07.05.2012 року №11 (т.7 а.с.18), від 07.05.2012 року №11 (т.7 а.с.21), від 07.05.2012 року №12 (т.7 а.с.23), від 29.05.2012 року №62 (т.7 а.с.25), від 29.05.2012 року №63 (т.7 а.с.27), від 29.05.2012 року №65 (т.7 а.с.29);
10) ПП Лінчевський ОСОБА_6 відповідно до договору купівлі-продажу від 19.07.2010 року №ТК-14/10 (т.15 а.с.38-39), додаткової угоди до договору №ТК-14/10 №1 від 22.11.201 року, від 24.04.2012 року № 36 (т.7 а.с.37).
Відповідно до вказаних договорів продавці продали, а покупець ТОВ «Техкомплект» придбав акумуляторні батареї. Поставка продукції здійснюється на склад покупця за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Будівельників, 34 або на умовах самовивозу зі складу продавця за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Будівельників, 34. Товар поставляється в упаковці, пригідній до транспортування. Вартість тари, упаковки та навантаження та транспорт входить до вартості товару.
Придбані за вказаними договорами акумуляторні батареї були реалізовані ТОВ «Техкомплект» на експорт відповідно до наданих контрактів та ВМД з:
1. ТОВ «ТД-Веста» (м. Ростов-на-Дону, Росія) контракт №АКБ-108 від 19.03.2008 року (т.1 а.с. 69-70) та контракт №АКВ-2709 від 29.12.2009 року (т.1 а.с. 67-68) та згідно ВМД від 19.09.2011 року №110000014/2011/414368 (т.8 а.с.10-11), від 21.09.2011 року №110000014/2011/414331 (т.8 а.с.18-19).
Відповідно до контрактів з ТОВ «ТД-Веста» відвантаження продукції здійснюється на умовах поставки DAF кордон Україна Росія, відповідно до ІНКОТЕРМС 2000 року. За умов поставки автомобільним транспортом, постачання товару на умовах FCA-м. Дніпропетровськ, або DDU м. Ростов-на-Дону (ІНКОТЕРМС), про що зазначається у специфікації (п. 2.5. контрактів). Податки, збори, мито, що виникають за вказаними контрактами, які повинні бути сплачені в країні продавця, сплачує продавець, а витрати в країні покупця, включаючи податки, мито та збори сплачує покупець (п. 3.8. контракту № АКВ-2709). Пунктами 5.1 та 5.4 контракту встановлено, що товар, який поставляється продавцем, повинен бути упакований та замаркірований таким чином, щоб забезпечити його зберігання при транспортуванні. Вартість тари, упаковки та маркірування враховується в ціну на товар та додаткової оплати не потребує.
2. З ТОВ «Сahandar 2008» (м. Габала, Республіка Азербайджан) №АКВ-709 від 24.03.2009 року (т.1 а.с.73-74) та згідно ВМД від 24.01.2012 року №110120000/2012/400827 (т.4 а.с.145-146), від 12.12.2011 року №110000014/2011/419392 (т.6 а.с.131-132).
Відповідно до контракту з ТОВ «Сahandar 2008» відвантаження продукції здійснюється на умовах поставки DAFмитниця Росія Азербайджан (станція переходу Самур) (п. 2.4. контракту). Податки, збори, мито, що виникають за вказаними контрактами, які повинні бути сплачені в країні продавця, сплачує продавець, а витрати в країні покупця, включаючи податки, мито та збори сплачує покупець (п. 3.6 контракту). Пунктами 5.1 та 5.4 контракту встановлено, що товар, який поставляється продавцем, повинен бути упакований та замаркірований таким чином, щоб забезпечити його зберігання при транспортуванні. Вартість тари, упаковки та маркірування враховується в ціну на товар та додаткової оплати не потребує.
3. З ТОВ «MMS-Group» (м. Кутаїсі, Грузія) №АКБ-1009 від 27.03.2009 року (т.1 а.с.77-78) та відповідно до ВМД: від 08.06.2012 року № 110120000/2012/407881 (т.2 а.с.248-249).
Відповідно до контракту з ТОВ «MMS-Group» відвантаження товару здійснюється залізничним транспортом на умовах СРТ м. Кутаїсі. Податки, збори, мито, що виникають за вказаними контрактами, які повинні бути сплачені в країні продавця, сплачує продавець, а витрати в країні покупця, включаючи податки, мито та збори сплачує покупець (п. 3.6. контракту). Пунктами 5.1 та 5.4 контракту встановлено, що товар, який поставляється продавцем, повинен бути упакований та замаркірований таким чином, щоб забезпечити його зберігання при транспортуванні. Вартість тари, упаковки та маркування враховується в ціну на товар та додаткової оплати не потребує.
4. З ТОВ «Mega-Mebiko» (м. Ташкент, Узбекистан) відповідно до контракту №АКВ-1609 від 08.07.2009 року (т.1 а.с.75-76) та згідно ВМД: від 12.01.2012 року №110000014/2012/400264 (т.4 а.с.121-122).
Відповідно до контракту з ТОВ «Mega-Mebiko» поставка товару продавцем покупцю здійснюється на умовах DAFмитниця Казахстан/Узбекистан (ст. Сари-Агач), відповідно до ІНКОТЕРМС 2000 року (п. 2.6. контракту). Податки, збори, мито, що виникають за вказаними контрактами, які повинні бути сплачені в країні продавця, сплачує продавець, а витрати в країні покупця, включаючи податки, мито та збори сплачує покупець. Банківські витрати на території Республіки Узбекистан відносяться на рахунок покупця, банківські витрати за межами Республіки Узбекистан - за рахунок продавця. (п. 3.6. контракту). Пунктами 5.1 та 5.4 контракту встановлено, що товар, який поставляється продавцем, повинен бути упакований та замаркірований таким чином, щоб забезпечити його зберігання при транспортуванні. Вартість тари, упаковки та манкіровки враховується в ціну на товар та додаткової оплати не потребує.
6. ТОО «Акумуляторний центр «Алатау» (м. Алмати, Казахстан) згідно контракту №АКВ-610 від 29.04.2010 року, умови поставки DDU-Казахстан (п. 2.1 контракту). В п. 3.2 контракту зазначено, що ціна на товар включає доставку товару на умовах DDU-Казахстан (станція Алма-Ати - 1 КЗХ Ж/Д код станції 700007), відповідно до ІНКОТЕРМС-2000, вартість технічної документації, тари, упаковки, маркірування, транспортування. Пунктами 4.3-4.4 контракту зазначено, що продавець несе всі витрати, повязані з поставкою товару до місця його поставки ст. Алма-Ати КЗХ Ж/Д, а покупець несе всі витрати, повязані з товаром з моменту доставки. Податки, збори, мито, що виникають за вказаними контрактами, які повинні бути сплачені в країні продавця, сплачує продавець, а витрати в країні покупця, включаючи податки, мито та збори сплачує покупець (т.1 а.с.71-72).
Експорт оформлено ВМД від 16.02.2012 року № 110120000/2012/402115 (т.2 а.с.177-178), від 14.03.2012 року № 110120000/2012/403423 (т.2 а.с.180-181), від 14.03.2012 року №110120000/2012/403427 (т.2 а.с.184-185), від 14.03.2012 року №110120000/2012/403428 (т.2 а.с.188-189), від 19.03.2012 року №110120000/2012/403688 (т.2 а.с.192-193), від 22.03.2012 року №110120000/2012/403914 (т.2 а.с.196-197), від 22.03.2012 року №110120000/2012/403919 (т.2 а.с. 200-201), від 22.03.2012 року №110120000/2012/403920 (т.2 а.с.204-205), від 19.03.2012 року №110120000/2012/403688 (а.с.208-209), від 19.03.2012 року №110120000/2012/403689 (т.2 а.с.212-213), від 29.03.2012 року №110120000/2012/404270 (т.2 а.с.216-217), від 29.03.2012 року №110120000/2012/404271 (т.2 а.с.220-221), від 30.05.2012 року №110120000/2012/407425 (т.2 а.с.228-229), від 30.05.2012 року №110120000/2012/407427 (т.2 а.с.232-233), від 30.05.2012 року №110120000/2012/407428 (т.2 а.с. 236-237), від 31.05.2012 року №110120000/2012/407509 (т.2 а.с.240-241), від 31.05.2017 року №110120000/2012/407512 (т.2 а.с.244-245), від 12.06.2012 року №110120000/2012/408033 (т.3 а.с.2-3), від 12.06.2012 року №110120000/2012/408034 (т.3 а.с.8-9), від 12.06.2012 року №110120000/2012/408035 (т.3 а.с.12-13), від 17.06.2012 року №110120000/2012/408036 (т.3 а.с.16-17), від 12.06.2012 року №110120000/2012/408042 (т.3 а.с.20-21), від 12.06.2012 року №110120000/2012/408065 (т.3 а.с.24-25), від 03.02.2012 року №110120000/2012/401448 (т.3 а.с.136-137), від 03.02.2012 року №110120000/2012/401450 (т.3 а.с.140-141), від 03.02.2012 року №110120000/2012/401452 (т.3 а.с.144-145) від 03.02.2012 року №110120000/2012/401453 (т.3 а.с.148-149), від 03.02.2012 року №110120000/2012/401454 (а.с.152-153), від 09.12.2012 року №110120000/2012/401714 (т.3 а.с.164-165), від 09.02.2012 року №110120000/2012/401718 (т.3 а.с.168-169), від 09.02.2012 року №110120000/2012/401720 (т.3 а.с.172-173), від 13.02.2012 року №110120000/2012/401889 (т.3 а.с. 176-177), від 13.02.2012 року №110120000/2012/401890 (т.3 а.с.180-181), від 13.02.2012 року №110120000/2012/401891 (т.3 а.с.184-185), від 13.02.2012 року №110120000/2012/401906 (т.3 а.с.188-189), від 06.01.2012 року №110000014/2012/400129 (т.4 а.с.97-98), від 06.01.2012 року №110000014/2012/400131 (т.4 а.с.101-102), від 06.01.2012 року №110000014/2012/400132 (т.4 а.с.105-106), від 06.01.2012 року №110000014/2012/400133 (т.4 а.с.109-110), від 12.07.2012 року №110120000/2012/409726 (т.5 а.с.19-20), від 12.07.2012 року №110120000/2012/409727 (т.5 а.с.23-24), від 12.07.2012року №110120000/2012/409728 (т.5 а.с.27-28), від 12.07.2012 року №110120000/2012/409729 (т.5 а.с.31-32), від 12.07.2012 року №110120000/2012/409731 (т.5 а.с.35-36), від 29.12.2011 року №110000014/2011/420439 (т.6 а.с.167-168), від 29.12.2011 року №110000014/2011/420441 (т.6 а.с.171-172), від 21.09.2011 року №110000014/2011/414331 (т.8 а.с.18-19).
7. З ТОВ «Торгівельний дом «Істочник току Курський» (м. Курськ, Росія) згідно контрактів №АКВ-411 від 23.05.2011 року (т.1 а.с.57-58), №АКВ-511 від 23.05.2011 року (т.1 а.с.65-66); № АКВ-611 від 08.09.2011 року (т.1 а.с.59-61); №АКВ-711 від 08.09.2011 року (т.1 а.с.62-64); №АКВ-01/12 від 25.06.2012 року (т.1 а.с.55-56).
Митне оформлення підтверджено ВМД від 26.06.2012 року №110120000/2012/408886 (т.3 а.с.28-29), від 26.06.2012 року №110120000/2012/408888 (т. 3 а.с.32-33), від 26.06.2012 року №110120000/2012/408896 (т.3 а.с.36-37), від 26.06.2012 року №110120000/2012/408897 (т.3 а.с.40-41), від 27.06.2012 року №110120000/2012/408972 (т.3 а.с.44-45), від 27.06.2012року №110120000/2012/408989 (т.3 а.с.48-49), від 27.06.2012 року №110120000/2012/408996 (т.3 а.с.52-53), від 27.06.2012 року №110120000/2012/408997 (т.3 а.с.56-57), від 27.01.2012 року №110120000/2012/401039 (т.3 а.с.112-113), від 27.01.2012 року №110120000/2012/401040 (т.3 а.с.116-117), від 27.01.2012 року №110120000/2012/401044 (т.3 а.с.120-121), від 27.01.2012 року №110120000/2012/401045 (т.3 а.с.124-125), від 31.01.2012 року №110120000/2012/401251 (т.3 а.с.128-129), від 01.02.2012 року №110120000/2012/401322 (т.3 а.с.132-133), 07.02.2012 року №110120000/2012/401580 (т.3 а.с.156-157), від 08.02.2012 року №110120000/2012/401651 (т.3 а.с.160-161), від 19.07.2012 року №110120000/2012/411040 (т.3 а.с.196-197), від 19.07.2012 року №110120000/2012/410142 (т.3 а.с.200-201), від 19.07.2012 року №110120000/2012/410143 (т.3 а.с.204-205), від 19.07.2012 року №110120000/2012/410147 (т.3 а.с.208-209), від 19.07.2012 року №110120000/2012/410148 (т.3 а.с.212-213), від 19.07.2012 року №110120000/2012/410149 (т.3 а.с.216-217), від 19.07.2012 року №110120000/2012/410150 (т.3 а.с.220-221), від 19.07.2012 року №110120000/2012/410151 (т.3 а.с.224-225), від 20.07.2012 року №110120000/2012/410221 (т.3 а.с.228-229), від 20.07.2012 року №110120000/2012/410222 (т.3 а.с.232-233), від 20.07.2012 року №110120000/2012/410225 (т.3 а.с.236-237), від 20.07.2012 року №110120000/2012/410228 (т.3 а.с.240-241), від 20.07.2012 року №110120000/2012/410229 (т.3 а.с.244-245), від 20.07.2012 року №110120000/2012/410231 (т.3 а.с.248-249), від 20.07.2012 року №110120000/2012/410232 (т.4 а.с.2-3), від 20.07.2012 року №110120000/2012/400233 (т.4 а.с.6-7), від 24.07.2012 року №110120000/2012/410386 (т.4 а.с.10-11), від 24.07.2012 року №110120000/2012/410389 (т.4 а.с.13-14), від 24.07.2012 року №110120000/2012/410390 (т.4 а.с.16-17), від 24.07.2012 року №110120000/2012/410391 (т.4 а.с. 19-20), від 24.07.2012 року №110120000/2012/410392 (т.4 а.с.22-23), від 25.07.2012 року №110120000/2012/410456 (т.4 а.с.25-26), від 25.07.2012 року №110120000/2012/410471 (т.4 а.с.29-30), від 25.07.2012 року №110120000/2012/410473 (т.4 а.с.33-34), від 25.07.2012 року №110120000/2012/410475 (т.4 а.с.37-38), від 26.07.2012 року №110120000/2012/410559 (т.4 а.с.41-42), від 26.07.2012 року №110120000/2012/410560 (т.4 а.с.45-46), від 26.07.2012 року №110120000/2012/410568 (т.4 а.с.49-50), від 27.07.2012року №110120000/2012/410633 (т.4 а.с.53-54), від 27.07.2012 року №110120000/2012/410635 (т.4 а.с.57-58), від 27.07.2012 року №110120000/2012/410639 (т.4 а.с.61-62), від 27.07.2012 року №110120000/2012/410640 (т.4 а.с.65-66), від 27.07.2012 року №110120000/2012/410642 (т.4 а.с.69-70), від 27.07.2012 року №110120000/2012/410644 (т.4 а.с.73-74), від 27.07.2012 року №110120000/2012/410648 (т.4 а.с.77-78), від 30.07.2012 року №110120000/2012/410734 (т.4 а.с.81-82), від 30.07.2012 року №110120000/2012/410744 (т.4 а.с.85-86), від 01.08.2012 року №110120000/2012/440943 (т.4 а.с.89-90), від 11.01.2012 року №110000014/2012/400214 (т.4 а.с.113-114), від 12.01.2012 року №110000014/2012/400262 (т.4 а.с.117-118), від 13.01.2012 року на №110000014/2012/400325 (т.4 а.с.125-126), від 13.01.2012 року №110000014/2012/400328 (т.4 а.с.129-130), від 13.01.2012 року №110000014/2012/400330 (т.4 а.с.133-134), від 16.01.2012 року №110000014/2012/400385 (т.4 а.с.137-138), від 16.01.2012 року №110000014/2012/400386 (т.4 а.с.141-142), від 25.01.2012 року №110120000/2012/400891 (т.4 а.с.149-150), від 25.01.2012 року №110120000/2012/400892 (т.4 а.с.153-154), від 25.01.2012 року №110120000/2012/400893 (т.4 а.с.157-158), від 25.01.2012 року №110120000/2012/400894 (т.4 а.с.161-162), від 25.01.2012 року №110120000/2012/400895 (а.с.165-166), від 26.01.2012 року №110120000/2012/400950 (169-170), від 26.012012 року №110120000/2012/400951 (т.4 а.с.173-174), від 26.01.2012 року №110120000/2012/400952 (т.4 а.с.177-178), від 27.06.2012 року №110120000/2012/409007 (т.4 а.с.185-186), від 29.06.2012 року №110120000/2012/409048 (т.4 а.с.189-190), від 29.06.2012 року №110120000/2012/409057 (т.4 а.с.192-193), від 29.06.2012 року №110120000/2012/404058 (т.4 а.с.196-197), від 02.07.2012 року №110120000/2012/409133 (т.4 а.с.200-201), від 03.07.2012 року №110120000/2012/409206 (т.4 а.с.204-205), від 03.07.2012 року №110120000/2012/409007 (т.4 а.с.208-209), від 03.07.2012 року №110120000/2012/409208 (т.4 а.с.212-213), від 03.07.2012 року №110120000/2012/409209 (т.4 а.с.216-217), від 03.07.2012 року №110120000/2012/409217 (т.4 а.с.220-221), від 03.07.2012 року №110120000/2012/409218 (т.4 а.с.224-225), від 04.07.2012 року №110120000/2012/409276 (т.4 а.с.229-230), від 04.07.2012 року №110120000/2012/409878 (т.4 а.с.233-234), від 04.07.2012 року №№110120000/2012/409280 (т.4 а.с.237-238), від 04.07.2012 року №110120000/2012/409281 (т.4 а.с.241-242), від 04.07.2012 року (т.4 а.с. 245-246), від 05.07.2012 року №110120000/2012/409348 (т.4 а.с.249-250), від 06.07.2012 року №110120000/2012/409408 (т.5 а.с.3-4), від 06.07.2012 року №110120000/2012/409411 (т.5 а.с.7-8), від 06.07.2012 року №110120000/2012/409416 (т.5 а.с.11-12), від 10.07.2012 року №110120000/2012/409587 (т.5 а.с.15-16), від 13.07.2012 року №110120000/2012/409817 (т.1 а.с. 39-40), від 13.07.2012 року №110120000/2012/409821 (т.5 а.с.43-44), від 13.07.2012 року №110120000/2012/409822 (т.5 а.с.47-48), від 16.07.2012 року №110120000/2012/409910 (т.5 а.с.51-52), від 16.07.2012 року №110120000/2012/409911 (т.5 а.с.55-56), від 16.07.2012 року №110120000/2012/409916 (т.5 а.с.59-60), від 16.07.2012 року №110120000/2012/409918 (т.5 а.с.63-64), від 06.12.2011 року №110000014/2011/419065 (т.6 а.с.115-116), від 06.12.2011 року №110000014/2011/419060 (т.6 а.с.119-120), від 07.12.2011 року №110000014/2011/419168 (т.6 а.с.123-124), від 07.12.2011 року №110000014/2011/419169 (т.6 а.с.127-128), від 14.12.2011 року №110000014/2011/419560 (т.6 а.с.135-136), від 15.12.2011 року №110000014/2011/419628 (т.6 а.с.139-140), від 16.12.2011 року №110000014/2011/419709 (т.6 а.с. 143-144), від 20.12.2011року №110000014/2011/419867 (т.6 а.с. 147-148), від 21.12.2011 року №110000014/2011/419968 (т.6 а.с.151-152), від 21.12.2011 року №110000014/2011/419970 (т.6 а.с.155-156), від 23.12.2011 року №110000014/2011/420120 (т.6 а.с. 159-160), від 23.12.2011 року №110000014/2011/420124 (т.6 а.с.163-164), від 23.12.2011 року №110000014/2011/420132 (т.6 а.с.175-176), від 30.12.2011 року №110000014/2011/420520 (т.6 а.с.179-180), від 30.12.2011 року №110000014/2011/420522 (т.6 а.с.183-184), від 30.12,2011 року №110000014/2011/420523 (т.6 а.с.187-188), від 30.12.2011 року №110000014/2011/420526 (т.6 а.с.191-192), від 30.12.2011 року №110000014/2011/420535 (т.6 а.с. 195-196), від 30.12.2011 року №110000014/2011/420536 (т.6 а.с.199-200), від 09.09.2011 року №110000014/2011/413813 (т.7 а.с.240-241), від 19.09.2011 року №110000014/2011/414351 (т.7 а.с.244-245), від 19.09.2011 року №110000014/2011/414352 (т.7 а.с.248-249), від 19.09.2011 року №110000014/2011/414353 (т.8 а.с.2-3), від 19.09.2011 року №110000014/2011/414366 (т.8 а.с.6-7), від 19.09.2011 року №110000014/2011/414385 (т.8 а.с.14-15), від 21.09.2011 року №110000014/2011/414332 (т.8 а.с.22-23), від 26.09.2011 року №110000014/2011/414826 (т.8 а.с.26-27), від 26.09.2011 року №110000014/2011/414827 (т. 8 а.с. 30-31), від 26.09.2011 року №110000014/2011/414828 (т.8 а.с.34-35), від 07.11.2011 року №110000014/2011/417247 (т.8 а.с.42-43), 08.11.2011 року №110000014/2011/417327 (т.8 а.с.47-48), від 14.11.2011 року №110000014/2011/417681 (т.8 а.с.51-61), від 14.11.2011 року №110000014/2011/417626 (т.8 а.с.55-56), від 18.11.2011 року №110000014/2011/417930 (т.8 а.с.59-60), 25.11.2011 року №110000014/2011/418387 (т.8 а.с.63-64), від 25.11.2011 року №110000014/2011/418390 (т.8 а.с.67-68), від 25.11.2011 року №110000014/2011/418392 (т.8 а.с.71-72), від 25.11.2011 року №110000014/2011/418893 (т.8 а.с.75-76), від 25.11.2011 року №110000014/2011/418395 (т.8 а.с.79-80), від 25.11.201 року №110000014/2011/418397 (т.8 а.с.83-84), від 25.11.2011 року №110000014/2011/418400 (т.8 а.с.87-88), від 01.12.2011 року №110000014/2011/418788 (т.8 а.с.91-92), від 01.12.2011 року №110000014/2011/418795 (т.8 а.с.95-96), від 01.12.2011 року №110000014/2011/418801 (т.8 а.с.99-100), від 02.12.2011 року №110000014/2011/418870 (т.8 а.с.103-104), від 02.12.2011 року №110000014/2011/418875 (т.8 а.с.107-108), від 02.12.2011 року №110000014/2011/418877 (т.8 а.с.111-112), від 02.12.2011 року №110000014/2011/418885 (т.8 а.с.115-116), від 02.12.2011 року №110000014/2011/418886 (т.8 а.с.119-120), від 02.12.2011 року №110000014/2011/418892 (т.8 а.с.123-124), від 02.12.2011 року №110000014/2011/418899 (т.8 а.с.127-128), від 02.12.2011 року №110000014/2011/418894 (т.8 а.с.131-132), від 02.12.2011 року №110000014/2011/418897 (т.8 а.с.135-136), від 05.12.2011 року №110000014/2011/418964 (т.8 а.с.139-140), від 05.12.2011 року №110000014/2011/418965 (т.8 а.с.143-144), від 05.12.2011 року №110000014/2011/418966 (т.8 а.с.147-148), від 05.12.2011 року №110000014/2011/478968 (т.8 а.с.151-152), від 05.12.2011 року №110000014/2011/418969 (т.8 а.с.156-157), від 05.12.2011 року №110000014/2011/478972 (т.8 а.с.160-161), від 05.12.2011 року №110000014/2011/418974 (т.8 а.с.164-165), від 05.12.2011 року №110000014/2011/418976 (т.8 а.с.168-169), від 05.12.2011 року №110000014/2011/418978 (т.8 а.с.172-173).
Відповідно до контрактів з ТОВ «Торгівельний дом «Істочник току Курський», ТОВ «ТД-Веста» поставка товару здійснюється продавцем покупцю на умовах DAP відповідно до ІНКОТЕРМС 2010 року поставка в пункті митниця Україна-Росія чи СРТ ст. Ришково м. Курськ, або на умовах DAFмитниця Україна-Росія відповідно до ІНКОТЕРМС 2000, або при поставці автомобільним транспортом на умовах FCA м. Дніпропетровськ чи DDU м. Ростов на Дону (ІНКОТЕРМС 2000) ( п. 2.5. контрактів).
В пунктах 3.8 контрактів зазначено, що податки, збори, мито, що виникають за вказаними контрактами, які повинні бути сплачені в країні продавця, сплачує продавець, а витрати в країні покупця, включаючи податки, мито та збори сплачує покупець. Пунктами 5.1 та 5.4 контракту встановлено, що товар, який поставляється продавцем, повинен бути упакований та замаркірований таким чином, щоб забезпечити його зберігання при транспортуванні. Вартість тари, упаковки та маркування враховується в ціну на товар та додаткової оплати не потребує.
Вивезення придбаного товару (акумуляторів) за межі митної території України підтверджено оформленими відповідно до вимог Інструкції вантажними митними деклараціями, у додатках до графи 9 «Особа, відповідальна за фінансове врегулювання» яких зазначено позивача.
За номенклатурою, судом встановлено та сторонами підтверджено тотожність товарів, придбаних ТОВ «Техкомплект» у контрагентів ТОВ «Трансмаг», ТОВ «Промислові енергетичні системи», ТОВ «Ін-Веста», ТОВ «Рекуперація свинцю», ТОВ «ВестаІндастріал», ПП Кузьменко ОСОБА_5, ВАТ «Дніпровський машинобудівний завод» та реалізованих на експорт контрагентам ТОВ «ТД-Веста», ТОВ «Сahandar 2008», ТОВ «MMS-Group», ТОО «Акумуляторний центр «Алатау», ТОВ «Торгівельний дом «Істочник току Курський» (т.10 а.с.125-155).
Додаткових витрат платника податків актом перевірки не встановлено.
Факт придбання та подальшої реалізації товару податковим органом не заперечується, аналіз придбання та подальшого продажу наведено у додатку 14 до акту перевірки (т.1 а.с.214-233), спірним заявлено правомірність використання податкового кредиту, сформованого при первісному придбанні товару.
Вирішуючи спір, суд виходить із того, що ПДВ є внутрішнім непрямим податком на споживання та справляється з операцій з постачання товарів/послуг, які споживаються на митній території України.
Експортні операції оподатковуються за нульовою ставкою, право на застосування якої підтверджується пятим аркушем ВМД та відображається у податковій декларації з ПДВ в розділі І «Податкові зобовязання» як експорті операції, що оподатковуються за нульовою ставкою.
Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, в редакції на час здійснення операцій із придбання товару, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - субєктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів, крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
Таким чином, для подальшого аналізу доводів контролюючого органу, суд зазначає, що у перевіреному періоду база оподаткування була повязана із рівнем звичайних цін та не включала податок на додану вартість.
Відповідно до пункту 198.1. статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання товарів.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 Податкового кодексу України, протягом такого звітного періоду, зокрема, у звязку з придбанням товарів з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198.6 Податкового кодексу України, в редакції на час здійснення операцій, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що придбані на території України товари в подальшому використані в оподатковуваних операціях та у межах господарської діяльності платника податку, та підтверджені податковими накладними та ВМД.
Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність це діяльність особи, що повязана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Господарського кодексу України як господарську діяльність у цьому Кодексі розуміють діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а субєкти підприємництва - підприємцями.
Підприємництво - це самостійна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (стаття 42 Господарського кодексу України).
Наведені норми права дають підстави вважати, що у звязку з веденням господарської діяльності платником податку здійснюються операції, кінцевим результатом яких є отримання прибутку, але здійснюються вони на його власний ризик.
Таким чином, при здійсненні платником податку господарської діяльності можливі збиткові операції або продаж за вільною ціною, за виключенням регульованих цін, оподаткування же здійснюється, у спірних періодах, на рівні звичайних цін.
Як зазначено вище, доводи акту перевірки ґрунтуються на наступному:
- визначення бази оподаткування без урахування витрат на сплату ПДВ призвело до помилкового висновку про отримання доходу від операцій, а тому доходність є умовною, оскільки досягнута за рахунок бюджетного відшкодування (а.акту 47);
- навмисні дії платника податків, що спрямовані на заниження податкових зобовязання з ПДВ за рахунок вчинення завідомо збиткових операцій, слід розцінювати як такі, що виходять за межі господарської діяльності (а.акту 47);
- зі змісту угод платника податків, дана операція є операцією з продажу товару за ціною, нижчою від ціни придбання, за рахунок чого вбачається навмисне збільшення податкового кредиту, і, як слідство, заниження сплати податкового зобовязання з ПДВ (а.акту 47);
- для запобігання ухиленню від сплати податків одержана податкова вигода не визнається діловою метою правочину (а.акту 48);
- дані операції не містять під собою ділової мети в отриманні прибутку, а спрямовані виключно на отримання доходу за рахунок заниження ПДВ до сплати (а.акту 48);
- купівля товарів побутового та гігієнічного призначення та їх подальша реалізація на експорт за ціною нижче, ніж ціна придбання, не були зумовлені характером виробничої або іншої господарської діяльності товариства, оскільки не мали намір отримання доходу від цих операції. Намір одержати дохід лише в обраний позивачем спосіб шляхом відшкодування ПДВ з бюджету (зменшення сплати поточних платежів по ПДВ за рахунок сформованого податкового кредиту) не можна розглядати як самостійну ділову мету (а.акту 48);
- не можуть вважатися такими, що вчинені з діловою метою операції за наслідками яких платник податків бажає отримати виключно податкову вигоду без здійснення реальної господарської операції (а.акту 48);
- вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно із контрагентами, які не виконують свої податкові зобовязання, зокрема, коли операції здійснюються без посередників з метою штучного формування податкового кредиту, не мають реального товарного характеру, а отже операції по реалізації товарів ТОВ «Техкомплект» також не містять реального характеру. Визнання недійсним нікчемного правочину судом не вимагається (а.акту 48-49);
- нібито укладений між ТОВ «Техкомплект» з продавцями акумуляторних батарей, у яких придбано товар, що в подальшому експортовано по договорам купівлі-продажу не спричинив реального настання юридичних наслідків (а.акту 49).
Однак, наведені доводи не підтверджуються матеріалами справи та особливістю прямих господарських операції, а саме:
- визначення бази оподаткування без урахування витрат на сплату ПДВ здійснено із застосуванням: прямої норми пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, відповідно до якого база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів - крім податку на додану вартість;
- згідно підпункту 14.1.71 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Обовязок доведення того, що ціна договору (правочину) не відповідає рівню звичайної ціни, покладається на орган державної податкової служби у порядку, встановленому законом (підпункт 39.14 статі 39). Під час проведення перевірки платника податку орган державної податкової служби має право надати запит, а платник податку зобовязаний обґрунтувати рівень договірних цін або послатися на норми абзацу першого цього пункту. Відхилення від звичайних цін контролюючим органом не доведено, запити не здійснено, порівняння ціни придбання та ціни продажу товару не здійснено;
- відповідно до пункту 10 П(С)БУ «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318, собівартість реалізованих товарів визначається за П(С)БУ 9 «Запаси». Згідно пункту 9 П(С)БУ 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999 року №246 первісною вартістю запасів, що придбані за плату, є собівартість запасів, яка складається з таких фактичних витрат як суми, що сплачуються згідно з договором постачальнику (продавцю), за вирахуванням непрямих податків. ПДВ є непрямим податком, отже його показник виключається із складу собівартості;
- доходність не досягнута за рахунок бюджетного відшкодування (а.акту 47), оскільки бюджетне відшкодування не отримувалось, підприємство використовувало податковий кредит у межах звичайної діяльності, що вбачається із наданих декларації з ПДВ;
- навмисні дії платника податків, що спрямовані на заниження податкових зобовязання з ПДВ за рахунок вчинення завідомо збиткових операцій та запобігання ухиленню від сплати податків (а.акту 47, 48) не підтверджені матеріалами справи, оскільки податкові зобовязання при експорті складають 0%, інші операції, де б були занижені податкові зобовязання актом не визначені, крім того, відсутні відповідні кримінальні провадження, а використання податкового кредиту, сформованого сплаченими грошовими коштами не свідчить про ухилення від сплати податків;
- спірні операції не є операціями з продажу товару за ціною, нижчою від ціни придбання (а.акту 47), оскільки звичайна ціна та собівартість товару не включають раніше сплачений при придбанні ПДВ, а формування ціни при експорті товару не вимагають нарахування 20% ПДВ та оподатковують за 0% ставкою;
- судом не встановлено навмисного збільшення податкового кредиту, і, як слідство, заниження сплати податкового зобовязання з ПДВ (а.акту 47), оскільки такі операції взагалі відсутні, податковий кредит визначено один раз відповідно до податкових накладних при придбанні товару, заниження бази оподаткування, яка вимагає сплати сум до бюджету не відбулось;
- платник податків не здійснював купівлі товарів побутового та гігієнічного призначення, доводи про намір одержати дохід шляхом зменшення сплати поточних платежів по ПДВ за рахунок сформованого податкового кредиту (а.акту 48) не можна розглядати як ухилення від сплати ПДВ (зокрема при відсутності кримінальних проваджень) за встановленого законом правила 0% ПДВ при експорті;
- судом не встановлено здійснення нереальних або безтоварних операції (а.акту 48), а використання сплаченого у складі ціни ПДВ за правилами обліку податкового кредиту, не свідчить про отримання неправомірно податкової вигоди при здійсненні реальної господарської операції, підтвердженої матеріалами справи та ВМД;
- судом не встановлено та актом перевірки не підтверджено заниження ПДВ до сплати (а.акту 48);
- судом не встановлено проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно із контрагентами, які не виконують свої податкові зобовязання, зокрема, коли операції здійснюються без посередників з метою штучного формування податкового кредиту, які не мають реального товарного характеру або нікчемних операції (а.акту 48-49);
- доводи акту перевірки, що договори по придбанню товару, що в подальшому експортовано по договорам купівлі-продажу, не спричинили реального настання юридичних наслідків (а.акту 49), не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки товар експортовано, що підтверджено додатком №14 до акту перевірки та ВМД.
Крім того, власне збитковість господарської діяльності не є ознакою відсутності розумних цілей економічного характеру у господарської операції. Податкове законодавство не містить положень, що дають можливість контролюючому органу оцінювати здійснені платником витрати по сплаті податку на додану вартість у ціні товару з позиції їх економічної доцільності, раціональності та ефективності господарських взаємовідносин, у звязку з чим прибутковість або збитковість конкретних господарських операцій або діяльність платника в цілому за один податковий період не може вважатися підставою для висновку про відсутність ділової мети або спрямованості діяльності не на отримання прибутку, тобто для одержання необґрунтованої податкової вигоди.
Зазначена правова позиція визначена Вищим адміністративним судом України в постанові від 09.02.2016 року по справі К/800/7396/15.
Таким чином, підприємство придбало товар акумулятори, а судом не підтверджено нереальність (безтоварність) операцій щодо їх придбання.
Податок на додану вартість в складі ціні товару сплачений продавцю грошовими коштами у повному обсязі відповідно до податкових накладних, що підтверджено платіжними документами та не заперечується сторонами.
Придбаний товар акумулятори, повністю експортовано, що підтверджено ВМД. Експортні операції оподатковувано за 0% ставкою, що надало платнику податків право на заявлення раніше сплачених сум ПДВ, у складі ціни товару покупцям, до зменшення поточних платежів з ПДВ.
При цьому, у разі продажу на експорт товару за більшою ціною, підприємство не отримало б право на використання податкового кредиту у більшому розмірі, ніж первісно сплачено продавцям у складі ціни придбання.
В такому випадку можливо аналізувати лише правильність обліку податку на прибуток та його формування, однак, за результатами спірної перевірки контролюючим органом взагалі не приймалось податкове повідомлення-рішення щодо податку на прибуток, порушення правил оподаткування таким податком не встановлено.
Контролюючий орган у встановленому порядку не довів неправомірне застосування ціни продажу як звичайної, оскільки у спірних податкових періодах не було передбачено обовязковість визначення бази оподаткування податком на додану вартість, виходячи з собівартості товару.
Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із принципу правової визначеності, який являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення стабільного правового положення людини шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування.
Європейським судом принцип правової визначеності викладено наступним чином: верховенство права передбачає, що органи державної влади повинні бути обмежені у своїх діях заздалегідь встановленими та оголошеними правилами, які дають можливість передбачити з великою точністю примусові заходи, що будуть застосовані представниками влади в тій чи іншій ситуації. Беручи це до уваги, особа може впевнено планувати свої дії.
Європейська Комісія за демократію через право (Венеціанська Комісія) у Доповіді щодо верховенства права зазначила, що однією з складових верховенства права є правова визначеність; вона вимагає, щоб правові норми були чіткими й точними, спрямованими на те, щоб забезпечити постійну прогнозованість ситуацій правовідносин, що виникають.
Як ухвалив СЄС у рішенні у справі Salumi принцип законних очікувань є наслідком принципу правової визначеності. Він спрямований на те, щоб у випадках, коли особа переконана, що досягне певного результату, якщо буде діяти відповідно до норм правової системи, забезпечити захист цих очікувань. Дія (наслідки) права Співтовариства повинна бути чіткою і передбачуваною для тих, на кого воно поширюється.
У справі «Гешмен і Герруп проти Сполученого Королівства» (рішення від 25 листопада 1999 року) Європейський суд з прав людини вказав, що однією з вимог, яка випливає зі словосполучення «встановлений законом», є передбачуваність. Норму не можна вважати «законом», якщо вона не сформульована достатньо чітко, що дає особі можливість керуватися цією нормою у своїх діях. З іншого боку, хоча визначеність у законі надзвичайно бажана, забезпечення її може призвести до надмірної ригідності, тоді як закон ніколи не повинен відставати від обставин, що змінюються. Ступінь чіткості, яку мають забезпечувати формулювання національних законів і яка в жодному випадку не може охопити всі непередбачувані обставини, значною мірою залежить від змісту певного документа, сфери, на яку поширюється закон, а також від кількості та статусу тих, кому він адресований.
З наведеного вбачається, що особа, діючи у відповідності до встановленої законодавством України поведінки у рамках певних обставин, очікує досягнення певного результату та прогнозує конкретні ситуації у правовідносинах з контролюючим органом.
А саме, при сплаті податку на додану вартість особа має розраховувати на використання податкового кредиту в порядку, визначеному податковим законодавством.
Виключенням права на використання податкового кредиту від операції придбання товару порушується стаття 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», а саме право на мирне володіння особою своїм майном, що також є невідємним правом на повагу до своєї власності.
Так, відповідно до статті 1 Протоколу 1 кожна юридична особа має право на мирне володіння своїм майном.
Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.
Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (рішення Європейського суду у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976).
Судом не була встановлена розумна соразмірність між використаними засобами та тією метою, на яку податковим органом була направлена міра, що обмежила позивача у реалізації права податковий кредит.
Належить зазначити також порушення субєктом владних повноважень принципу захисту обґрунтованих сподівань (reasonable expectations), який тісно повязаний із принципом юридичної визначеності (legal certainty) і є невідємним елементом принципу правової держави та верховенства права.
Сприяття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-яка особа, перед тим, як вдатися до певних дій, мала змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.
Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються.
Як відзначив Європейський суд принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобовязання, взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.
Позитивний обовязок держави забезпечувати право самостійного використання податкового кредиту та застосування нульової ставки при експорті товару має виконуватись у порядок і спосіб, передбачені законами України, та не може бути виключений.
Така дія названого принципу повязана із іншим принципом відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобовязань для запобігання відповідальності.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що платником податків не допущено порушення порядку обліку та відображення у податковій звітності експортних операції та попереднього придбання експортованого товару, у звязку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню та присудженню підлягає сплачений судовий збір.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Техкомплект» до Державної податкової інспекції у Чечелівському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.
Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техкомплект» за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Чечелівському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 487,20 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 26 червня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1