Справа № 725/1175/17
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/1175/17

Головуючий у 1-й інстанції: Войтун О.Б.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

27 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України на постанову Першотравневого районного суду міста Чернівці від 21 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Першотравневого районного суду міста Чернівці із позовом до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Постановою Першотравневого районного суду міста Чернівці від 21 квітня 2017 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Першотравневого районного суду міста Чернівці від 21 квітня 2017 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного зясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову, з наступних підстав.

Встановлено, що 01.02.2017 року о 14 год. 10 хв. на територію п/п «Порубне-Сірет» в зону митного контролю вїхав мікроавтобус марки «FORD TRANSIT», країна реєстрації Польща, реєстраційний номер LC14854 під керуванням гр. ОСОБА_3 ОСОБА_2 Васіле, який прямував з України до ОСОБА_3 в приватних справах.

До митного контролю громадянин ОСОБА_2 Васіле подав закордонний паспорт громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 Васіле (BUDEI VASILE) № 087017020, виданий 04.02.2016 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія DR/BAM № 2837322.

Під час внесення інформації в автоматизовану систему митного оформлення «Інспектор» та за результатами здійснення митних процедур системою АСАУР ШК «Інспектор» було встановлено, що громадянин ОСОБА_2 Васіле (ІНФОРМАЦІЯ_1) 01.02.2017 року, при ввезенні на митну територію України транспортного засобу марки «FORD TRANSIT», країна реєстрації Польща, реєстраційний номер LC14854, подав паспорт нерезидента, громадянина ОСОБА_3 BUDEI VASILE №087017020, виданий 04.02.2016, та заявив митний режим «Тимчасове ввезення транспортного засобу строком до 1-го року».

Під час проведення митних формальностей, зокрема огляду транспортного засобу, у громадянина ОСОБА_2 було виявлено закордонний паспорт громадянина України ОСОБА_2 № ЕТ329779, виданий 27.09.2011 року, органом 7323.

В процесі проведення аналізу перетину митного кордону України транспортного засобу марки «FORD TRANSIT» реєстраційний номер LC14854, в період з 16.12.2016 року по даний час встановлено, що вищезазначена особа ввозила на митну територію України даний транспортний засіб в режимі «тимчасового ввезення» з використанням паспорту громадянина ОСОБА_3 у 25 випадках. В період з 08.11.2016 року по 15.12.2016 року ОСОБА_2 ввозив на митну територію України даний транспортний засіб в режимі "транзит" з використанням паспорту громадянина України у 24 випадках.

Відповідно до листа управління Державної міграційної служби у Чернівецькій області №73.01/1999 від 08.02.2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, значиться з 30.01.2017р. знятим з реєстрації місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Чернівці за паспортом громадянина України серії КТ № 172555, виданий 18.07.2016 року Глибоцьким РВ УМВС України в Чернівецькій області. З заявою про отримання дозволу на виїзд з України на ПМП не звертався.

Згідно листа Стерченської сільської ради №29 від 10.02.2017 року ОСОБА_2 на території сільської ради має земельні ділянки загальною площею 0,8290 га., житловий будинок по вул. Нова, 28.

Відповідач вважає, що під час перетину митного кордону позивач вчинив дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, оскільки при переміщенні через митний кордон України належного йому автомобіля марки «FORD TRANSIT» реєстраційний номер LC14854 він надав документ, який є підставою для несплати митних платежів, а саме паспорт громадянина ОСОБА_3, хоча у нього було виявлено також паспорт громадянина України.

З огляду на вказані обставини, 24.02.2017 року заступником начальника Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_4 було винесено постанову у справі про порушення митних правил №0171/408020301/17, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 712893,87 грн.

Позивач не погодився із вказаною постановою та звернувся до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що набуття позивачем іноземного громадянства та предявлення ним при перетині митного кордону паспорта громадянина ОСОБА_3 не може свідчити про намір ухилитись від сплати митних платежів. При цьому позивач жодного разу не допускав порушення режиму тимчасового ввезення та паспорт не є тим документом на підставі якого підлягають сплаті митні платежі. ОСОБА_2 громадянином як України та і ОСОБА_3, позивач не звертав особливої уваги на те за паспортом якої держави він перетинає державний кордон України, при цьому ним було своєчасно реекспортовано вказаний вище транспортний засіб, що вказує на те, що він не передбачав необхідності сплати будь-яких митних платежів. Крім того, відповідачем належними та допустимими доказами не доведено наявності у позивача умислу на вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів при обставинах, викладених в оскаржуваній постанові, тому склад правопорушення передбаченого ст. 485 МК України в діях позивача не підтверджений.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Згідно із п.1 ст.377 Митного кодексу України, товари за товарними позиціями 8701 - 8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Відповідно до ч.3 ст.380 Митного кодексу України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об'єктом оподаткування митними платежами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.292 Митного кодексу України, митні платежі не сплачуються у разі якщо, при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень Митного кодексу України не передбачає сплату митних платежів, на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Відповідно до п. 50 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Згідно із п. 1 ст. 2 Закону України Про громадянство України, якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Виходячи з викладеного та враховуючи наявність у ОСОБА_2 як паспорта громадянина України так і паспорта громадянина ОСОБА_3, постійного місця проживання на території України, колегія суддів переконана, що позивач у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України, має статус громадянина-резидента та на території України повинен користуватись документами громадянина України.

Разом з цим встановлено, що ОСОБА_2 вперше ввіз вказаний транспортний засіб 16.12.2016р. в режимі тимчасового ввезення, предявивши митному органу паспорт громадянина ОСОБА_3, надання якого є підставою для не сплати митних платежів при ввезенні транспортного засобу особистого користування.

Стаття 485 Митного кодексу України передбачає адміністративну відповідальність у випадку заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Колегія суддів вважає, що при наявності паспортів двох держав - України та ОСОБА_3, громадянин України (резидент) позивач свідомо подав саме паспорт гр. ОСОБА_3 як підставу для тимчасового ввезення автомобіля без сплати митних платежів. Саме на ухилення від сплати обов'язкових платежів були спрямовані дії позивача, а тому є необґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність у діях позивача умислу на вчинення правопорушення, склад якого передбачений ст.485 МК України.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ст.485 МК України підтверджується матеріалами справи, відповідачем дотримано порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому постанова про порушення митних правил №0171/408020301/17 від 24.02.2017р. є правомірною та не підлягає скасуванню.

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, постанову суду першої інстанції належить скасувати і прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України задовольнити повністю.

Постанову Першотравневого районного суду міста Чернівці від 21 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6