Справа № 200/8536/16-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2016-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/8536/16-а
Провадження№2а/200/397/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«03» серпня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.,

за участю секретаря: Южакової В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ПСУПП у м. Дніпропетровськ, старшого сержанта поліції 2 роти 4 батальйону ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2016 позивач ОСОБА_1 звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до інспектора ПСУПП у м. Дніпропетровськ, старшого сержанта поліції 2 роти 4 батальйону ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що згідно постанови інспектора ПСУПП у м. Дніпропетровськ, старшого сержанта поліції 2 роти 4 батальйону ОСОБА_2 від 10 травня 2016 р. по справі про адміністративне правопорушення, ії піддано адміністративному стягненню за ч. 3 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Вважає застосоване до неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. неправомірним та необґрунтованим, оскільки пояснення надані позивачем, не були взяті до уваги інспектором.

Враховуючи викладене, позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративної правопорушення серія ПС2 №882790 від 10.05.2016 року, по справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача на підставі ч.3ст. 122 КУпАП штрафу в розмірі 510 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, надав суду письмові пояснення та заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав у повному обсязі..

Відповідач в судове засідання не з'явився, жодних письмових доказів, зокрема пояснень разом з фотознімками фіксації правопорушення, до суду не надав.

Відповідно до ч. 4ст. 128 КАСУ суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів у відсутність відповідачів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 288 КпАП України постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена у вищестоящій орган, (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міжміський суд, у порядку визначеному КАС України з особливостями, встановленими КпАП України.

На підставі ст. 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження адміністративних актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача.

Таким чином, порушень територіальної підсудності не встановлено, оскільки позивач вибрав місце знаходження Відповідача , що знаходиться у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська.

Судом встановлено, що 10 травня 2016 р. о 14 годині 40 хвилин керуючи автотранспортом Ford Fiesta д/н НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Карла Маркса у м. Дніпропетровську здійснила зупинку та стоянку в районі будинку 77 в зоні дії знаку 5.11, чим порушила вимоги п.17.1 ППР України.

Але, згідно пояснень позивача встановлено, щовона дійсно, керуючи автомобілем марки «FORD», моделі «FIESTA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснила зупинку автомобіля біля правого краю проїзної частини, в районі буд. 77 по проспекту Карла Маркса у м. Дніпропетровську з причини різкого паморочення в голові, різкого погіршення стану здоровя .погіршення . Позивач звернула праворуч з проїзної частини, зупинила авто і залишивши його пішла шукати аптеку, де придбала заспокійливі ліки, що підтверджується наданими суду копіями чеків на придбання ліків. Це підтверджено свідком , якій супроводив позивача до аптеки, де вона придбала ліки.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, за невиконання дорожнього знаку 5.11, чим порушено вимоги п.17.1 ПДР, у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

У відповідності зі ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

- обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо (неупереджено);

- добросовісно;

- розсудливо;

- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

- з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

- своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тобто, підставами для визнання акта недійсним є невідповідальність його вимогам чинного законодавства та/ або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт і порушення процедури його прийняття Обовязковою умовою визнання акта недійсним є також порушення, у звязку з прийняттям відповідного акта, прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації.

Згідно зі ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цьогоКодексу і не може виходити за межі позовних вимог, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Ст. 71 КАС України передбачено, що у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ст. 287 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Ст. 288 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: - постанову іншого органу ( посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящій орган ( вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно із ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані,на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; потерпілих, свідків,висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Ст. 280 КпАП України при розгляді справи обовязково зясовується, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідноч.2 ст. 71 КАСУв адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень,обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, тобто на працівника поліції.

Однак відповідач не зявилися до суду і не повідомив про причини неявки, що суд розцінює, як відсутність в останнього будь-яких доказів в підтвердження винесеної постанови про накладення на позивача штрафу в розмірі 510 грн.

Таким чином,суду не надано належних доказів, що позивач порушивПравила дорожнього руху України, а також доказів щодо дотримання вимог закону при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та винесення оскаржувальної постанови.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 10.05.2016 року, згідно якої позивача було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Що стосується позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то вони задоволенню не підлягають з огляду на те, що суд не наділений повноваженнями вирішувати справу про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, а отже й не наділений повноваженнями закривати провадження у цій справі.

Керуючись статтями 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 9, 11, 69-86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора ПСУПП у м. Дніпропетровськ, старшого сержанта поліції 2 роти 4 батальйону ОСОБА_2 від 10 травня 2016 р. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Постанову ПС2 № 882790 від 10.05.2016 року, згідно якої ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень - скасувати.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Женеску Е.В