Справа № 805/1852/17-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2017 р. Справа № 805/1852/17-а

час прийняття: 14:14 год.
приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кочанової П.В., суддів Толстолуцької М.М., Давиденко Т.В., при секретарі судового засідання Притулі С.С., розглянувши у судовому засіданні матеріали адміністративного позову Генерального штабу Збройних Сил України до Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 17 березня 2017 року ВП 52049318, за участю представників сторін:

від позивача - Московенко Д.В., довіреність від 28.12.2016 року, б/н
від відповідача Родіна К.А., довіреність від 29.12.2016 року № 932/20.3-03

ВСТАНОВИВ:

Генеральний штаб Збройних Сил України (надалі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України (надалі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 17 березня 2017 року ВП 52049318.
Заявлені вимоги позивач обґрунтовував тим, що 29 березня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є., винесено постанову ВП № 52049318 про накладення штрафу на Генеральний штаб Збройних Сил України в розмірі 1360,00 гривень за невиконання рішення боржником без поважних причин.
Вказана постанова була винесена за невиконання виконавчого листа від 28 липня 2016 року виданого Донецьким окружним адміністративним судом у справі № 805/823/16-а за позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України про поновлення ОСОБА_1 на посаді військового комісара Дружківського міського військового комісаріату Донецької області.
Генеральний штаб Збройних Сил України листами від 20 вересня 2016 року № 316/1/778 та 05 жовтня 2016 року № 316/1/853 повідомляло головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є., що Генеральний штаб Збройних Сил України вживає заходи щодо виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2016 року, щодо скасування наказу про позбавлення військового звання ОСОБА_1 , поновлення на посаді ОСОБА_1 .
Однак, виконання судового рішення ускладнювалось тим, що відповідно до наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 10 листопада 2015 року № 867 на посаду військового комісара Дружківського міського військового комісаріату призначено іншого військовослужбовця та Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» не передбачено звільнення з посади або переміщення по службі (призначення на посади) військовослужбовців за рішенням суду в даному випадку.
Також, позивач просив зупинити вчинення виконавчих дій з тих підстав, що позивачем направлено до суду заяву про роз`яснення рішення суду.
Позивач вважає, що постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. є протиправною та не могла бути застосована з огляду на поважність причин, що зумовило неможливість виконання рішення суду у зв`язку з чим, піддягає скасуванню.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01.06.2017 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду у попередньому судовому засіданні на 09 червня 2017 року.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09.06.2017 року зупинено провадження по справі № 805/1852/17-а за заявою відповідача для надання додаткових доказів до 21 червня 2017 року.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21.06.2017 року поновлено провадження по справі - з ініціативи суду.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21.06.2017 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 21.06.2017 року о 16:00 год.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21.06.2017 року зупинено провадження по справі № 805/1852/17-а за заявою відповідача для надання додаткових доказів по справі до 03 липня 2017 року.
В судове засідання з`явилися повноважні представники позивача та відповідача.
Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених в письмових запереченнях. Вважає, що при винесенні постанови про накладення штрафу, державним виконавцем застосовані правомірні вимоги до боржника, які передбачені чинним законодавством.
Дослідивши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2016 року позов ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено в повному обсязі.
Визнано незаконним та скасовано наказ начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 19 лютого 2016 року № 65, в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді позбавлення військового звання.
Визнано незаконним та скасовано наказ начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 15 березня 2016 року № 112, в частині звільнення ОСОБА_1 з військової служби в запас за пунктом ж ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та виключення зі списків особового складу Збройних Сил України.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді військового комісара Дружківського міського військового комісаріату Донецької області.
Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19 лютого 2016 року по 05 травня 2016 року в сумі 18 367 (вісімнадцять тисяч триста шістдесят сім) гривень 58 копійок.
Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді військового комісара Дружківського міського військового комісаріату Донецької області та стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу в сумі 7 156,20 гривень звернено до негайного виконання.
Генеральний штаб Збройних сил України не погодившись з рішенням суду від 05 травня 2016 року по справі № 805/823/16-а подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2016 року апеляційну скаргу Генерального штабу Збройних сил України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2016 року у справі № 805/823/16-а - залишено без задоволення.
Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2016 року у справі № 805/823/16-а - залишено без змін.
На виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2016 року видано виконавчий лист, яким зобов`язано поновити ОСОБА_1 на посаді військового комісара Дружківського міського військового комісаріату Донецької області.
Постанова підлягає негайному виконанню в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді військового комісара Дружківського міського військового комісаріату Донецької області.
Суд зауважує, що саме Генеральний штаб Збройних Сил України вказано у виконавчому листі суду боржником в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді військового комісара Дружківського міського військового комісаріату Донецької області.
Генеральним штабом Збройних Сил України подано касаційну скаргу на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2016 року по справі № 805/823/16-а.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25 жовтня 2016 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу (а.с. 12).
При цьому, суд зазначає, що позивач не звертався до Вищого адміністративного суду України з відповідним клопотанням про зупинення виконання постанови, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.07.2016 року, постанови Донецького окружного адміністративного суду від 05.05.2016 року у справі №805/823/16-а, або про прискорення розгляду касаційної скарги на вказане вище судове рішення.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначений Законом України «Про виконавче провадження».
Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є сукупністю дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).
За вказівкою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до вимог статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вжити передбачені Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчинити виконавчі дії.
Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Пунктом 1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
Судом встановлено, що на примусовому виконанні у головного державного виконавця Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є., знаходилось виконавче провадження № 52049318 щодо виконання виконавчого листа, виданого 28 липня 2016 року Донецьким окружним адміністративним судом у справі № 805/823/16-а за позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про поновлення ОСОБА_1 на посаді військового комісара Дружківського міського військового комісаріату Донецької області (а.с. 38). Стягувачем у даному провадженні є ОСОБА_1 , а боржником, як зазначено вище Генеральний штаб Збройних Сил України.
29 серпня 2016 року на підставі вказаного виконавчого листа постановою відповідача ВП № 52049318 відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Донецького окружного адміністративного суду (а.с. 36 зв.бік, 37). Супровідним листом від 29 серпня 2016 року № 52049318/20.1/4 постанова про відкриття виконавчого провадження № 52049318 була направлена на адресу боржника (а.с. 36).
Приписами статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що строки у виконавчому провадженні це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем.
Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.
Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.
Суд звертає увагу, що в резолютивній частині постанови Донецького окружного адміністративного суду та у виконавчому листі зазначено, що постанова суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді військового комісара Дружківського міського військового комісаріату Донецької області підлягає негайному виконанню.
Вказані вище вимоги Закону України «Про виконавче провадження» було виконано з боку органу державної виконавчої служби, однак це не призвело до негайного виконання виконавчого листа суду.
Генеральний штаб Збройних Сил України листами від 20 вересня 2016 року № 316/1/778 та 05 жовтня 2016 року № 316/1/853 повідомляло головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є., що Генеральний штаб Збройних Сил України вживає заходи щодо виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2016 року, щодо скасування наказу про позбавлення військового звання ОСОБА_1 , поновлення на посаді ОСОБА_1 (а.с. 8-11).
Докази направлення на адресу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України або отримання вищезазначених листів в матеріалах справи відсутні.
Крім того, позивач зазначає, що виконання судового рішення ускладнювалось тим, що відповідно до наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 10 листопада 2015 року № 867 на посаду військового комісара Дружківського міського військового комісаріату призначено іншого військовослужбовця та Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» не передбачено звільнення з посади або переміщення по службі (призначення на посади) військовослужбовців за рішенням суду в даному випадку.
Також позивач у своїх листах зазначав, що представником Генерального штабу подано заяву про роз`яснення судового рішення та на підставі цього та статей 34, 35 Закону України «Про виконавче провадження» просив зупинити виконавче провадження до надання роз`яснення Донецьким окружним адміністративним судом судового рішення.
Стаття 34 Закону України «Про виконавче провадження» містять виключний перелік підстав для зупинення виконавчих дій, а саме:
1) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу;
2) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа;
3) зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення;
4) порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій за рішеннями про виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, авторської винагороди, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, рішеннями немайнового характеру, у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника);
5) звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону;
6) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення;
7) включення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, яка виникла внаслідок розрахунків за енергоносії з урахуванням дати заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», крім рішень, передбачених абзацом шостим пункту 3.7 статті 3 зазначеного Закону;
8) затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство;
9) надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;
10) включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем);
11) встановлення мораторію на звернення стягнення на активи боржника за зобов`язаннями підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене на території проведення антитерористичної операції, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Суд наголошує, що стаття 34 Закону України «Про виконавче провадження» не містить таких підстав для зупинення виконавчого провадження як звернення боржника до суду за роз`ясненням рішення.
Крім того, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року по справі № 805/823/16-а Генеральному штабу Збройних сил України відмовлено у роз`ясненні постанови Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2016 року (а.с. 42 зв. бік, 43).
Враховуючи зазначене, судом не приймаються посилання позивача, як на підставу для зупинення виконавчого провадження та невинесення постанови про накладення штрафу на те, що державним виконавцем не було взято до уваги підстави неможливості виконання рішення суду, як і звернення до суду з заявою про роз`яснення судового рішення.
Частиною 1 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Згідно ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
З зазначених правових підстав 17 березня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. була винесена постанова про накладення штрафу ВП 52049318 (а.с. 7). Даною постановою головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є., за невиконання рішення боржником без поважних причин наклав на Генеральний штаб Збройних Сил України штраф у розмірі 1360,00 гривень.
Відповідач попередив позивача у постанові, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин, державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до Закону.
Позивачем вказана постанова отримана та є спірною у даній справі.
Згідно статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачене право застосування штрафів у разі невиконання виконавчого документа без поважних причин.
Приписами статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.
17 березня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є до Головного управління Національної поліції у місті Києві надіслане повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення у якому просив розглянути питання стосовно відкриття кримінального провадження по факту умисного невиконання виконавчого листа № 805/823/16-а виданого 28 липня 2016 року Донецьким окружним адміністративним судом про поновлення ОСОБА_1 на посаді військового комісара Дружківського міського військового комісаріату Донецької області (а.с. 46-47) та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 48).
Відповідно до п. 11 ч. 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.
Згідно ч. 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Згідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Проаналізувавши матеріали справи та наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено обставини, які свідчать про те, що головний державний виконавець діяв у межах повноважень та у спосіб передбачений Законом України «Про виконавче провадження» у зв`язку з чим, постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Д.Є. від 17 березня 2017 ВП № 52049318 про накладення штрафу є правомірною, оскільки рішення Донецького окружного адміністративного суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді військового комісара Дружківського міського військового комісаріату Донецької області боржником невиконано без поважних на те причин.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Генерального штабу Збройних Сил України до Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 17 березня 2017 року ВП 52049318 не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Генерального штабу Збройних Сил України до Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 17 березня 2017 року ВП 52049318 - відмовити.
Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні в присутності представників сторін 03 липня 2017 року.
Постанова у повному обсязі складена та підписана 06 липня 2017 року.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Кочанова П.В.

Судді Толстолуцька М.М. Давиденко Т.В.