Справа № 826/15884/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 липня 2017 року письмове провадження № 826/15884/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури,

третя особа: ОСОБА_2

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 02 липня 2015 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем без дослідження всіх дійсних обставин справи. Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури України були проігноровані всі надані докази та посилання на відкриті кримінальні провадження. До слідчих по відкритих кримінальних справах звернень не надходило, а отже рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України приймалось за завідомо неправдивими та недослідженими матеріалами, наданих дисциплінарною палатою КДКА Київської області.

Під час розгляду справи позивач заявлені ним позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив позов задовольнити.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури проти задоволення позовних вимог заперечувала, вказавши про правомірність оскаржуваного рішення із зазначенням того, що ключовим моментом при винесенні оскаржуваного рішення ВКДКА стала відсутність в діях адвоката ознак вчинення адвокатом дисциплінарного проступку, що підтверджується, зокрема, матеріалами справи. Рішення КДКА є вмотивованим, а викладені в ньому факти, належним чином підтверджені. Також вказано, що оскаржуване рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури прийнято з дотриманням процедури, відповідно до вимог чинного законодавства України, у спосіб та в межах наданих повноважень.

Третя особа - ОСОБА_2, адвокат дії якого виступили предметом оскарження, - у судове засідання не зявилася, письмових заперечень проти позову не надала.

Суд 23.05.2016 року відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства країни ухвалив перейти до розгляду справи у письмовому провадженні.

За результатами розгляду документів і матеріалів поданих сторонами, пояснень позивача, представників відповідачів, Окружний адміністративний суд м. Києва, встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, 21 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області зі скаргою в якій просив винести на розгляд Кваліфікаційно-дисципілінарної комісії адвокатури в Київській області, питання щодо призупинення дії свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_2.

В обґрунтування даної заяви, скаржник повідомив, що адвокат ОСОБА_2 з квітня місяця 2014 року надає адвокатські послуги його дружині - ОСОБА_3

15 квітня 2014 року за адресою м. Київ, пр. Перемоги 62 Б, до офісу ТОВ "Ельбрус-транс" зайшли ОСОБА_3 у супроводі свого адвоката ОСОБА_2 Під час того, як ОСОБА_3 спілкувалась зі співробітниками компанії, адже вона є її співзасновницею товариства, ОСОБА_2 почала збирати все, що знаходила на робочих столах та у тумбочках в офісі товариства. Під час таких її дій, з офісу зникло 22 000 гривень, ноутбук з важливою інформацією, бухгалтерські та інші документи товариства. Після цього, вона у супроводі невідомого чоловіка намагалась поспіхом залишити офіс. Заступник генерального директора намагався завадити їй в цьому і перешкоджав виходу, після чого ОСОБА_2 штовхнула його і він впав зі сходів, внаслідок чого отримав перелам ноги. Даний факт був зафіксований 3-м територіальним відділом Шевченківського району РУ ГУ МВС України в м. Києві, відкрито кримінальні справи щодо нанесення тілесних ушкоджень, а також самоуправства. Також, повідомив, що факти використання у власних цілях ОСОБА_2 свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, а також факт захоплення документів та грошових коштів товариства, міститься у матеріалах справи зареєстрованої в Єдиному реєстрі досудового розслідування за №003769 від 17.04.2014 року.

На думку скаржника, основною метою таких дій ОСОБА_2 було захопити статутні документи товариства задля виведення його та його дружини зі складу учасників товариства, а також відсторонення його від посади Генерального директора, з метою заволодіння майном його сім'ї.

За результатами розгляду вказаної скарги заявника дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Київської області прийнято рішення від 23 жовтня 2014, яким у порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_2 відмовлено.

На вказане рішення 13.11.2014 року ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури подав скаргу.

Рішенням Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури № VІ-025/2015 від 02 липня 2015 року скаргу ОСОБА_1 на рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 23 жовтня 2014 р. про відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення дисциплінарної палати залишено без змін.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури дійшла висновку, що скарга розглянута належною КДКА, терміни оскарження рішення дисциплінарної талати КДКА, визначені в ч.З ст.39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», не пропущені

Зважаючи на відсутність наданих скаржником доказів, які б підтверджували викладені у скарзі обставини, Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури погодилась з висновком Кваліфікаційно-дисципілінарної комісії адвокатури в Київській області про відсутність в діях адвоката ОСОБА_2 ознак дисциплінарного проступку.

Позивач вважає, що відповідачем не повно досліджено всі докази по справі, не витребувано додаткових доказів, рішення приймалось за завідомо неправдивими та недослідженими матеріалами, наданих дисциплінарною палатою КДКА Київської області, а тому оскаржуване рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки порушує його права та законні інтереси. У зв'язку із цим позивач звернувся з позовом до суду за захистом своїх прав.

Суд оцінює подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року N 5076-VI.

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.

Відповідно до п. п. 1, 2, п. 1 статті 1 Закону № 5076-VI адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 2 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" закріплено, що адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність (ч. 2 ст. 2). А частиною 3 зазначеної статті встановлено, що з метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами, зокрема: забороняються будь-які втручання і перешкоди здійсненню адвокатської діяльності.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є, зокрема, захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Професійні права адвоката закріпленні статтею 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" за приписами якої, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги.

Згідно з частиною першою статті 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 34 Закону № 5076-VI підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, а саме : порушення адвокатської етики, розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення, невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов'язків, невиконання рішень органів адвокатського самоврядування, порушення інших обов'язків адвоката, передбачених законом.

Згідно зі статтею 7 Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затвердженого рішенням Ради адвокатів України 30 серпня 2014 року № 120, адвокат вважається невинуватим у вчиненні дисциплінарного проступку і не може бути підданий дисциплінарному покаранню, доки його вину не буде доведено в законному порядку і встановлено рішенням дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності.

Адвокат не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні дисциплінарного проступку. Обов'язок доказування вини адвоката у вчиненні дисциплінарного проступку покладається на особу, яка ініціює дисциплінарне провадження стосовно адвоката. Звинувачення адвоката не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини адвоката тлумачаться на його користь.

Відповідно до частини другої статті 67 Правил адвокатської етики, щодо відносин дисциплінарної відповідальності адвокатів діє презумпція невинуватості.

За приписами частини другої статті 36 Закону №5076-VI не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як способу тиску на адвоката у зв'язку із здійсненням ним адвокатської діяльності. Дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку.

Судом встановлено, що підставою для звернення позивача до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області про притягнення адвоката ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності стало надання правової допомоги дружині позивача у сімейному спорі у зв'язку із чим адвокат довідалася про майно подружжя та встановлення ним певних фактів відносно адвоката.

Позивач вказував, що скарзі він звертав увагу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України на недослідженість та не взяття до уваги значущих фактів протиправної поведінки адвоката, її причетність до спроб рейдерського захоплення статутних документів товариства, заволодіння грошовими коштами товариства та іншою документацією. Також позивач зазначав про два відкриті кримінальні провадження №0003769 та №0007507 на адвоката ОСОБА_2

Під час розгляду справи, судом встановлено, що 3-м територіальним відділом поліції Шевченківського району РУ ГУ МВС України в м. Києві зареєстровано кримінальне провадження № 003769 від 17.04.2014 року.

Згідно листа начальника СВ ВП №3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві № 5239/125/56-2017 від 17.04.2017 року у слідчому відділенні відділу поліції №3 Шевченківського управління поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003769 від 17.04.2014, по факту спричинення тілесних ушкоджень, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за заявою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який допитаний як потерпілий.

На даний час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває. Жодній особі повідомлення про підозру не повідомлялось.

Таким чином доводи позивача про причетність адвоката до спроб рейдерського захоплення статутних документів товариства, заволодіння грошовими коштами підприємства, нанесення тілесних ушкоджень працівнику товариства не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Як зазначалося, підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Суд зазначає, що діяння можна вважати дисциплінарним проступком тільки тоді, коли наявні всі обов'язкові ознаки складу такого проступку, є доведеною вина такої особи. Вина адвоката у вчиненні дисциплінарного проступку може бути виражена у формі прямого або непрямого наміру. Тобто має бути доведено, що адвокат бажав або свідомо допускав настання несприятливих наслідків для клієнта або іншої особи. Однак, в матеріалах справи відсутні дані факти та обставини, та не встановлені судом.

Як зазначалося, Дисциплінарне провадження, згідно ч. 2 ст. 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», це процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Згідно ст. 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Відповідно до ст.. 37 Закону, дисциплінарне провадження складається з таких стадій:

1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката;

2) порушення дисциплінарної справи;

3) розгляд дисциплінарної справи;

4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.

Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом

Таким чином, члену дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури надається право, а не встановлюються обов'язок запитувати та отримувати необхідну для здійснення повноважень інформацію та документи, та здійснюватим під час перевірки дії, передбачені ч. 2 ст. 38 Закону.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України від 2 липня 2015 року, оскільки в діях адвоката ОСОБА_2 не вбачається порушень Закону України №5076-VI та Правил адвокатської етики, а скаржником не надано доказів недотримання адвокатом зазначених норм.

Стосовно доводів позивача про те, що 23 жовтня 2014 року дисциплінарна палата КДКА Київської області, без його участі прийняла рішення про відмову у порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_2, суд зазначає, що позивачем вказане рішення не оскаржувалося та не є предметом розгляду даної справи.

Відповідно до п. 3.15 Регламенту ВКДКА № 78, відсутність учасника засідання не перешкоджає розгля розгляду питання, включеного до порядку денного ВКДКА, за виключенням висновку комісії щодо необхідної особистої участі учасників та/або отримання отримання додаткових пояснень в інший спосіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належним чином повідомлялись за 10 днів до проведення засідання ВКДКА, зокрема, листом за вих. № 6835 віл 22.06.2015 року. При цьому, явка вказаних осіб на засідання ВКДКА не була визнана обов'язковою.

Вказаною вище нормою регламентовано саме право учасника засідання ВКДКА бути присутнім на засіданні ВКДКА, при цьому відсутність такого учасника засідання не перешкоджає розгляду питання, включеного до порядку денного засідання ВКДКА.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 128, ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 254, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій