Справа № 753/8653/17
Суддя: Даниленко В. В.
Дата ухвалення: 2017-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8653/17
провадження № 2-а/753/398/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Даниленко В.В., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

10.05.20017 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відповідача провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії за віком з 16.03.2017 року із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Свої вимоги мотивує тим, що перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком, призначену йому відповідно до Закону України від 09.07.2003 N 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Позивачу було призначено пенсію за віком але для обчислення пенсії було взято показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для розрахунку пенсії за 2007 рік в сумі 1197,91 грн., а не показник середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки.

Проте, відповідач листом від 24.04.2017 р. №6672/14/О-573 повідомив, що при призначенні позивачу пенсії за віком було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2007 рік в сумі 1197,91 грн., а не показник середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки, таким чином, безпідставно відмовивши позивачу у проведенні перерахунку пенсії.

За викладених обставин позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

У письмових запереченнях представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначаючи, що Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві діяло в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами та не порушувало прав позивача. За наведених обставин просить відмовити позивачу у задоволені адміністративного позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком, призначену йому відповідно до Закону України від 09.07.2003 N 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

16.03.2017 року позивач звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком та з іншими визначеними законодавством документами, необхідними для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 N 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (зі змінами).

Позивачу призначено пенсію за віком згідно вказаного вище Закону, але для обчислення пенсії було взято показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для розрахунку пенсії за 2007 рік в сумі 1197,91 грн., а не показник середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки у розмірі 3764,40 грн.

Проте, відповідач листом від 24.04.2017 р. №6672/14/О-573 відмовив позивачу у проведенні такого перерахунку пенсії, посилаючись на те, що при призначенні йому пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2007 рік в сумі 1197,91 грн., а не показник середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання, пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено переведення з одного виду пенсії за цим Законом на інший.

Правовідносини сторін регулюються Конституцією України, Законом України від 09 липня 2003 року № 1058 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом № 2262.

Відповідно до статті 7 Закону № 2262 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону № 1058, призначається одна пенсія за її вибором.

Статтею 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням змін, внесених Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи»переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу при розрахунку пенсії за віком застосовувався показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для розрахунку пенсії за 2007 рік - 1197,91 грн., за рік, що передував призначенню пенсії за віком.

Судом встановлено, що даний перерахунок відповідачем проведено неправомірно.

Доводи відповідача не приймаються до уваги, так як в ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсій по матеріалам пенсійної справи, що в даному випадку відсутнє, так як мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом (Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»), а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону.

Так, позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб про військовослужбовців, положення якого передбачають інші підстави та порядок призначення пенсії, зокрема, за основу береться грошове забезпечення, яке складається з окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), премії та не використовується показник у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та який відповідно до Закону враховується для розрахунку пенсії за рік, що передує року призначення пенсії.

Водночас, за призначенням пенсії за віком відповідно до іншого Закону, а саме Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Позивач звернувся вперше, тому під час призначення пенсії для її обчислення повинен використовуватися показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для розрахунку пенсії за 2014, 2015, 2016 роки, як того вимагає ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 31.03.2015 року у справі №21-612а14, від 09.06.2015 року у справі №21-550а14, від 02.12.2015 року у справі №193/1029/14-а, від 22.12.2015 року у справі №2-а/199/138/14.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень суд перевіряє чи вчинені вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та Законами України.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», ст. ст. 158, 159, 160-163, 183-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати незаконні дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_2 в здійсненні перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки при призначенні позивачу пенсії за віком.

Зобов`язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 16.03.2017 року із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки в сумі 3764,40 грн. у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, здійснити виплату неодержаної суми пенсії з 16.03.2017 року з урахуванням раніше виплаченої пенсії.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Cуддя: Даниленко В.В.