Справа № 679/1202/16-а
Суддя: Сопронюк О. В.
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/7/2017
Справа № 679/1202/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 року Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі: головуючої судді Сопронюк О.В.,

при секретарі Плазій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нетішинської міської ради Хмельницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зобовязання затвердити проект землеустрою та передати земельну ділянку у власність, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно позовної заяви, заяви про уточнення позовних вимог та пояснень представника позивача в судовому засіданні, сімя ОСОБА_1 понад тридцять років користується земельною ділянкою площею 0,4816 га. по вул.Соловєвській в м.Нетішин. В грудні 2014 року позивач звернувся до Нетішинської міської ради Хмельницької області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, для передачі їх у власність в межах безоплатної приватизації: для ведення особистого селянського господарства площею 0,3977 га. і для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0840 га. по вул.Соловєвській в м.Нетішин.

Проте, листом Нетішинської міської ради Хмельницької області №К/03-04-78/2015 від 31.01.2015 року його повідомлено, що вищезазначене клопотання розглядалось на шістдесят восьмій сесії міської ради і за результатами голосування більшості депутатів рішення не прийнято.

Після цього, в порядку ч.7 ст.118 ЗК України, 06.02.2015 року позивач повідомив Нетішинську міську раду про замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,3977 га. розташованої по вул.Соловєвська в м.Нетішин, без надання дозволу міською радою. Листом №К/03-04-182/2015 від 02.03.2015 року Нетішинська міська рада повідомила ОСОБА_1 про те, що його звернення від 06.02.2015 року щодо розробки проекту із землеустрою за принципом «мовчазної згоди» взято до відома.

З метою отримання у приватну власність земельних ділянок позивач звернувся до приватного підприємства «Ліко-Агросервіс+», яке виготовило відповідні проекти землеустрою щодо відведення вищевказаних земельних ділянок. В подальшому, як того вимагає ЗК України, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу їх йому у приватну власність. Позивач виконав усі вимоги ЗК України для того, щоб отримати у власність земельні ділянки в межах норм безоплатної приватизації і його право кореспондується з обов'язком відповідача передати йому у власність зазначені земельні ділянки.

Проте, Нетішинська міська рада неодноразово ухилялася від виконання свого обовязку щодо розгляду його заяви про затвердження проектів земелеустрою.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, в червні 2015 року позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12.08.2015 року у справі № 2-а/679/122/2015 визнано протиправними дії, бездіяльність Нетішинської міської ради Хмельницької області, що полягає в не розгляді у встановлений законом строк клопотань ОСОБА_1 про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, площею 0.3977 га. та для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0840 га. розташованих по вул.Солов'євській в м.Нетішин для передачі їх ОСОБА_1 у власність. Зобов'язано Нетішинську міську раду Хмельницької області розглянути клопотання ОСОБА_1 про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3977 га. та для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0840 га. розташованих по вул.Солов'євській в м.Нетішин для передачі їх ОСОБА_1 у власність, та прийняти рішення у відповідності із Земельним кодексом України.

Рішенням Нетішинської міської ради Хмельницької області № 4/100 від 23.12.2015 року, вищевказана постанова Нетішинського міського суду від 12.08.2015 року виконана лише в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0840 га. Проте, в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,3977 га. постанова суду не виконана, а клопотання позивача залишається не розглянутим по суті.

У звязку з цим, 14.03.2016 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області відкрив виконавче провадження з виконання постанови Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12.08.2015 року у справі№ 2-а/679/122/2015. В процесі примусового виконання вказаного рішення державний виконавець застосував відносно відповідача штрафні санкції за невиконання рішення суду та направив до правоохоронних органів повідомлення про злочин за невиконання рішення суду, а виконавче провадження закрив у звязку із неможливістю його виконання без участі боржника. З метою захисту своїх прав ОСОБА_1 також звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, але це також не дало жодного результату.

Представник позивача вважає дії, бездіяльність відповідача щодо не розгляду по суті клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою, як того вимагає ЗК України, протиправними, такими що порушують його конституційне і законне право на безоплатне отримання земельної ділянки у приватну власність. Так, відповідач вже більше року порушує вимоги ч.9 ст.118 ЗК України не приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3977 га. чи про відмову в його затвердженні, чим позбавляє його права на подальше звернення до суду за захистом своїх прав. Не вчиняючи вказаних дій відповідач не виконує вищевказане рішення суду.

При цьому проект землеустрою був погоджений у порядку встановленому ст.186-1 ЗК України, про будь які зауваження чи недоліки в ньому позивача ніхто не повідомляв.

Враховуючи те, що неодноразові звернення позивача до відповідача, суду, інших компетентних органів з приводу захисту його порушеного законного права на розгляд клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3977 га. та прийняття рішення за результатами його розгляду, не дали позитивних результатів, його порушене право не відновлене по даний час, представник вважає, що єдиним і ефективним способом захисту у даному випадку є прийняття судом рішення про зобовязання міської ради затвердити такий проект землеустрою та передати земельну ділянку йому у власність.

При цьому представник посилається на те, що функції відповідача, як субєкта владних повноважень щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність хоча і є виключними, але передбачають певну процедуру розгляду звернення зацікавленої особи та досить жорстко обмежені в законодавчому порядку, а тому не є дискреційними. Крім того, усталеною практикою Європейського суду з прав людини дії субєкта владних повноважень щодо втручання чи обмеження прав людини повинні бути обґрунтованими, законними, необхідними, а втручання пропорційним. Дискреційність повноважень органу влади повинна бути зведена до мінімуму, а логіка рішень органу влади повинна бути чіткою і зрозумілою, як і можливі наслідки таких дій. Особа не повинна відповідати за помилки, вчинені органом держави.

Враховуючи вищевикладене представник позивача просить зобовязати Нетішинську міську раду Хмельницької області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,3977 га. (кадастровий номер :02:003:1277), яка розташована в м.Нетішин по вул.Солов'євській та передати вказану земельну ділянку у власність ОСОБА_1 Стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що позивач не дотримався процедури розробки проекту землеустрою за принципом «мовчазної згоди». Так, він надіслав на адресу міського голови заяву, а не повідомлення про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на адресу Нетішинської міської ради, як це передбачено ч.7 ст.118 ЗК України. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташована по вул.Солов'євській в м.Нетішин не відповідає вимогам ст.50 Закону України «Про землеустрій», а саме висновок відділу Держземагенства у м.Нетішин виданий з перевищенням наданих законом повноважень, оскільки в його п.16 зазначено «термін дії висновку: на період чинності дозволу про надання дозволу Нетішинської міської ради на виготовлення проекту землеустрою», хоча такий дозвіл міською радою не видавався. Крім того відсутня копія клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, рішення Нетішинської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, письмова згода землевласника (землекористувача). Акт встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не містить підпису представника Нетішинської міської ради, виникають сумніви щодо достовірності підписів сумісних власників та землекористувачів, що містяться в ньому. Вказаний акт не відповідає вимогам чинного законодавства. Отже Нетішинська міська рада не може розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3977 га. та прийняти рішення про погодження чи відмову у погодженні цього проекту.

В той же час представник зазначила, що про вказані недоліки представники юридичного відділу неодноразово повідомляли депутатів, усно пропонували ОСОБА_1 їх усунути, однак будь яких письмових повідомлень з переліком таких недоліків йому не направляли.

Крім того, постановами Нетішинського міського суду від 11.11.2014 року, які набрали законної сили, зобовязано Нетішинську міську раду розглянути на черговій сесії заяву ОСОБА_2 та заяву ОСОБА_3 від 28.04.2014 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га., яка розташована в м.Нетішин по вул.Солов'євській для передачі її у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Земельна ділянка, яка пропонується для передачі у приватну власність позивачу в порядку безоплатної приватизації накладається на земельні ділянки, які пропонуються для передачі у приватну власність для ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Також представник зазначила, що на даний час Нетішинська міська рада не приймала ні рішення про відмову у передачі спірної земельної ділянки позивачу у власність, ні рішення про залишення без розгляду його заяви про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3977 га., тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Представник також вказала на те, що суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого субєкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, третю особу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Нетішинської міської ради Хмельницької області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, для передачі їх у власність в межах безоплатної приватизації, для ведення особистого селянського господарства площею 0,3977 га. і для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0840 га. по вул. Соловєвській в м.Нетішин.

Нетішинська міська рада Хмельницької області листом №К/03-04-78/2015 від 31.01.2015 року повідомила ОСОБА_1 про те, що його звернення розглядалось на шістдесят восьмій сесії Нетішинської міської ради і за результатами голосування більшості депутатів рішення не прийнято.

06.02.2015 року позивач повідомив Нетішинську міську раду про замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,3977 га., розташованої по вул.Соловєвській в м.Нетішин, без надання дозволу Нетішинської міської ради, в порядку передбаченому абз.3 ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

Листом №К/03-04-182/2015 від 02.03.2015 року Нетішинська міська рада повідомила позивача про те, що його звернення від 06.02.2015 року щодо розробки проекту із землеустрою за принципом «мовчазної згоди» взято до відома.

Для розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі їх у власність позивач звернувся до приватного підприємства «Ліко-Агросервіс+», яке на підставі укладеного між ними договору від 04.02.2015 року виготовило відповідний проект із землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки.

Згідно висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №019 від 27.02.2015 року, відділ Держземагенства у м.Нетішин Хмельницької області погоджує його та вважає за можливе передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,3977 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по вул.Соловєвській в межах населеного пункту м.Нетішин.

Оскільки за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність, Нетішинська міська рада рішення не приймала, він звернувся за захистом своїх порушених прав з позовом до суду.

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12.08.2015 року, яка набрала законної сили, визнано протиправними дії, бездіяльність Нетішинської міської ради Хмельницької області, що полягає в не розгляді у встановлений законом строк клопотань ОСОБА_1 про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 0,3977 га. та для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0840 га. розташованих по вул.Солов'євській в м.Нетішин для передачі їх ОСОБА_1 у власність. Зобов'язано Нетішинську міську раду Хмельницької області розглянути клопотання ОСОБА_1 про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 0,3977 га. та для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0840 га. розташованих по вул.Солов'євській в м.Нетішин для передачі їх ОСОБА_1 у власність, та прийняти рішення у відповідності із Земельним кодексом України.

Вказана постанова Нетішинського міського суду від 12.08.2015 року виконана лише в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0840 га., що не заперечується представниками сторін.

Однак, постанова Нетішинського міського суду від 12.08.2015 року в частині зобов'язання Нетішинської міської ради Хмельницької області розглянути клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,3977 га., розташованої по вул.Солов'євській в м.Нетішин для передачі її ОСОБА_1 у власність, та прийняти рішення у відповідності із Земельним кодексом України, станом на день розгляду справи не виконана.

В ході примусового виконання виконавчого листа виданого на підставі постанови Нетішинського міського суду від 12.08.2015 року за невиконання рішення суду до відповідача застосовано штрафні санкції у виді штрафу 680 грн. та 1360 грн. та направлено до правоохоронних органів повідомлення про злочин щодо невиконання рішення суду. У звязку із неможливістю виконання постанови суду без участі боржника, виконавче провадження було закінчено.

Крім того, на даний час в провадженні Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини перебуває звернення ОСОБА_1 щодо захисту його земельних прав під час виконання Нетішинською міською радою рішення суду, ухваленого на його користь.

Як вбачається з протоколів засідання шостої та сьомої сесії Нетішинської міської ради від 29.01.2016 року, від 26.02.2016 року, листів Нетішинської міської ради № К/03-04-965/2016 від 30.06.2016 року, № К/03-04-1179/2016 від 25.07.2016 року, звернення ОСОБА_1 про затвердження проекту щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,3977 га. розглядалося на 6, 7, 14, 15 сесіях Нетішинської міської ради, однак за результатами голосування більшості депутатів міської ради рішення не прийнято.

В силу положень ст.14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно змісту ч.2 ст.19 Конституції України, ч.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи, зокрема, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Згідно ч.3 ст.140 Конституції України органами місцевого самоврядування є сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях, зокрема, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно ст.116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до п."б" ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно п."б" ч.1 ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч.1 ст.122 ЗК України, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений в статті 118 ЗК України.

Так, згідно ч.ч.6, 7, 8, 9 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до ч.1 ст.186-1 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обовязкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обовязковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

З матеріалів справи вбачається, що виготовлений приватним підприємством «Ліко-Агросервіс+» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджений в порядку встановленому ст.186-1 ЗК України про що підтверджується висновком відділу Держземагенства у м.Нетішин Хмельницької області про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №019 від 27.02.2015 року.

Крім того, судом встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що був виготовлений приватним підприємством «Ліко-Агросервіс+» на замовлення ОСОБА_1, містить всі необхідні документи, перелік яких зазначений в ст.50 Закону України "Про землеустрій".

Суд не приймає до уваги та оцінює критично твердження представника відповідача про те, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки містить недоліки та не відповідає чинному законодавству, оскільки позивач виготовляв його за принципом «мовчазної згоди», тобто без отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою в порядку передбаченому ч.7 ст.118 ЗК України, тому в матеріалах проекту цілком обґрунтовано відсутні копія клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та рішення Нетішинської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а письмова згода землевласника (землекористувача) необхідна лише у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в

порядку, встановленому законодавством, що немає відношення до даного спору. Доказів недостовірності даних викладених в акті встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) представник відповідача суду не надала.

Крім того, як вбачається з постанови Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12.08.2015 року, під час розгляду справи про протиправність дій міської ради щодо не розгляду у встановлений законом строк клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3977 га., в обґрунтування своїх заперечень представник Нетішинської міської ради посилалася на аналогічні недоліки такого проекту землеустрою, тобто вони вже були предметом судового дослідження, однак не знайшли свого підтвердження, оскільки позов ОСОБА_1 було задоволено.

Як вбачається з пояснень представника відповідача постанова Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12.08.2015 року Нетішинською міською радою не оскаржувалася в апеляційному порядку, тобто міська рада погодилася з її висновками та встановленими нею обставинами.

З матеріалів справи та пояснень представника відповідача вбачається, що після набрання законної сили вищевказаною постановою суду за результатами неодноразових повторних розглядів клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3977 га. Нетішинська міська рада рішення не прийняла. Про наявність будь - яких законних підстав для відмови в затвердженні проекту землеустрою ні листах адресованих позивачу, ні в протоколах засідань сесії міської ради не зазначено.

Будь яких належних та допустимих доказів того, що Нетішинська міська рада не приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3977 га. для ОСОБА_1 через наявність недоліків в такому проекті представник відповідача суду не надала.

Судом встановлено, що Нетішинською міською радою рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3977 га. та надання її у власність ОСОБА_1 або про відмову у його затвердженні, за результатами неодноразових розглядів цього питання після набрання законної сили постановою Нетішинського міського суду від 12.08.2015 року, по даний час не приймалося.

Отже, постанова Нетішинського міського суду від 12.08.2015 року, якою Нетішинську міську раду Хмельницької області зобовязано розглянути клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,3977 га., розташованої по вул.Солов'євській в м.Нетішин для передачі її ОСОБА_1 у власність, та прийняти рішення у відповідності із Земельним кодексом України, за відсутності будь-яких законних підстав на те, відповідачем тривалий час не виконується, чим порушуються законні права та інтереси позивача.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Спосіб захисту у сфері публічно-правових відносин визначає позивач та згідно з ч.3 ст.105 КАС України позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, утриматися від вчинення певних дій, виконати зупинену чи не вчинену дію тощо.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.162 КАС України у справах, в яких позивач оскаржує протиправні дії чи бездіяльність відповідача у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач.

У випадку коли поданих доказів достатньо для того, щоб зобов'язати суб'єкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення чи зробити ту чи іншу дію суд вправі обрати такий спосіб захисту порушеного права. Обрана судом форма захисту порушених прав у такому випадку не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача. Втручанням у дискреційні повноваження суб'єкту владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов'язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб'єкта владних повноважень.

Вказана правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 24.03.2016 року у справі №К/800/12368/14, від 05.04.2016 року у справі №К/800/54442/15.

Крім того, у своєму рішенні від 16.09.2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

До того ж «ефективний засіб правого захисту» у розумінні ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає даній міжнародній нормі.

Враховуючи те, що клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3977 га. неодноразово розглядалося на сесіях Нетішинської міської ради Хмельницької області, однак будь якого рішення з цього приводу по даний час не прийнято, постанова Нетішинської міського суду Хмельницької області від 12.08.2015 року, якою відповідача зобовязано розглянути вказане клопотання та прийняти рішення у відповідності із ЗК України, станом день розгляду справи не виконана, будь яких законних підстав для відмови в задоволенні такого клопотання судом не встановлено, тому суд вважає, що позивач обрав правильний спосіб захисту порушеного права.

Оскільки порушення прав позивача допускається самим відповідачем, який ухиляється від прийняття законного рішення та виконання постанови суду, тому вирішити спірне питання у інший спосіб, ніж як зобов'язати міську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати її у власність позивача, не має можливості.

Суд вважає, що положеннями ч.4 ст.105, 162 КАС України передбачена можливість вирішення вимог позивача саме у такий спосіб та не суперечить приписам ч.3 ст.152 ЗК України.

Згідно із ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу вимог ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд приходить до переконання, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п.19 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Мінстрів України №845 від 03.08.2011 року, безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету або у заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів.

Враховуючи те, що Нетішинська міська рада Хмельницької області не є розпорядником чи одержувачем коштів місцевого бюджету, немає відкритих рахунків в казначействі, а таким розпорядником є виконавчий комітет Нетішинської міської ради Хмельницької області, тому з останнього за рахунок його бюджетних асигнувань слід стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок, сплачений ним при зверненні до суду з позовом, та в розмірі 413 гривень 40 копійок, сплачений ним при поданні заяви про забезпечення позову, оскільки вона задоволена судом, а всього: 964 гривні 60 копійок.

Керуючись ст.ст.81, 116, 118, 121, 122, 152, 186-1 Земельного кодексу України, ст.24, 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.14, 19, 140 Конституції України, ст.ст.2, 11, 71, 86, 94, 105, 60, 161, 162 КАС України, суд, -

П О С Т А Н ОВ И В:

Позов задоволити.

Зобовязати Нетішинську міську раду Хмельницької області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,3977 га. (кадастровий номер :02:003:1277), яка розташована в м.Нетішин по вул.Солов'євській та передати вказану земельну ділянку у власність ОСОБА_1.

Стягнути з виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 964 гривні 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Нетішинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуюча: