Справа № 465/2579/16-а
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2017-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

30.06.2017 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі

головуючої - судді Мигаль Г.П.,

при секретарі: Максимович М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Львові про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м.Львові про визнання протиправною та скасування постанови серії ПС3 № 038848 від 14 квітня 2016 року та закриття справи за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Позовні вимоги мотивує тим, що 14.04.2016 року о 01.10 год. ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в місті Львові по вулиці Левандівській. Позивача було безпідставно зупинено екіпажом поліції, які не представились. На його запитання про причину зупинки була надана відповідь за нібито «брудний знак». Після того, як позивач вийшов з автомобіля та оглянув номерний знак, бруду на номерному знаку виявлено не було. Після цього невідомий позивачу інспектор сказав, що не горить підсвітка номерного знаку. Протягом 30 хвилин жодних процесуальних документів працівниками патрульної поліції не складались, а створювались умови для дачі їм хабара, побачивши, що позивач жодних хабарів давати їм не буде, працівниками поліції безпричинно було викликано інший екіпаж поліції, і коли приїхав наступний екіпаж патрульних, інспектором роти №2 батальйону №4 УПР у м.Львові ДПП старшим лейтенантом поліції Марочканичем В.В. почав складатись якийсь процесуальний документ. Оскільки це вже була пізня година, протягом цілої години позивачу не була надана можливість їхати додому, через бездіяльність представників патрульної служби, а тому позивач, втомившись, поїхав додому. По пошті 21.04.2016 року позивач отримав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, з тих підстав, що позивач керував автомобілем з неосвітленим номерним знаком, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, та оскільки позивачем не було пред'явлено поліс страхування цивільно-правової відповідальності, згідно з вимогами п. 2.1 Правил позивача піддано штрафу за ч.6 ст.121 та за ч.1 ст.126 КУпАП. Вважає, що застосоване до позивача стягнення є незаконним, неправомірним та необгрунтованим з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення, а саме: ознак умислу чи необережності (згідно ст. 9 КУпАП).

Позивач подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити.

Представник відповідача у судове засідання, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, не з'явився, подав письмові заперечення на позов в яких просить відмовити позивачу в задоволенні позову з підстав зазначених у запереченнях.

Відповідно до ст.128 КАС України суд вважає, що справу слід слухати її відсутності на підставі наявних у справі доказів, достатніх для постановлення рішення.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.04.2016 року інспектором роти № 2 батальйону № 4 управління патрульної поліції у м. Львові лейтенантом поліції Марочканичем В.В. було винесено постанову Серія ПСЗ № 038848 від 14 квітня 2016 року по справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із постанови, що ОСОБА_1 14 квітня 2016 року о 01:50 год. в м.Львові, вул. Левандівська, 5 керуючи автомобілем НОМЕР_1 з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби та не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.9 «В», та 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України./а.с. № 3/

Під час винесення постанови не дотримано вимог статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відтак, процедура накладення стягнення на позивача передбачала дотримання вимог ст. 254 КУпАП, а саме складання протоколу, заслуховування та відображення у такому документі пояснень правопорушника, свідків тощо. Як вбачається з матеріалів справи, справа про адміністративне правопорушення розглядалась за відсутності ОСОБА_1, який був позбавлений можливості надати пояснення та заперечення. За таких умов оскаржувана постанова винесена передчасно на підставі формальної оцінки отриманої інформації про правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кількаадміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень, однак в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 інспектором немає посилання на відповідну норму.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 від «06» березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

За правилами ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду доказів в тому числі матеріалів відео фіксації, щодо вчинення ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху

Відповідно до 62 Конституції України встановлює презумпцію невинуватості, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно з ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку , що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід скасувати, оскільки у постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КУпАП, однак не має посилання на ст. 36 КУпАП, а також відповідачем не надано суду доказів (матеріалів відео фіксації та ін.), щодо вчинення позивачем адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КУпАП.

В частині позовних вимог щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то такі задоволенню не підлягають, оскільки питання щодо закриття провадження в адміністративній справі належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених ст.221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб'єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 11, 71, 86, 102, 105-106, 128, 161, 162, 163 КАС України, ст. ст. 7, 245, 251, 254, 280 КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задоволити частково.

Постанову серії СП3 № 038848 від 14 квітня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень скасувати.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м.Львова на протязі 10-ти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Мигаль Г.П.