Справа № 813/1045/17
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року справа № 813/1045/17

12 год 35 хв зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - ГУ НП у Львівській області), в якому з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 20.04.2017, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 5 наказу ГУ НП у Львівській області №110 від 13.01.2017 в частині звільнення з посади ОСОБА_3;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП у Львівській області №129 о/с від 13.02.2017 «По особовому складу»;

- поновити майора поліції ОСОБА_3 на посаду заступника начальника управління - начальника відділу боротьби з організованою злочинністю УКР Головного управління Національної поліції у Львівській області;

- стягнути з ГУ НП у Львівській області на користь ОСОБА_3 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 14.02.2017 по дату винесення рішення суду.

Ухвалою від 27.06.2017 суд за клопотанням представника позивача залишив без розгляду позовну заяву в частині позовних вимог про стягнення з ГУ НП у Львівській області на користь позивача середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу з 14.02.2017 по дату винесення рішення суду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення з посади є протиправними, оскільки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, підстави звільнення позивача з посади, зазначені в наказі є загальними та неконкретними. Позивач вказує на те, що підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади, слугували матеріали службового розслідування, згідно з якими позивач вчинив дисциплінарний проступок, який полягав у недостатньому управлінському впливі на підпорядковані слідчі підрозділи з питань неухильного дотримання працівниками законності та службової дисципліни, та самоусуненні від реалізації вимог керівництва Головного управління щодо попередження надзвичайних подій серед підпорядкованого особового складу, що сприяло надзвичайній події. Вважає, що під час службового розслідування необ'єктивно проведено перевірку виконання ним вимог наказів та вимог керівництва щодо організації роботи зі зміцнення дисципліни та законності серед працівників відділу боротьби з організованою злочинністю УКР ГУНП у Львівській області. Враховуючи те, що за час перебування на посаді заступника начальника управління - начальника відділу боротьби з організованою злочинністю УКР ГУНП у Львівській області жодне дисциплінарне стягнення до нього не застосовувалося, вважає, що підстави для застосування до нього такого виду дисциплінарної відповідальності як звільнення з посади, відсутні.

Відповідач подав до суду заперечення на адміністративний позов, в яких вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю. Заперечення обґрунтовані тим, що звільнення позивача здійснювалось у повній відповідності до вимог чинного законодавства. Звільненню позивача з посади передувало службове розслідування, що, на думку відповідача, вказує на об'єктивність прийнятого рішення щодо його звільнення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві та уточненнях до неї. Просила суд позов задовольнити повністю.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце його проведення. Клопотань про розгляд справи без участі представника відповідача до суду не надходило.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, виходячи з наступних підстав.

Позивач - ОСОБА_3 поступив на службу в ОВС у 2007році на посаду дільничного інспектора міліції Шевченківського РВ ЛМУ МВС України у Львівській області. З 11.03.2016 позивач працював на посаді заступника начальника управління - начальника відділу боротьби з організованою злочинністю УКР ГУ НП у Львівській області.

Як вбачається з наказу ГУ НП у Львівській області №110 від 13.01.2017 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників кримінальної поліції (карний розшук) ГУНП у Львівській області» прокуратурою Львівської області розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000244.

В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 28.11.16 близько 19:00год. старшими оперуповноваженими кримінальної поліції (карний розшук) ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_4, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5, капітаном поліції ОСОБА_6 та оперуповноваженим кримінальної поліції (карний розшук) капітаном поліції ОСОБА_7, за попередньою змовою, перебуваючи в с. Гамаліївка, Пустомитівського району, Львівської області, на території АЗС «WOG» застосовуючи спецзасоби (кайданки) та погрожуючи застосуванням вогнепальної зброї, незаконно заволоділи майном громадянина ОСОБА_8, а саме: грошовими коштами в сумі 4100 доларів США та 1 кг необробленого каменю «бурштину», ринкова вартість якого складає близько 4 000 доларів США. Всім зазначеним працівникам поліції повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 cт.28, ч.2 cт. 365 КК України.

Проведеним службовим розслідуванням встановлено грубі порушення службової дисципліни, вимог cт.cт.6, 18 Закону України «Про Національну поліцію» зі сторони старших оперуповноважених кримінальної поліції (карний розшук) ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4, капітана поліції ОСОБА_9, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 та оперуповноваженого кримінальної поліції (карний розшук) ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_7, які полягають в тому, що будучи працівниками поліції, обов'язками яких є неухильне дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, професійне виконання своїх службових обов'язків, відповідно до вимог нормативно-правових актів, а також повага і дотримання прав і свобод людини, 28.11.2016 вчинили дії стосовно ОСОБА_8, які явно виходять за межі наданих їм повноважень, що завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, які супроводжувалися погрозою застосування насильства та застосуванням зброї, спеціальних засобів, що призвело до надзвичайної події - розпочатого кримінального провадження і повідомлення останнім про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також підриву авторитету і формування негативної думки про поліцію.

Також у вказаному наказі зазначено, що надзвичайна подія стала також можливою внаслідок неналежного виконання посадової інструкції заступником начальника управління - начальника відділу боротьби з організованою злочинністю УКР ГУ НП у Львівській області майором поліції ОСОБА_3 в частині організації роботи з підтримання належного стану дисципліни та законності підлеглими працівниками, проведення виховної та профілактичної роботи, що призвело до надзвичайної події за участю підлеглих працівників.

Згідно з п.5 наказу ГУ НП у Львівській області №110 від 13.01.2017 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників кримінальної поліції (карний розшук) ГУНП у Львівській області» на позивача - заступника начальника управління - начальника відділу боротьби з організованою злочинністю УКР Головного управління Національної поліції у Львівській області накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

Відповідно до наказу ГУ НП у Львівській області №129 о/с від 13.02.2017 «По особовому складу» як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції позивача призначено на посаду старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Личаківського відділу поліції ГУНП, звільнивши його з посади заступника начальника управління - начальника відділу боротьби з організованою злочинністю управління карного розшуку ГУ НП з 13.02.2017.

Не погоджуючись із зазначеними наказами і вважаючи звільнення з посади протиправним, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Суд, вирішуючи справу по суті, виходить з наступного.

Відповідно до п.15 ч.1 ст. 3 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з п. 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із вказаним Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить вказаному Закону.

Таким чином, до затвердження відповідним законом Дисциплінарного статуту Національної поліції України підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 за № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ).

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до положень ст.ст. 2, 5 Дисциплінарного статуту ОВС України підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку - невиконання чи неналежне виконання ним службової дисципліни.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Відповідно до ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Згідно з ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ. Зокрема, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У відповідності до вимог ст.18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується. Такі дисциплінарні стягнення як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

Такі дисциплінарні стягнення як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Досліджуючи питання неналежного виконання посадової інструкції позивачем в частині організації роботи з підтримання належного стану дисципліни та законності підлеглими працівниками, проведення виховної та профілактичної роботи, що призвело до надзвичайної події за участю підлеглих працівників, суд встановив наступне.

Відповідно до п.20 посадової інструкції заступника начальника управління - начальника відділу боротьби з організованою злочинністю УКР ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3, затвердженої начальником УКП (КР) ГУ НП у Львівській області від 05.09.2016 (далі - посадова інструкція), позивач проводить профілактичну роботу щодо дотримання законності, службової та транспортної дисципліни, а також попередження хабарництва, корупційних проявів у всіх його видах та дотримання антикорупційного законодавства особовим складом УКП (КР) ГУНП.

Позивач на виконання вимог посадової інструкції проводив оперативні наради, на яких вказував на суворому дотриманні законності, службової та транспортної дисципліни, а також попередження хабарництва, корупційних проявів у всіх його видах та на суворому дотриманні антикорупційного законодавства особовим складом, а також на персональній відповідальності кожного за допущення таких; звертав увагу на необхідність ввічливого і тактовного ставлення до громадян, що підтверджується протоколами оперативних нарад від 08.11.2016, 15.11.2016, 21.11.2016, 28.11.2016.

Відповідач, в свою чергу, не подав жодних доказів, які б доводили неналежне виконання позивачем посадової інструкції в межах предмету доказування у справі.

Суд наголошує на тому, що відповідно до положень ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Суд зазначає, що мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об'єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв'язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов'язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника органів внутрішніх справ і його ставлення до вчиненого.

Тому, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є невиконання або неналежне виконання поліцейським дисципліни шляхом недотримання конкретних актів законодавства, наказів та інших відомчих нормативно-правових актів.

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11.03.2014 № 21-13а14, яка згідно з ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що позивач в належним чином дотримувався вимог посадової інструкції в частині організації роботи з підтримання належного стану дисципліни та законності підлеглими працівниками, проведення виховної та профілактичної роботи.

Щодо співмірності надзвичайної події та накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, суд встановив наступне.

Як вже зазначалось судом, Дисциплінарний статут розрізняє різні за характером дисциплінарні стягнення, що дає можливість реалізувати принцип індивідуалізації відповідальності шляхом вибору такого стягнення, що найбільшою мірою відповідає тяжкості проступку та особі винного.

Відповідно до ч.9 ст.14 Дисциплінарного статуту передбачено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Згідно з ч.12 ст.14 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

Відповідач не подав доказів щодо наявності діючих дисциплінарних стягнень, накладених на позивача, на момент прийняття оскаржених наказів.

Суд в цьому контексті враховує те, що в атестаційному листі позивача від 05.09.2016, міститься висновок прямого керівника т.в.о. начальника ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 про те, що позивач займаній посаді - заступника начальника управління - начальника відділу боротьби з організованою злочинністю УКР ГУ НП у Львівській області відповідає. У вказаному атестаційному листі в розділі 4 Результати атестування (висновок атестаційної комісії) за підписом голови атестаційної комісії ОСОБА_11 зазначено, що позивач займаній посаді, тобто заступника начальника управління - начальника відділу боротьби з організованою злочинністю УКР ГУ НП у Львівській області відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду.

За час проходження служби позивач нагороджений заохочувальною відзнакою МВС України нагрудний знак «За заслуги в карному розшуку України», відзнаками МВС України «За доблесть і відвагу в службі карного розшуку» І та ІІ ступенів, «За відзнаку в службі» І та ІІ ступенів.

Таким чином, суд дійшов до висновку про неспівмірність надзвичайної події, причинно - наслідкового зв'язку між нею і безпосередньою участю позивача в її настанні, та накладенні на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади.

З врахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що відповідач не довів всупереч вимогам ч.2 ст. 71 КАС України правомірності наказу, згідно з яким позивача притягнули до дисциплінарної відповідальності. За таких обставин, суд вважає, що пункт 5 наказу ГУ НП у Львівській області №110 від 13.01.2017 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників кримінальної поліції (карний розшук) ГУНП у Львівській області» є протиправним та підлягає скасуванню.

У зв'язку із визнанням судом пункту 5 вказаного наказу протиправним, та його скасування, безпідставним є призначення позивача на посаду старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Личаківського відділу поліції ГУНП. Тому, наказ ГУ НП у Львівській області №129 о/с від 13.02.2017 «По особовому складу», прийнятий на виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції, також є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про поновлення позивача на посаді, з якої його звільнено, то така підлягає задоволенню, з огляду на визнання судом протиправним та скасування пункту 5 наказу №110 від 13.01.2017 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників кримінальної поліції (карний розшук) ГУНП у Львівській області» та наказу ГУ НП у Львівській області №129 о/с від 13.02.2017 «По особовому складу».

Відповідно до положень ч.1 ст.235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позивач підлягає поновленню на посаді заступника начальника управління - начальника відділу боротьби з організованою злочинністю УКР Головного управління Національної поліції у Львівській області з 14.02.2017.

При цьому, постанова суду в частині поновлення позивача на посаді підлягає негайному виконанню відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (ч.1 ст.70 КАС України).

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Положення ст. 19 Конституції України закріплене у ст. 9 КАС України, яка передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням встановлених обставин, виходячи із заявлених позовних вимог, наявних у матеріалах справи доказів, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до положень п. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за звернення до суду, такий фактично не сплачувався, доказів на підтвердження інших судових витрат не надано, тому судові витрати у відповідності до положень статті 94 КАС України стягненню із сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 5 наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області №110 від 13.01.2017 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників кримінальної поліції (карний розшук) ГУНП у Львівській області».

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №129 о/с від 13.02.2017 «По особовому складу».

Поновити майора поліції ОСОБА_3 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу боротьби з організованою злочинністю УКР Головного управління Національної поліції у Львівській області з 14.02.2017. Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді допустити до негайного виконання.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г. Гулик