Справа № 539/1091/17
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2017 р.Справа № 539/1091/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Старосуда М.І.
Суддів: Лях О.П. , Яковенка М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Лубенського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31.05.2017р. по справі №539/1091/17
за позовом ОСОБА_1
до Лубенського об"єднаного Управління Пенсійного Фонду України Полтавської області
про визнання дій неправомірними, скасування рішення, зобов"язання перерахувати пенсію,

ВСТАНОВИЛА:
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив: визнати рішення № 127 від 11.04.2017 року Лубенського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про відмову йому в перерахунку пенсії неправомірним та скасувати його; зобов"язати Лубенське об"єднане УПФУ Полтавської області здійснити перерахунок та виплачувати йому пенсію по інвалідності в розмірі фактичної заробітної плати в сумі 2061,44 крб. за період роботи за 1 повний місяць з 01.07.1986 р. по 31.07.1986 р. по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до ст.ст. 15,39, 54, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", п.3,п.7,п.9 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на підставі довідки № 22 від 06.03.2017 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , починаючи з 24 березня 2017 року, із врахуванням виплачених сум.
Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31.05.2017 року вказаний позов задоволено.
Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31.05.2017р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного і всебічного з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, оскільки довідка про заробітну плату № 22 від 06.03.2017 року не підтверджена первинними бухгалтерськими документами.
Позивач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об`єктивність рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач є ліквідатором аварії на ЧАЕС 1-ї категорії 2 групи, отримує пенсію через Лубенське об"єднане УПФУ Полтавської області.
Згідно первинних документів та архівних довідок №№60602, 60602/1, виданих Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 08.06.1986 року по 12.09.1986 року.
В січні 2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до цієї постанови проведено осучаснення заробітку за роботи в зоні відчуження з використанням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 за місцем роботи (служби) та отримав довідку від 06.03.2017 року за № 22, яка в повній мірі відображає його заробітну плату отриману за роботу в зоні відчуження та відповідає всім нормативно-правовим актам Уряду про оплату праці у 30 км зоні ЧАЕС, які були під грифом «таємно», довідка підписана командиром в/ч та посвідчена печаткою.
Зазначену довідку позивач для перерахунку пенсії надав до Лубенського об"єднаного управління ПФУ Полтавської області. Однак рішенням № 127 від 11.04.2017 року йому відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки розрахунок заробітної плати було здійснено згідно порядку, який поширюється на робітників та службовців в той час як позивач був військовослужбовцем, на яких законодавство про працю не розповсюджується, обчислення проведено на підставі різних законодавчих актів, та безпідставно проведено нарахування премій та заробітку за вихідні дні, і підстави для проведення перерахунку пенсії з урахуванням довідки про заробіток за № 22 від 06.03.2017 року відсутні.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для відмови у перерахунку позивачу пенсії згідно довідки № 22 від 06.03.2017 року перерахованої заробітної плати за час виконання військових обов"язків по ЛНА на ЧАЕС за період з 01.07.1986 року по 31.07.1986 року у сумі 2061,44 крб. відсутні.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
З 23.05.1986 року розпорядженням № 1031-рс на військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у ІІІ, ІІ, І зонах небезпеки та зоні особливого контрою, були поширені порядок та розміри оплати праці, передбачені розпорядженням № 964-рс (5-, 4-, 3-кратний розмір тарифної ставки (посадового окладу)). Тобто з цієї дати за оплатою праці їх прирівняли до інших робітників та службовців.
Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Пунктом 7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, І - 3). При цьому у всіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.
Після аварії наЧАЕС 26 квітня 1986 року Уряд колишнього СРСР та Української PCP ухвалили рішення із грифом «таємно» щодо оплати праці осіб-ліквідаторів. Після зняття грифа «таємно» та для «службового користування» стало відомо, що при нарахуванні даної заробітної плати не були враховані вимоги нормативних матеріалів: розпорядження РМ СРСР № 964 від 17.05.1986; постанова РМ СРСР № 524-156 від 7.05.1986; розпорядження РМ СРСР № 1031 від 23.05.1986; постанова РМ СРСР № 655-195 від 5.06.1986; постанова РМ УРСР № 207-7 від 10.06.1986; рішення № 351 від 02.02.1987 та ін.
У вищеназваних нормативно-правових актах йдеться про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій і закладів, які брали участь на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, дія яких поширюється як на військовослужбовців та військовозобов`язаних запасу, яких було призвано на військові збори та які в 1986-1990 роках виконували роботи в зоні відчуження, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. З моменту аварії оплату праці регулювала постанова № 524-156, тобто з ними розраховувалися за підвищеними до 100% тарифними ставками (посадовими окладами), незалежно від населеного пункту, де вони перебували.
Статтею 40 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що військовозобов`язаним, вільно найомним, призваним та направленим для ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а також тим, які несуть службу на території" радіаційного забруднення, оплата праці провадиться згідно із статтею 39 цього Закону за всі календарні дні роботи на підставі довідки, яка надається військовою частиною.
Згідно з нормативними актами, які діяли в той період, матеріальне забезпечення військовослужбовців, які були направлені для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році проводилось наступним чином.
Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС ви 07.05.1986р. №524-156 (Постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986р. №168- 5) передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) робітникам підприємств та організацій, що приймали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у 30-ти кілометровій зоні до 100%.
Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986р. № 1031 «Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» встановлено, що на військовослужбовців, зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, розповсюджується порядок і розміри підвищеної оплати праці, передбачені розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986р. № 964.
При цьому грошове забезпечення в підвищених розмірах виплачувати виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу, прапорщикам і мічманам також з окладів по військовому або спеціальному званню.
Листом Міністерства праці України від 29.10.1992 року № 09-3751 було наголошено, якщо працівник не отримав нараховану йому у 1986-1990 роках заробітну плату за період роботи в зоні ЧАЕС, це не позбавляє його права на призначення пенсії із зазначеного заробітку.
Окрім того, Міністерство праці і соціальної політики України в листі №03-3/1652-018-2 від 13.04.2001 року «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 роках осіб, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забруднення навколишнього середовища» теж наголошується, що якщо учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС донараховано заробіток за роботу в зоні відчуження в кратних розмірах, але виплата донарахованої суми не проведена і не нараховані додаткові страхові внески то це не позбавляє права інваліда на призначення премії із заробітку в зоні відчуження.
Згідно ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХП від 28.02.1991 року, пенсії по інвалідності, шо настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.
Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11 2011р. № 1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який діє з 01.01.2012 року. Зазначеним Порядком передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Обчислення пенсій відповідно до Закону здійснюється на підставі довідок про заробітну плату, які відповідно до статті 15 вказаного Закону видаються установами та організаціями на підставі первинних документів (особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату). Підставою для проведення розрахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження являються первинні документи про нараховану заробітну плату та фактичну тривалість роботи безпосередньо в зоні відчуження.
Підтвердження отримання заробітної плати позивачем є архівна довідка № 60602 від 12.12.2011 року, згідно якої за розпорядженням командира в/ч 61606 №105 від 1986 року за виконання особливо важної та небезпечної для життя роботи по ЛНА на ЧАЕС (м.Прип"ять, об"єкт "Балхаш-1" с. Копачи, м. Чорнобиль, 4-енергоблок ЧАЕС) позивачу ОСОБА_1 оплата повинна проводитися у наступних розмірах: липень 1986 року 31 календарний день в Зоні № 3 у 4 кратному розмірі.
Позивач ОСОБА_1 за період з 01.07.1986 року по 31.07.1986 року відпрацював повний місяць.
Таким чином, на підставі статті 7 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок ЧАЕС», наданих табелів обліку робочого часу та за допомогою нормативних документів та Постанов Уряду, з яких знято гриф «таємно», заробітна плата виплачена позивачу в 1986 poці підлягає донарахуванню.
Як вбачається з довідки № 22 від 06.03.2017 року, вона складена у відповідності до вимог зазначених нормативно-правових актів.
Отже, враховуючи вище наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Наведені у апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Згідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, що є підставами для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду без змін.
Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Лубенського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.
Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31.05.2017р. по справі №539/1091/17 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старосуд М.І.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Яковенко М.М.