Справа № 136/308/17
Суддя: Кривенко Д. Т.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/308/17
ПОСТАНОВА
Іменем України
"26" червня 2017 р. м.Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д. Т.

за участі секретаря Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Липовець адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відмови у призначенні пенсії незаконною, зобов`язання здійснити призначення та нарахування пенсії, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до Липовецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
Ухвалою суду від 03.05.2017 року відповідача було замінено на правонаступника - Іллінецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
Позивач позов обґрунтовує таким.
З 23 листопада 1985 року по 08 грудня 1987 року він, ОСОБА_1 , проходив строкову військову службу в лавах Збройних сил СРСР у військовій частині № НОМЕР_1 у званні рядового. Під час проходження строкової служби, в період з 27.04.1986 року по 06.05.1986 року він брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має статус учасника ліквідації цієї аварії, а тому, на його думку, має право на призначення пільгової пенсії відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
В грудні 2016 року він, ОСОБА_1 , звернувся до відповідача із заявою відповідного змісту про призначення пенсії, однак за наслідками її розгляду відповідачем йому відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку із тим, що наданих ним документів недостатньо для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, оскільки ним не було надано усіх документів необхідних для встановлення кількості днів його перебування в зоні відчуження, а також мають місце помилки у написанні його прізвища у поданих довідках, що ставить під сумнів їх належність саме позивачеві.
Позивач вважає такі дії суб`єкта владних повноважень щодо відмови у призначенні йому пенсії згідно спеціального Закону незаконними і просить суд зобов`язати відповідача вчинити дії щодо призначення, нарахування та виплати пенсії, яка йому передбачена чинним законодавством, вказуючи на те, що відповідач вийшов за межі чинного законодавства та вимагає документи подача яких не передбачена нормами чинного законодавства.
В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, зіславшись на обставини, що викладені в позовній заяві, просить суд позов задовольнити.
Представник відповідача Огородник Н.А. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить суд в задоволені позову відмовити, аргументувавши свою позицію з вирішення даного спору в письмовому запереченні, що додане до матеріалів справи. Відповідно до якого слідує, що позивач подав до управління недостатньо документів для призначення йому пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, оскільки в копії витягу із наказу №99 від 30.04.1986 року та копії витягу із наказу №101 від 06.05.1986 року виданих в/ч НОМЕР_1 не зазначено кількість днів перебування позивача безпосередньо в зоні відчуження. В довідці №922 від 13.07.2016 року, яку видано галузевим державним архівом Міністерства оборони України зазначено, що надати інформацію щодо участі ОСОБА_1 в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 27.04.1986 року по 06.05.1986 року по в/ч НОМЕР_1 немає можливості, так як позивача по стройовій частині за вищевказаний період про відрядження в зоні ЧАЕС не відображено. Також надані позивачем довідки містять неточності в написанні його прізвища, що ставить під сумнів їх належність позивачеві.
Суд, вислухавши пояснення сторін спору, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 17.11.2016 року Вінницькою обласною державною адміністрацією (а.с.2), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2).
Судом встановлено та сторонами не заперечувалось, що позивач звернувся 02.02.2017 року до Липовецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за місцем свого проживання із заявою про призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, а не в грудні 2016 року, як він зазначив у позові, що також підтверджується Протоколом №149 від 09.02.2017 року, який було надано відповідачем.
За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 відповідачем було винесено рішення та оформлено у вигляді Протоколу за №149 від 09.02.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 10 років згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Така відмова була мотивована тим, що позивач не надав інших первинних документів, у яких мали бути зазначені періоди роботи, населений пункт чи об`єкт, де особа проводила роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки із наданих документів для визначення права заявнику на пенсію із зниженням пенсійного віку на 10 років недостатньо поданих ним документів, а саме: витягу з наказу №99 від 30.04.1986 року про відрядження та копії витягу із наказу №101 від 06.05.1986 року в/ч НОМЕР_1 про повернення з відрядження, так як там не зазначено кількість днів перебування особи безпосередньо в зоні відчуження. У довідці №922 від 13.07.2016 року, яка видана Галузевим державним архівом Міністерства оборони України за період з 27.04.1986 року по 06.05.1986 року відкомандирування заявника в зону ЧАЕС не відображено. В історичному формулярі інформація щодо участі особового складу в ліквідації наслідків на ЧАЕС не відображено. Крім того, надані позивачем довідки видані на прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає його паспортним документам.
Позивач, не погодившись із такими діями суб`єкта владних повноважень звернувся до суду із даним позовом.
Відповідно до ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноваженьпорушені її права, свободи або інтереси.

Перевіряючи правомірність вчинених суб`єктом владних повноважень дій, суд виходить з такого.

Згідно з статтею 10 Закону України від 28.02.1991, № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Закон №796-ХІІ), учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 55 вказаного Закону передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, - 10 років.

Відповідно до статті 65 Закону № 796-ХІІ учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.
Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок).
Вказаним Порядком визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.
Пунктом 3 вказаного Порядку встановлено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А. При цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору "Перереєстровано" і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації.

Судом встановлено, що при видачі позивачу у 1997 році посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідною комісією були встановлені та перевірені всі документи необхідні для встановлення вказаного статусу та таке посвідчення містить штамп про «перереєстрацію», дата видачі 17.11.2016 року (а.с.2).
Крім цього, згідно Витягу із протоколу №12 засідання тимчасової комісії від 12.08.1997 року, комісія дійшла висновку, що додані до заяви ОСОБА_1 документи підтвердили правильність видачі йому посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2А категорія (а.с.48, 51).
Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком надаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи, та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, форма якої затверджена постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122.
Документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".
Такі документи, як довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження відповідно до статті 15 Закону № 796-ХІІ є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Аналізуючи наведені норми права, суд дійшов висновку, що єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 21 листопада 2006 року № 21-1048во06 та від 4 вересня 2015 року №690/23/15-а, від 31.05.2017 року у справі К/800/25548/16.
Крім того, суд враховує, що позивач позбавлений можливості надати підтверджуючі довідки про кількість днів перебування безпосередньо в зоні відчуження, оскільки згідно інформації по в/ч, які витребовувались за ухвалою суду від 16.05.2017 року, документи в/ч НОМЕР_1 за період з 1985 року по 1990 роки на зберігання до Центрального архіву МОУ не надходили (а.с.49), вони були направлені до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України.
Згідно архівної довідки Галузевого державного архіву МОУ від 22.05.2017 року, за архівними документами в/ч 64517 відрядження (відкомандирування) та прибуття по в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 до (з) м. Чорнобиль чи іншого населеного пункту чи об`єкту в період з 02.05.1986 року по 06.05.1986 року ОСОБА_1 не значиться.
Що стосується неточності у зазначенні прізвища позивача у наданих до заяви про призначення пенсії відповідачеві документах, зокрема: копії витягу з наказу №99 від 30.04.1986 року в/ч НОМЕР_1 про відрядження; копії витягу №101 від 06.05.1986 року в/ч НОМЕР_1 наказ про повернення; протокол №156 від 17.10.1996 року; копія архівної довідки про підтвердження трудового стажу №1/3-Ар від 24.11.2016 року, які були видані на прізвище « ОСОБА_2 », що не відповідає його паспортним документам, то суд зазначає, що оцінку таким документам надавалось Тимчасовою комісією Вінницької обласної державної адміністрації з перевірки правильності видачі позивачеві посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» (а.с.48), що є єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у призначенні позивачеві пенсії із зниженням пенсійного віку на 10 років є протиправною. При цьому, судом встановлено, що така відмова оформлена відповідачем у вигляді Протоколу №149 від 09.02.2017 року, який був предметом дослідження в судовому засіданні.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до ч.2 ст.162 Кодексу у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З огляду на наведене, суд вважає за доцільне прийняти постанову, яка гарантуватиме дотримання прав позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, тому задовольняє позов частково шляхом визнання протиправним рішення Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо відмови в призначенні пенсії згідно ст.55 Закону України «Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» оформлене у вигляді Протоколу №149 від 09.02.2017 року, зобов`язавши вчинити дії щодо призначення, нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії згідно ст.55 Закону України «Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 02.02.2017 року, відповідно до ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якою закріплені строки призначення пенсій. В іншій частині позову суд відмовляє за недоведеності.
На підставі викладеного та керуючись ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.83 Закону України "Про пенсійне забезпечення", керуючись ст.ст.2, 6, 11, 14, 70, 71, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним рішення Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо відмови в призначенні пенсії згідно ст.55 Закону України «Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» оформлене у вигляді Протоколу №149 від 09.02.2017 року.
Зобов`язати Іллінецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію згідно ст.55 Закону України «Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 02.02.2017 року.
В решті позову відмовити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Липовецький районний суд Вінницької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя Д.Т. Кривенко