Справа № 817/879/17
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2017 р.Р і в н е 817/879/17
08год. 35хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Янчар О.П. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не з'явився,

відповідача: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Головне управління ДФС у Рівненській області
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної фіскальної служби у Рівненській області звернулось до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 7301,20 грн.

Адміністративний позов обґрунтований тим, що за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 обліковується заборгованість по орендній платі з фізичних осіб в сумі 3894,62 грн. та по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 3406,58 грн., що виникла у звязку із несплатою у встановлені терміни самостійно визначених грошових зобовязань.

У судове засідання позивач не зявився, про дату, місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі представника контролюючого органу.

Відповідач у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не подав, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Судом не визнавалася обов'язковою участь сторін у судовому засіданні. За таких обставин, відповідно до ч.4 ст.128 КАС України суд вважає за можливе вирішити спір без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів.

З урахуванням приписів ч.6 ст.12, ч.1 ст. 41 КАС України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд встановив і врахував наступне.

Матеріалами справи стверджено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (код платника податків НОМЕР_1) зареєстрований як суб'єкт господарської діяльності та перебуває на обліку як платник податків в Рівненській ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області.

За даними витягу картки особового рахунку платника податків за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 обліковується заборгованість в сумі 7301,20 грн., яка виникла на підставі:

- самостійно задекларованого відповідачем зобов'язання за податковою декларацією з плати за землю від 19.02.2016 за період 2016 року в сумі 3894,62 грн. (а.с.17-18);

- самостійно визначеного відповідачем грошового зобовязання за поданою заявою про застосування спрощеної системи оподаткування з плати єдиного податку-фізичною особою-підприємцем від 27.12.2012 в сумі 2028,58 грн (а.с. 19-21);

- податкових повідомлень-рішень про застосування штрафу від 30.05.2016 №, від 16.08.2016 № та від 31.12.2016 № в сумі 1378,00 грн. (а.с. 9-11);

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Судом встановлено, що 19.02.2016 відповідачем подано податкову декларацію з плати за землю за 2016 рік, за якою ним самостійно розраховано суму податкового зобовязання з орендної плати за землю.

Пунктом 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України встановлено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Матеріалами справи стверджено, що самостійно задекларована заборгованість відповідача з орендної плати за землю ним добровільно не сплачувалась.

Відповідно до пп. 298.1.1 п. 298.1 ст. 291 Податкового кодексу України: для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву.

Відповідачем, 27.12.2012 було подано заяву про застосування спрощеної системи оподаткування за обраною ставкою 20 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати та обранням 2 групи щодо сплати єдиного податку (а.с.19-21).

Згідно з п. 295.1 ст. 295 ПК України: платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Відповідно до статті 300 ПК України передбачено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

В порушення зазначеної норми, відповідач не в повному обсязі сплачував єдиний податок з фізичних осіб, в результаті чого у нього виникла заборгованість.

Відповідно до ст. 122 ПК України: несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

У зв'язку з несплатою ФОП ОСОБА_1 єдиного податку добровільно, позивачем сформовано та надіслано відповідачу податкові повідомлення-рішення від 30.05.2016 №, від 16.08.2016 № та від 31.12.2016 № (а.с. 9-11), які ним не оскаржені.

Згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, сума податкового боргу по земельному податку та єдиному податку з фізичних осіб складає 7301,20 грн., є доведеною, підтверджується матеріалами справи.

Відповідач суму податкового зобов'язання в строки, установлені законом, не сплатив. З метою погашення податкового боргу Рівненською ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області було сформовано та надіслано відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 03.11.2016 №5234-17.

Відповідно до п.5 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податку, якому вручено податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника, що виник після надіслання податкової вимоги.

Стаття 67 Конституції України встановлює обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.

Згідно з п.41.2 цієї статті органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.1 ст.95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування земельного податку, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно зі статтею 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оцінивши усі наявні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, відповідають обставинам справи та наявним матеріалам, у зв'язку з чим підлягають до задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.94 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Стянути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код платника податків НОМЕР_1) податковий борг в сумі 7301 (сім тисяч триста одна) грн. 20 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дорошенко Н.О.