Справа № 815/1647/16
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1647/16
УХВАЛА

05 липня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Потоцької Н.В.

за участю секретаря Лопатюк Ю.А.

сторін

представника позивача не зявився

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Котовський винзавод» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дій про призначення перевірки та скасування наказу.

01.02.2017 року в судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про зупинення провадження по справі до терміну, встановленого судом, у звязку із необхідністю отримання витребуваних від позивача письмових доказів.

Представник позивача не заперечувала.

Ухвалою суду від 01.02.2017 р. клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі задовольнили і зупинили провадження по справі на строк до 14.02.2017 року.

14.02.2017р. сторони в судове засідання не зявились про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а/с. 137). До суду надійшло клопотання представника позивача про продовження терміну зупинення провадження по справі, у звязку із необхідністю підготовки та надання витребуваних письмових доказів.

Судом в порядку письмового провадження розглянути клопотання представника позивача та про продовження строку зупинення провадження по справі і призначено дату судового засідання на 13.03.2017 року.

13.03.2017 р. представник позивача до суду не зявився до суду через канцелярію суду надійшло клопотання за вхід № 7395/17 про продовження терміну зупинення провадження по справі, у звязку із необхідністю підготовки та надання витребуваних письмових доказів.

Судом в порядку письмового провадження розглянути клопотання представника позивача та про продовження строку зупинення провадження по справі і призначено дату судового засідання на 28.03.2017 року.

23.03.2017 р. позивач подав апеляційну скаргу на ухвалу суду про зупинення провадження по справі від 01.02.2017 р.

30.03.2017 року справа направлена до Одеського апеляційного адміністративного суду на розгляд.

26.04.2017 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Котовський винзавод - залишино без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 1 лютого 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Котовський винзавод до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання дій протиправними та скасування наказу залишино без змін.

13.05.2017 р. справа повернулась після апеляційного провадження для продовження розгляду.

На адресу представника позивача надіслана повістка про виклик у судове засідання на 06.06.2017 р., згідно відомостей сайту «УКРПОШТА» поштове відправлення за №774 вручене за довіреністю 01.06.2017 р. (а/с. 179).

06.06.2016 р. за вхід. № 16299 надійшло клопотання за підписом директора ТОВ «Котовський винзавод» ОСОБА_2 про продовження строку зупинення провадження по справі для надання можливості ТОВ долучити всі необхідні письмові докази.

Статтею 49 КАС України встановлені адміністративні процесуальні права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі, зокрема, право знати про дату, час та місце судового розгляду справи.

Позивача було повідомлено належним чином про дату судового засідання.

Протокольною ухвалою суд відмовив в задоволенні клопотання про продовження зупинення провадження по справі та визнав неявку позивача неповажною.

Провадження по справі зупинено до 05.07.2017 р., оскільки неявка представника позивача є процесуальною перешкодою для розгляду справи по суті, з метою належного та своєчасного повідомлення позивача про дату судового засідання та надання часу для ознайомлення із матеріалами справи.

05.07.2017 року представник позивача в судове засідання повторно не зявився. Про розгляд справи був повідомлений належним чином та завчасно, що підтверджується поштовим відправленням № 5279, яке доставлено на адресу позивача 23.06.2017 р.( а/с. 190).

Клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило, доказів поважності причин неприбуття до судового засідання подано не було.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду беручи до уваги наступне: відповідно до ч. 1 ст. 12 КАС України, особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, не можуть бути обмежені у праві на отримання в адміністративному суді як усної, так і письмової інформації щодо результатів розгляду справи. Ніхто не може бути обмежений у праві на отримання в адміністративному суді інформації про дату, час і місце розгляду своєї справи та ухвалені в ній судові рішення.

Нормою п. 1 ч. 3 ст. 49 КАС України особам які беруть участь у справі надано право знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються їхніх інтересів.

При цьому частиною 2 ст. 49 КАС України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Право особи на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи кореспондує обов'язок суду повідомити чи викликати її.

Так, ч. 3 ст. 33 КАС України передбачено, що судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки, складеного відповідно до статті 34 цього Кодексу факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), електронною поштою, телефонограмою, опублікування у друкованому засобі масової інформації.

Якщо особа, яка бере участь у справі (сторона, третя особа, представник), свідок, експерт, спеціаліст, перекладач не можуть з поважних причин прибути до суду, вони зобов'язані завчасно повідомити суд про неможливість прибуття та її причини.

«Завчасно» означає необхідність повідомити у такі строки, щоб у суду була інформація про це не пізніше початку судового засідання. Спосіб повідомлення може бути різним (закон їх не обмежує) - телефоном, поштою тощо.

Остаточно поважність причин неприбуття оцінюватиме суд у кожному конкретному випадку з метою визначення правових наслідків такого неприбуття. Так, поважними причинами можуть бути визнані: захворювання, що перешкоджає з'явитися до суду, відрядження тощо.

Неповідомлення про причини неприбуття за правовими наслідками прирівняне до неприбуття в судове засідання без поважних причин.

Причини неприбуття слід визнавати неповажними, якщо за таких причин особа мала реальну можливість прибути в судове засідання або надіслати свого представника. Тож поважність причин неприбуття є оціночною категорією, яка залежить від конкретних обставин, тому про вирішення цього питання суд постановляє вмотивовану ухвалу .

До поважних причин можуть бути віднесені такі обставини, дії, явища, які не залежать від волі особи, відносно якої вони виникли. Внаслідок таких обставин, особа не має змоги належним чином виконувати покладені на неї обов'язки.

Неприбуття в судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, є повторним, коли позивач вдруге не прибув на розгляд справи і в суду є достовірні (докази) про те, що обидва рази його було належним чином повідомлено.

Згідно приписів чинного законодавства сторони процесу повинні добросовісно виконувати свої права та обовязки.

Добросовісність (лат. bona fides) розуміється, як самостійний правовий принцип, як презумпція, як вказівка на винність або обєктивну протиправність діяння. Вцілому, під добросовісністю варто розуміти прагнення субєкту до правомірності власної правової поведінки, її соціальної нешкідливості, юридичної досконалості способу досягнення поставленої мети.

З урахуванням визначених правових аспектів, суд вважає, що позивачем по справі допущені неоднарозові зловживання правом, що знайшло своє підтвердження у матеріалах справи та суперечить принципам адміністративного судочинства України, а отже, повинно бути припинено законодавчо встановленими інструментами.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_3 проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, слід зазначити, що згідно вимог статті 122 КАС України, адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Отже, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення позивача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Необхідність визнання обовязковості практики Європейського Суду з прав людини законодавчо грунтується на нормах п. 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 року, згідно якого Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання обовязковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосується тлумачення і застосування Конвенції, а також статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р., у якій зазначено, що суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

З огляду на викладене суд застосовує прецедентну практику ЄСПЛ, зокрема, рішення «Каракуця проти України» в якому ЄСПЛ констатував відсутність порушення прав заявників, гарантованих п. 1 ст. 6 Конвенції (доступ до суду), оскільки вони не виявили належної зацікавленості щодо своїх справ.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність залишення адміністративного позову без розгляду на підставі п.4 ч. 1 ст. 155 КАС України, оскільки має місце повторна неявка представника позивача у судове засідання без поважних причин, без повідомлення ним про причини неприбуття та без наявності заяв про розгляд справи за його відсутності. Докази повідомлення представника позивача про судові засідання 06.06.2017 р. та 05.07.2017 р. наявні в матеріалах справи.

Керуючись ст. ст. 128, 133, п. 4. ч. 1ст. 155, 160, 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання представника відповідача задовольнити.

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Котовський винзавод» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дій про призначення перевірки та скасування наказу - залишити без розгляду.

Суд також зазначає, що особа, позовна заява якої була залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя Потоцька Н.В.