Справа № 502/394/15-а
Суддя: Балан М. В.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 502/394/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

при секретарі Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кілія справу в порядку адміністративного судочинства за адміністративною позовною заявою

ОСОБА_1

до

посадової особи інспектора державної патрульної служби 4го взводу роти ДПС ВДАЇ м. Одеси сержанта міліції ОСОБА_2

про

скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до посадової особи ІДПС 4го взводу роти ДПС ВДАЇ м. Одеси сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 ПС2 № 081312 від 09.02.2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

З позовної заяви вбачається, що 09.02.2015 року, приблизно о 17.55 годині, ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, виконував поворот ліворуч з вул. Середньофонтанська на вул. Пироговська у м. Одеса на зелений сигнал додаткового світлофору, який надавав йому право здійснювати даний маневр, після чого був зупинений о 17 годині 55 хвилин інспектором ДПС. Зі слів інспектора ним було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП України. На його двічі усну заяву, про те, що він не згоден з порушенням, інспектор почав складати протокол про адміністративне правопорушення, при цьому не надавши чітких та конкретних розяснень. При спробі викладення своїх письмових пояснень в протоколі, інспектором був одібраний у нього даний протокол. Також інспектор заявив, що в нього є відеозапис руху транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1, але на вимогу надати відео докази причини складання протоколу, йому було відмовлено, без коментарів причин відмови. На місці події, інспектором Голофєєвим А.М. була винесена постанова, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 425 гривень штрафу. З винесеною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства у звязку з чим вона підлягає скасування.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, однак подав заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності.

Посадова особа ІДПС 4го взводу роти ДПС ВДАЇ м. Одеси сержант міліції ОСОБА_2 - про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, в судове засідання повторно не зявився, про поважність причин неявки суд не повідомив, письмових заперечень на адміністративний позов, заяв про відкладання слухання по справі, або про розгляд справи за його відсутності не надав, у звязку з чим суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що повністю відповідає вимогам ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 128 КАС України.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи в адміністративному суді будь-якої інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

ОСОБА_3 про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії. Зазначені Протокол та ОСОБА_3 перевірялись судом на предмет дотримання субєктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо,неупереджено, добросовісно, розсудливо.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.88 року з наступними змінами і доповненнями "Про практику розгляду судами скарг на постанови по справах про адміністративні правопорушення" суд, розглядаючи такі справи, повинний перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки провини, за яку законом передбачена адміністративна відповідальність і його провина в його здійсненні; чи не сплинув строк для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), що виносив постанову про тяжкість скоєного правопорушення і наявність обтяжуючих обставин; чи накладене стягнення з урахуванням помякшуючих обставин, майнового положення особи.

Судом достовірно встановлено, що 09.02.2015 року, о 18.00 годині, посадовою особою інспектором державної патрульної служби 4го взводу роти ДПС ВДАЇ м. Одеси сержантом міліції ОСОБА_2 складено протокол ОСОБА_3 АП1 № 532003 за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1.

В той же день, 09.02.2015 року посадовою особою інспектором державної патрульної служби 4го взводу роти ДПС ВДАЇ м. Одеси сержантом міліції ОСОБА_2 винесено постанову ОСОБА_3 ПС2 № 081312, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 425 гривень.

Частина 2 ст. статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Стаття 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 268 Кодексу про адміністративні правопорушення України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі Корнєв і Карпенко проти України(Заява № 17444/04) 21.10.2010 року, вимоги п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід розглядати як конкретний аспект права на справедливий судовий розгляд, гарантований п. 1 ст. 6 Конвенції, що передбачає право мати час та можливості, необхідні для підготовки свого захисту, що означає, що підготовка основного захисту в його інтересах охоплює все, що є необхідним для підготовки основного розгляду справи. Обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист належним чином і без обмежень можливості надання суду, який розглядає справу, всіх відповідних аргументів захисту і, таким чином, вплинути на результат провадження. Питання адекватності часу та можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи. Обмеження зазначених прав є порушенням п. 3 ст. 6 Конвенції, взятого в поєднанні з п. 1 ст. 6 Конвенції.

З досліджених в судовому засіданні Протоколу та ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення, вбачається, що вони складені 09.02.2015 року, протягом обмеженого часу, що позбавило позивача можливості користуватися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Право мати захисника також гарантується ст. 271 КУпАП. Згідно з ч. 1 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 КУпАП розглядаються в пятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин розгляду справ про адміністративні правопорушення, позивач був позбавлений можливості належним чином ознайомитися з висунутими проти нього обвинуваченнями та доказами, а також адекватно їх оцінити і розробити серйозну стратегію свого захисту. В звязку з зазначеним суд вважає, що під час розгляду посадовою особою справи про адміністративні правопорушення було порушено право ОСОБА_1 на захист що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 293 КУпАП є підставою для скасування постанови і направлення справи на новий розгляд.

Приймаючи до уваги, що події цього розгляду мали місце 09.02.2015 року та на день розгляду справи судом закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 1 ст. 38 КУпАП, провадження по справа підлягає закриттю.

Згідно з ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті, суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. Суд може прийняти іншу постанову, яка гарантувала би дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оскільки відповідно до ст. 288 КУпАП, оскарження постанов у справах про притягнення до адміністративної відповідальності здійснюються в порядку Кодексу адміністративного судочинства України, але з рахуванням особливостей, встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд вважає, що резолютивна частина постанови про справі повинна бути викладена в редакції, яка узгоджується з положеннями ст. 293 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 293 КУпАП, ст. ст. 11, 70, 71, 159-163, 171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов - задовольнити.

ОСОБА_3 ПС2 № 081312 від 09.02.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП та накладання на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень скасувати, провадження по справі закрити.

Відповідно до ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_4