Справа № 826/8107/17
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху

04 липня 2017 року м. Київ № 826/8107/17
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрянської Я.І., ознайомившись із позовною заявою і доданими до неї матеріалами
за позовом ОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
пропоновлення на роботі, скасування свідоцтва про хворобу, виплату середнього заробітку та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про поновлення на роботі, скасування свідоцтва про хворобу, виплату середнього заробітку та стягнення моральної шкоди.
Ознайомившись із позовною заявою позивача, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на наступне.
Завданням адміністративного судочинства згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Згідно визначень, наведених в п. п. 6, 8 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу, адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах; позивач в адміністративній справі - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.
Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що до адміністративного суду може звернутися фізична або юридична особа, права, свободи чи інтереси якої порушено суб`єктом владних повноважень у зв`язку із винесенням останнім рішення (нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії), вчиненням дій або не вчинення дій, які повинні бути вчинені в межах повноважень органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової чи службової особи, іншого суб`єкта при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Вимоги позивача повинні стосуватися захисту або відновлення його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.
При вирішенні питання щодо прийняття до розгляду в порядку адміністративного судочинства позову суду слід визначитись, зокрема, з такими питаннями: які саме права, свободи чи інтереси позивача порушені, в чому саме вони полягають і якими саме рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень вони порушені; чи відносяться спірні правовідносини до публічно-правових; чи не підлягає порушені право, свобода чи інтереси фізичної або юридичної особи захисту в порядку іншого провадження.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п`ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.
Тобто, у позовній заяві зміст позовних вимог викладається згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 105 цього Кодексу. Позивач повинен формулювати вимоги саме так, як зазначено у ст. 105 КАС України.
Зміст позовних вимог - це вимоги позивача (предмет позову). Вони визначаються відповідно до ч. 4 - 5 ст. 105 КАС. Таким чином, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з ч. 4 ст. 105 КАС України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.
Таким чином позовні вимоги повинні бути викладені максимально чітко та зрозуміло з метою їх належного виконання у разі задоволення позовних вимог.
Зважаючи на викладене вище, позивачу необхідно уточнити заявлені позовні вимоги:
- в частині реквізитів оскаржуваного наказу про звільнення, тобто чітко вказати його дату та номер;
- в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 відшкодувати шкоду, а саме визначити розмір шкоди, який на думку позивача, має бути стягнутий з відповідача.
Суд звертає увагу позивача на те, що відповідачем по справі є Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, тоді як позивач просить скасувати свідоцтво про хворобу № 15у від 15.02.2017 р., яке видано Військово-лікарською комісією. Таким чином, позивачу необхідно уточнити відповідачів до яких заявлені його позовні вимоги.
Таким чином, на усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно уточнити заявлені позовні вимоги шляхом оформлення уточнюючого позову у відповідності до вимог ст.ст. 105-106 Кодексу адміністративного судочинства України із наданням примірників відповідно до кількості сторін по справі.
Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, позивач просить при підготовці справи до розгляду вирішити питання про призначення судово-психологічної експертизи та про виклик свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 81 Кодексу адміністративного судочинства України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд може призначити експертизу.
Особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначаються судом. Суд повинен вмотивувати відхилення питань осіб, які беруть участь у справі.
Особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд призначити експертизу і доручити її проведення відповідній експертній установі або конкретному експерту. Якщо сторони домовилися про залучення експертами певних осіб, суд повинен призначити їх відповідно до цієї домовленості.
Таким чином, позивачу необхідно обґрунтувати необхідність призначення судово-психологічної експертизи, визначитися із питаннями, які повинні бути поставлені на дослідження експерту, вказати експертну установу в якій позивач хотів би провести експертизу. Також суд звертає увагу позивача, що проведення експертизи є платним.
В той же час позивачу необхідно надати обґрунтування необхідності залучення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та зазначити їх адреса та інші контактні дані за якими має бути здійснений виклик.
Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачеві часу для усунення недоліків позову. Позивачу необхідно усунути названі недоліки позову у відповідності з приписами статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:
1. Залишити позовну заяву без руху.
2. Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання даної ухвали.
3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська