Справа № 766/12557/16-а
Суддя: Прохоренко В. В.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Башинська Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у м. Херсоні про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обґрунтував тим, що 28.09.2016 року відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, оскільки він порушив Правила дорожнього руху, виїхавши на перехрестя, де утворився затор та своїм транспортним засобом створив перешкоду іншим учасникам дорожнього руху. Вважав постанову незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм чинного законодавства, у звязку з чим просив визнати поважними обставини пропуску строків оскарження (відсутність у встановлені законом строки відповіді начальника Управління патрульної поліції у м. Херсоні з результатами розгляду скарги) та поновити строки оскарження; звільнити від сплати державного мита на підставі ст. 288 КУпАП; скасувати постанову серії СА ДР № 152658 від 28.09.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за відсутності складу правопорушення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Позивач в останнє судовому засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача винесена із дотриманням вимог чинного законодавства. Просив в задоволенні позову відмовити за його необґрунтованістю.

Заслухавши осіб, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З оскаржуваної постанови, винесеної 28.09.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 28.09.2016 року о 18.30 год. в м. Херсоні по вул. Миру/Бериславське шосе, керуючи транспортним засобом VolkswagenTouareg, д/н НОМЕР_1, виїхав на перехрестя на якому утворився затор та створював перешкоду для руху інших транспортних засобів, чим порушив п. 16.4 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п. 16.4 розділу 16 ПДР України забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів.

За змістом частин 1, 2 статті 72 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Посилання позивача на те, що він не порушував правил дорожнього руху, адже на перехрестя ще не виїхав, не здійснив зупинку, перешкоди жодному транспортному засобу або пішоходу не створював, на самому перехресті затор не утворився жодним доказом не підтверджено.

Окрім того, в ході судового розгляду були досліджені відеозаписи правопорушення, які підтверджують порушення позивачем правил дорожнього руху.

Щодо позиції позивача, що під час винесення постанови, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, була порушена стаття 276 КУпАП, а саме постанову було винесено не за місцезнаходженням органу, уповноваженому розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Слід зазначити, що спірна постанова складена у відповідності до вимог статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у визначеному цією правовою нормою місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки, як роз'яснено у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 словосполучення «за місцем його вчинення», вжите у названій статті, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку, спірна постанова складена відповідачем у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а не за фактичним місцем знаходження (адресою) Управління патрульної поліції, що відповідає вимогам наведених вище положень законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 20 лютого 2017 року, № судового рішення в ЄДРСРУ 65170213.

Таким чином на підставі вищевикладеного встановлено, що інспектор поліції при складанні постанови про адміністративне правопорушення від 28.09.2016 р. відносно позивача діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим суд першої інстанції правильно відмовив позивачу у задоволенні позову про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 9, 71, 160, 163 КАС України, ст. ст. 247, 251, 289 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області, шляхом подачі сторонами апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В.Прохоренко