Справа № 821/348/16
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/348/16

Категорія: 9.4 Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2,
судді ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 27 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_5 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2016 року ОСОБА_4 (надалі Позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_5 (надалі відповідач, Уповноважена особа), в якому просила:

- визнати протиправними дії уповноваженої особи щодо не включення відомостей про позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, згідно договору банківського вкладу (депозиту) №010-21061-020215 "Лояльний" у гривнях від 02.02.2015 року, що укладений між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем;

- зобов'язати уповноважену особу включити до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відомості про позивача за договором банківського вкладу (депозиту) №010-21061-020215 "Лояльний" у гривнях від 02.02.2015 року, що укладений між нею та ПАТ «Дельта Банк», та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб згідно вказаного договору №010-21061-020215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у гривнях від 02.02.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що відповідач визнав договір банківського вкладу з позивачем нікчемним та не включив позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду. Позивач вважає, що такі дії відповідача призвели до порушення її прав на отримання коштів, а тому вказане рішення позивач вважає протиправним.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 27.03.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести нову постанову про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 02.02.2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем укладено договір №010-21061-020215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у гривнях (надалі - договір), предметом якого є розміщення вкладу в сумі 180000,00 грн., на строк до 04.03.2015 року із виплатою відсотків, а також відкрито депозитний рахунок №6335.

Відповідно до п.1.8 договору зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в ОСОБА_6, або готівкою через касу ОСОБА_6 в день укладання Сторонами цього договору.

02.02.2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем укладено додаткову угоду №1 до договору, відповідно до якого сторони домовились викласти п.1.8 договору в наступній редакції: "Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в ОСОБА_6, або шляхом перерахування з поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу ОСОБА_6 в день укладання Сторонами цього Договору. У разі, якщо в день укладання Сторонами цього Договору не буде здійснено зарахування/перерахування коштів, що становлять суму Вкладу на Рахунок, цей договір вважається таким, що не був укладений".

З матеріалів справи вбачається, що 02.02.2015 року на депозитний рахунок позивача №6335 перераховано кошти в сумі 180000,00 грн. з поточного рахунку ОСОБА_7 №7659, що підтверджується платіжним дорученням від 02.02.2015 року №45277803 та виписками по особовим рахункам.

Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 року №150 прийнято рішення про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_5.

За наслідками засідання комісії перевірки правочинів за вкладними операціями ПАТ «Дельта Банк», оформленого протоколом від 15.09.2015 року, та відповідно до наказу відповідача від 16.09.2015 року №813 застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу, за якими здійснено перерахування коштів на вклади як третім особам, так і власникам депозитних рахунків з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

23.09.2015 року позивачу направлено повідомлення №8821/126 про нікчемність вищенаведеного договору банківського вкладу.

Згідно з інформацією, опублікованою на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 02.10.2015 року виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», яким призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_5 з 05.10.2015 року до 04.10.2017 року.

Також 02.10.2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що правочин, укладений між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» є нікчемним, а тому дії уповноваженої особи щодо застосування до Договору ознак нікчемності та не включення позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду є правомірними.

Колегія суддів погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО від 09.08.2012 року №14 (надалі - Положення №14).

Пунктами 3, 4 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено зміст понять "вклад" та "вкладник". Зокрема, вкладом є кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти. Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Частиною 1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Також, в ч.2 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та п.8 розділу I Положення №14 визначено, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

При цьому, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч.4 ст.26 цього Закону.

Перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку (п.4 розділу III Положення №14).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Згідно ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Постановою Правління Національного банку України від 30.10.2014 року №692/БТ ПАТ «Дельта Банк» віднесений до категорії проблемних строком на 180 днів із встановленням ряду обмежень в його діяльності, в тому числі, не допущення проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Таким чином, з 30.10.2014 року ПАТ «Дельта Банк» було заборонено укладати депозитні договори з фізичними особами.

Також постановою Правління Національного банку України №150 від 02.03.2015 року ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, що підтверджує законність прийнятих обмежень відносно банку постановою №692/БТ.

Але, як вже було зазначено, всупереч постанови №692/БТ, 02.02.2015 року ПАТ «Дельта Банк» з позивачем було укладено депозитний договір №010-21061-020215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний".

Згідно ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті.

Відповідно п.1 ч.4 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч.2 ст.38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Отже, враховуючи наведені норми права та обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що договір від 02.02.2015 року є нікчемним, оскільки вказаний договір був укладений під час дії заборони укладати депозитні договори з фізичними особами з підстав віднесення банку до проблемних постановою Правління Національного банку України №692/БТ, яка є обов'язковою для виконання.

Таким чином, дії уповноваженої особи щодо застосування наслідків нікчемності укладеного договору, колегія суддів вважає правомірними.

Як вже зазначалося вище, 02.02.2015 року з поточного рахунку ОСОБА_7 №7659 на депозитний рахунок №6335, відкритий на ім'я позивача, було перераховано 180000,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням та виписками по особовим рахункам.

Такі дії надали позивачу перевагу на отримання коштів перед іншими кредиторами ОСОБА_6.

Відповідно до пунктів 1.6, 1.8 договору банківського вкладу №010-21061-020215 Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок. Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в ОСОБА_6, або готівкою через касу ОСОБА_6 в день укладення Сторонами цього Договору.

Згідно пунктів 5.5, 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» (затверджені рішенням Ради Директорів АТ «Дельта Банк», протокол №14 від 20.03.2013 року і №1 від 14.01.2015 року) (надалі - Правила), які відповідно до договору від 02.02.2015 року є обов'язковими для застосування у правовідносинах між вкладником та банком, в тому числі з приводу розміщення вкладу, зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або депозитного рахунку, або готівкою через касу банку чи відділення "Укрпошти", зарахування на вкладний рахунок грошових сум від третьої особи не допускається.

02.02.2015 року до договору було укладено додаткову угоду №1, відповідно до якої п.1.8 ст.1 договору було викладено в наступній редакції: "1.8. Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в ОСОБА_6, або шляхом перерахування з поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу ОСОБА_6 в день укладання Сторонами цього Договору. У разі, якщо в день укладання Сторонами цього Договору не буде здійснено зарахування/перерахування коштів, що становить суму вкладу на Рахунок, цей Договір вважається таким, що не був укладений".

Така додаткова угода №1 була укладена банком всупереч чинному законодавству та в період дії обмежень встановлених Постановою Національного банку України №692/БТ і Правил.

Так, згідно п.2.1 Правил, останні є системою затверджених і оприлюднених норм, які встановлюють порядок та умови надання АТ «Дельта Банк» банківських послуг фізичним особам, пов'язаних зокрема із відкриттям та обслуговуванням поточних рахунків, відкриттям та обслуговуванням вкладних (депозитних) рахунків та прийняттям від фізичних осіб грошових коштів, що становлять суми вкладів (депозитів).

Відповідно до п.2.3 Правил, здійснюючи укладання Договору з ОСОБА_6, клієнт такими своїми діями здійснює повне та беззаперечне приєднання до цих Правил, тобто повністю приймає положення цих Правил для застосування у своїх взаємовідносинах з ОСОБА_6.

Згідно п.18.8 Правил укладання Договору з ОСОБА_6 Клієнт підтверджує отримання примірника такого Договору та цих Правил, а п.п.2.6, 2.7 Правил передбачено, що Клієнт, уклавши з ОСОБА_6 відповідний Договір, підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну та остаточну згоду з цими Правилами.

У разі ж виникнення розбіжностей між положеннями цих Правил та умовами Договору, положення цих Правил мають пріоритетну силу і застосовуються Сторонами до взаємовідносин, що виникають/діють відповідно до Договору, якщо в конкретному Договорі сторони не прямо не передбачили протилежне.

Таким чином, додаткова угода №1 була укладена всупереч діючим внутрішнім документам банку та чинному законодавству України, оскільки наведеними Правилами зазначено, що зарахування на вкладний рахунок грошових сум від третьої особи не допускається.

Також колегія суддів вважає обґрунтованими наступні доводи та висновки суду першої інстанції.

Відповідно до банківської виписки руху коштів по поточному рахунку вкладника ОСОБА_7, остання 02.02.2015 року перерахувала зі свого поточного рахунку на рахунок позивача та інших осіб кошти виключно в сумах, що не перевищують гарантовану Фондом - еквівалент 200000,00 грн..

Суд першої інстанції дійшов висновку, що вкладником ОСОБА_7 (ініціатор переводів) фактично було "розбито" свій рахунок з метою штучного зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на відшкодування грошових коштів в межах гарантійного розміру 200000,00 грн. за рахунок держави, шляхом перерахування означених коштів на рахунки третіх осіб, що, в свою чергу, надає власнику "великого" вкладу можливість, шляхом його "дроблення", повністю отримати всю гарантовану Фондом суму. Після такої "фінансової операції" особа, на рахунок якої надійшла така грошова сума фактично "набула гарантоване право" отримати кошти за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а власник значного депозиту, в свою чергу, отримав значну перевагу в порівнянні з іншими кредиторами.

Приписами ч.1 ст.1062 ЦК України передбачено, що на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше.

Однак, як вже зазначалося вище, п.5.11 Правил передбачено, що зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для Вкладника від третьої особи не допускається. Проте, кошти вносилися фактично 3-ю особою, що, в свою чергу, є порушенням умов договору та Правил.

Також, ч.3 ст.2 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачає, що вкладні кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Порядок залучення вкладів банками України від фізичних осіб врегульований Інструкцією про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року №174 (надалі - Інструкція №174) та Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року №492 (надалі - Інструкція №492).

Відповідно до п.2.9 Інструкції №174 банк (філія, відділення) зобов'язані видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (2-й примірник прибуткового касового ордеру) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для включення особи до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок відповідача, є наявність у неї права на відповідний вклад, що має підтверджуватись банківським документом, зокрема, квитанцією про внесення коштів на її рахунок, яких у позивача немає.

Положення ж Інструкції №492, в свою чергу, дозволяють відкривати вкладний (депозитний) рахунок на користь 3-ї особи шляхом укладення договору банківського вкладу, але в такому випадку договір банківського вкладу укладається саме з такою фізичною особою про відкриття вкладного (депозитного) рахунку на користь 3-ої особи (п.10.7-10.8 Інструкції).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, жодних умов щодо можливості зарахування коштів з рахунку 3-ї особи договір банківського вкладу не містить.

Отже, позивач, підписавши додаткову угоду №1, отримав перевагу в порівняні з іншими вкладниками, та можливість отримати грошові кошти за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які не вносив особисто.

Згідно п.7 ч.3 ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з підстав, коли банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Таким чином, керуючись положеннями ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Комісією були затверджені результати перевірки, якою виявлено правочини (договори) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У зв'язку з викладеними обставинами, 16.09.2015 року Уповноваженою особою Фонду видано наказ №813 "Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціям".

Відповідно до цього наказу, до договору було застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та перелік яких наведено в додатку №1 до цього наказу.

З огляду на викладене колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що доводи викладені в позовній заяві є необґрунтованими, оскільки договір вкладу, на який посилається позивач, є нікчемним, а тому банком правомірно застосовано наслідки нікчемності до цього договору.

Крім цього судом першої інстанції також було встановлено, що на рахунку позивача на момент розгляду справи відсутні грошові кошти в розмірі 180000,00 грн., які через застосування наслідків нікчемності договору були повернуті 17.09.2015 року на рахунок №7659 належний ОСОБА_7.

В той же час ОСОБА_7 подала кредиторську вимогу до уповноваженої особи про визнання її кредитором АТ «Дельта Банк» за заборгованістю, що виникла за всіма договорами, укладеними між нею та АТ «Дельта Банк», та за іншими видами заборгованості у сумі всіх належних їй коштів.

Представник відповідача надав суду витяг з Реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Дельта Банк» стосовно ОСОБА_7, за яким акцептована сума становить 4598368,00 грн., з них на рахунку №7659 - 1818354,27 грн..

За таких підстав, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що грошові кошти, які позивач просить відшкодувати за договором від 02.02.2015 року вже включено до акцептованих вимог кредитора ОСОБА_7, а повторне відшкодування однієї і тієї ж суми грошових коштів є неприпустимим.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.199, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 27 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:ОСОБА_1
Суддя: Суддя: ОСОБА_2 ОСОБА_3