Справа № 376/1419/16-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 376/1419/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Клочко В.М. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

05 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Лічевецького І.О., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Данилюк Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області на постанову Сквирського районного суду Київської області від 26 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області про призначення пенсії на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області , в якому просив визнати протиправною відмову відповідача у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області зарахувати йому період роботи в колективному с/г підприємстві «Антонів», ТОВ «Мрія» с. Антонів Сквирського району Київської області з 01.01.1996 по 22.10.2001 включно, як тракториста-машиніста безпосередньо зайнятого в виробництві сільськогосподарської продукції та призначити пільгову пенсію починаючи з 04.02.2016.

Постановою Сквирського районного суду Київської області від 26 вересня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі у призначенні пенсії ОСОБА_2 за віком на пільгових умовах на підставі п. "в" ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі зарахувати ОСОБА_2 період роботи в колективному сільськогосподарському підприємства «Антонів», ТОВ «Мрія» с. Антонів Сквирського району Київської області з 01.01.1996 по 22.10.2001 року включно, як тракториста-машиніста безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції і призначити пенсію на підставі п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 04.02.2016. Стягнуто з Управління пенсійного фонду України у Сквирському районі на користь ОСОБА_2 судовий збір.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду залишенню без змін, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наявність у позивача необхідного пільгового стажу трактористом-машиністом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 з 01.01.1993 працював на посаді тракториста - машиніста.

В 1993 році на підставі рішення Загальних зборів колгоспників дане підприємство було перетворено в КСП «Антонів» та дане рішення було затверджено розпорядженням представника Президента України в Сквирському районі № 49 від 22.02.1993 року.

В 2000 році на підставі рішення загальних зборів КСП «Антонів» підприємство припинило свою діяльність та утворилось ТОВ «Мрія» де він продовжив працювати трактористом до 22.10.2001.

02 червня 2008 року державна реєстрація ТОВ «Мрія» була припинена за рішенням суду.

04 лютого 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу відповідно до п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області №1154/03 від 01.04.2016 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії з посиланням на ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з тим, що відповідно до особових рахунків по обліку заробітку колгоспників з січня 1996 року по жовтень 2001 року значно менша в порівнянні з показниками середньомісячної заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, що дає підстави вважати, що робота виконувалась не протягом повного польового періоду в рослинництві або тваринництві.

Вважаючи протиправною відмову в зарахуванні періоду роботи трактористом-машиністом та відповідно призначенні пенсії на пільгових умовах, ОСОБА_2 звернувся із даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги дійшов висновку про протиправність відмови Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі у призначенні пенсії ОСОБА_2 за віком на пільгових умовах та зобов'язанні призначити пільгову пенсію позивачу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на призначення пільгової пенсії за віком мають трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7, в якому зазначено, що до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до пунктів 2, 3, 20 даного Порядку, у разі, якщо документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків; за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містять неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи; у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Разом з тим, строк зберігання первинних документів підприємств, організацій, установ визначено Наказом Головного архівного управління при КМУ «Про затвердження переліку типових документів» № 41 від 20 липня 1998 року. Згідно з даним Наказом, строк зберігання первинних документів, наряди, табелі обліку робочого часу, графіки на т.п. становить 3 роки. Таким чином, отримати уточнюючу інформацію щодо спірного періоду роботи з первинних документів після спливу вказаного часу не виявляється можливим.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 з 1988 року працював механізатором фуражиром в колгоспі «Більшовик».

З 01.01.1993 ОСОБА_2 працював на посаді тракториста - машиніста в колгоспі. в 1993 році на підставі рішення Загальних зборів колгоспників дане підприємство було перетворено в КСП «Антонів».

На підтвердження роботи трактористом-механізатором позивачем було надано уточнюючі архівні довідки з КСП «Антонів» та КСП «»Мрія» де працював ОСОБА_2 №06-05/43 від 28.05.2015, №265 від 14.08.2013, №05-05/144.2 від 08.06.2015, №05-05/144 від 08.06.2015, №263 від 14.08.2013, №05-05/144.1 від 08.06.2015, №264 від 14.08.2013.

За період роботи на посаді тракториста механізатора з 01.01.1993 по 22.10.2001 в колгоспі «Більшовик», КСП «Антонів», ТОВ «Мрія» стаж тракториста склав 8 років, 9 місяців 22 дні, що підтверджується записами в трудовій книжці колгоспника та уточнюючими довідками.

25 лютого 2002 року відповідно до наказу №3 від 25.02.2002 ОСОБА_2 прийнятий на посаду тракториста в ПП Агрофірму «Розволожся». В зазначеному підприємстві позивач працював у період з 25.02.2002 по 01.07.2004.

27 березня 2006 року на підставі наказу №10-к від 27.03.2006 позивача прийнято на посаду тракториста в ТОВ «Агрофірма «Нива», де ОСОБА_2 працював в період з 23.07.2006 до 13.11.2006.

Відповідно до наказу 21-к від 01.03.2007 прийнятий на роботу трактористом у ПП Агрофірму «Розволожся», де працював на час подання позову.

Отже, згідно трудової книжки колгоспника та уточнюючих архівних довідок стаж позивача з 1993 року по 2016 рік трактористом становить 20 років 9 місяців 19 днів при загальному страховому стажі понад 37 років.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача не заперечував роботу позивача трактористом механізатором в зазначені вище періоди.

Разом з цим підтримуючи свою позицію щодо відсутності у ОСОБА_2 підстав для призначення пільгової пенсії представником пенсійного фонду було зазначено, що відповідно до особових рахунків по обліку заробітку колгоспників з січня 1996 року по жовтень 2001 року заробітна плата позивача значно менша в порівнянні з показниками середньомісячної заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, що дає підстави зробити припущення, що робота виконувалась ОСОБА_2 не протягом повного польового періоду в рослинництві або тваринництві.

Проте колегія суддів не приймає до уваги зазначені твердження апелянта, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях та жодним чином чи доказом не аргументовані.

Згідно положень статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на призначення пільгової пенсії відповідно до п. «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 16.03.2017 справа К/800/33095/15, від 11.04.2017 справа К/800/23369/14.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі не спростовують висновку суду першої інстанції. Натомість оскаржувана постанова суду ухвалена у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Сквирського районного суду Київської області від 26 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: І.О. Лічевецький

Є.О. Сорочко

Повний текст виготовлено 06 липня 2017 року.

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Лічевецький І.О.