Справа № 295/322/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гумен Н.В.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"05" липня 2017 р. Справа № 295/322/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Франовської К.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на додаткову постанову Богунського районного суду м. Житомира від "30" березня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просив прийняти додаткову постанову, якою зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити йому перераховану, але недоплачену з 01.11.2016 року пенсію.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що постановою Богунського районного суду м. Житомира від 25.01.2017 року його позовні вимоги було задоволено частково та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії, врахувавши до складу грошового забезпечення з якого позивачу призначається пенсія, суми матеріальних допомог, винагороди за участь в АТО, нічні, разові премії, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 01.11.2016 року, однак в постанові не вирішено питання щодо його позовної вимоги про виплату перерахованої пенсії.

Богунський районний суд м. Житомира додатковою постановою від 30.03.2017 заяву представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення по адміністративній справі № 295/322/17 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено.

Прийнято додаткову постанову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області () здійснити виплату ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_1) перерахованої з 01.11.2016 року пенсії.

Не погоджуючись з вищезазначеною додатковою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовної вимоги відмовити. В апеляційній скарзі зазначив, що позивачем не ставилась вимога про проведення виплати перерахованої пенсії, а відтак додатковою постановою було ухвалено рішення щодо вимоги, яка не була предметом судового розгляду при винесенні постанови суду від 25.01.2017.

Суд розглядає справу в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не належить до задоволення.

Судом встановлено, що постановою Богунського районного суду м. Житомира від 25.01.2017 року по справі № 295/322/17, позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_3 Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області () здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_1), врахувавши до складу грошового забезпечення з якого позивачу призначається пенсія, суми матеріальних допомог, винагороди за участь в АТО, нічних, разові премії, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 01.11.2016 року.

Відповідно до ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2017 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від 25.01.2017 року - без змін, тобто судове рішення набрало законної сили.

28.03.2017 позивач звернувся із заявою про винесення додаткового рішення, оскільки залишилася невирішеною вимога про виплату недоплаченої пенсії.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення заяви. Суд вважав, що ним залишилась невирішеною позовна вимога позивача щодо виплати пенсії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналогічні положення закріплені в Постанові Пленуму Вищого адміністративного України «Про судове рішення в адміністративній справі» № 7 від 20 травня 2013 року, де в пункті 17 також зазначено, що за правилами статті 168 КАС України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 КАС України.

Таке судове рішення він ухвалює в тому провадженні (письмовому, скороченому, розгляді справи в судовому засіданні тощо), в якому й ухвалювалось основне судове рішення. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення.

Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі. Від додаткової постанови слід відрізняти постанову щодо частини позовних вимог, яка приймається в ході судового розгляду, а не після його закінчення, і не є наслідком помилки суду.

Додаткова постанова з першої підстави, визначеної частиною 1 статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України, можлива лише тоді, коли для її прийняття немає необхідності знову досліджувати докази. Якщо ж суд дослідив не всі необхідні докази, то він неповністю з'ясував обставини у справі, а таке процесуальне порушення може усунути лише суд апеляційної інстанції в порядку оскарження.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно ч.1 ст. 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_3 просив суд визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у проведенні перерахунку пенсії; зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії починаючи з 01.07.2016 року, врахувавши в розрахунок, з якого призначається пенсія дві матеріальні допомоги, індексацію, дві разові премії, компенсацію за невикористані відпустки, нічні, винагороду за участь в АТО, відповідно до наданих позивачем довідок та виплатити недоплачену з 01.07.2016 року пенсію.

Відтак судова колегія вважає безпідставними доводи відповідача, що позивачем не ставились вимоги про виплату перерахованої пенсії.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для прийняття додаткової постанови суду, якою доповнено постанову Богунського районного суду м. Житомира від 25.01.2017 року, з зазначенням про задоволення вимог позивача щодо зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області () здійснити виплату ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_1) перераховану з 01.11.2016 року пенсію.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанова суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив додаткову постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак підстави для скасування чи зміни зазначеного судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, додаткову постанову Богунського районного суду м. Житомира від "30" березня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Ольжича, 7, м.Житомир,10003

- ,