Справа № 754/5669/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/5669/17 Головуючий у 1-й інстанції: Журавська О.В. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

27 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року позивач звернувся в Деснянський районний суд м. Києва з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року позов задоволено:

визнано неправомірними дії Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києва щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_2;

зобов'язано Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києва призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_2 за Списку № 1, починаючи з 23.12.2015 р., зарахувавши пільговий стаж за період з 10.11.1984 по 02.02.1990;

зобов'язано Лівобережне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києва подати до Деснянського районного суду м. Києва звіт про виконання постанови суду по справі №754/5969/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується копією трудової книжки позивача, він у період з 06.02.1984 по 01.04.1988 працював інженером-технологом в цеху № 2 (виробництво рідкого хлору та каустичної соди) на заводі Хімікатів.

05 липня 1988 року позивач був призначений на посаду виконуючого обов'язки заступника начальника цеха №2 (наказ №685 від 11.07.1988).

Позивач звертався до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва та Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявами від 23.12.2015 та від 04.03.2016 про призначення пенсії за віком на пільгових умова по списку № 1.

Листами від 03.02.2016 № 830/06-1 та від 08.11.2016 № 17043/06 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 35-36) з посиланням на те, що з поданих позивачем документів неможливо встановити в якому виробництві він працював, а тому відсутні підстави для зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, період роботи позивача з 10.11.1984 по 02.02.1990.

Також, орган Пенсійного фонду вказав про наявні розбіжності даних довідки від 22.12.2015 № 1921 та відомостей трудової книжки, при цьому зазначив про відсутність можливості провести перевірку зазначеної довідки, оскільки підприємство знаходиться в стані ліквідації.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, у тому числі працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Постановою Ради Міністрів УРСР від 22.08.1956 № 1173 затверджено списки виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, у розділі VIII в яких зазначено, у тому числі робочих і інженерно-технічних працівників, зайнятих повний робочий день у цехах, виробництвах (на правах цехів) і окремих установках нижчеперелічених виробництв хлору та каустичної соди.

Пунктом 4.5 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 встановлено, що якщо атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 22.12.2015 № 1521-1, виданої Відкритим акціонерним товариством «Радикал» ОСОБА_2 працював повний робочий день в ВАТ «Радикал», цех № 2 (виробництво рідкого хлору та каустичної соди (твердого каустику)) на посаді інженера - технолога та у період з 10.11.1984 по 02.02.1990 виконував роботи з організації та керівництва виробничим процесом отримання каустичної соди, контролював дотримання персоналом параметрів технологічного регламенту виробництва, робочих інструкцій, вимог, норм і правил техніки безпеки і промислової санітарії. З 05.07.1988 по 02.02.1990 позивач виконував обов'язки заступника начальника цеху з одночасним виконанням обов'язків інженера-технолога (а.с. 18).

Згідно з висновками акту Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва від 18.01.2016 № 35 «Про результати перевірки достовірності довідки № 1921 від 22.12.2015» документи надані підприємством для перевірки довідки про пільговий трудовий стаж, виданої для призначення пенсії гр. ОСОБА_2 прошиті, пронумеровані, відповідають часу створення, зберігаються в архіві (а.с. 30).

Колегія суддів також приймає до уваги наявні в матеріалах справи накази заводу Хімікатів від 10 жовтня 1984 року № 349/к та від 17 березня 1988 року № 106/ок (а.с. 32-33).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що наявні в матеріалах справи документи в повній мірі підтверджують факт роботи позивача на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 у період з 10.11.1984 по 02.02.1990, враховуючи те, що на момент звернення за перерахунком пенсій йому виповнилося 55 років, а загальний стаж його роботи становить більше 30 років, на думу колегії суддів останній має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №1.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 8 ст. 183-2 КАС України постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 03 липня 2017 року.

Головуючий суддя: Н.В. Безименна

Судді: В. О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Кучма А.Ю.