Справа № 203/1512/17
Суддя: Єдаменко С. В.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/1512/17
Провадження № 2-а/0203/114/2017
ПОСТАНОВА

іменем України

13.06.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді Єдаменко С.В.

при секретарі Заярній А.Ю.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Вобяченко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до виконуючої обов'язки заступника начальника - начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України Дебелої Катерини Петрівни про визнання дій неправомірними, скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

встановив:

27 квітня 2017 року позивачка звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до виконуючої обов'язки заступника начальника - начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України Дебелої К.П. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Свої вимоги мотивував тим, що згідно постанови № 12/28-10-46-12-16 від 18 квітня 2017 року її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 1651 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за те, що нею як головним бухгалтером було допущено несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 1 308 809 грн. 35 коп. за січень 2017 року, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн. З вказаною постановою позивачка не згодна, вважає її незаконною та просить суд її скасувати, а провадження за адміністративною справою - закрити. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що у зв'язку зі зміною рахунків для сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування оплату було здійснено за попередніми реквізитами. В подальшому було направлено лист для перерахування коштів на встановлений рахунок, проте фактично кошти за цим листом були перераховані після закінчення граничного строку сплати єдиного внеску. У зв'язку з викладеним позивачка також просила визнати дії відповідача щодо притягнення позивачки до адміністративної відповідальності незаконними.

В судовому засіданні представник позивачки адміністративний позов підтримав та просив його задовольнити, вказував, що про зміну реквізитів для сплати єдиного внеску не було розміщено необхідних повідомлень, грошові кошти перераховані за попередніми реквізитами у встановлений строк і весь час до їх перенаправлення на вірний рахунок знаходились в розпорядженні відповідного державного органу, несвоєчасність єдиного соціального внеску на встановлений рахунок пов'язаний не з діями позивачки, а через тривале перерахування коштів з одного бюджетного рахунку на інший.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечувала, вказувала, що згідно ч. 5 ст. 1651 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність як за несплату єдиного внеску на обов'язкове державне соціальне страхування, так і за несвоєчасну його сплату. Про зміну рахунків для сплати єдиного соціального внеску було завчасно розміщено повідомлення. Позивачка була правомірно притягнута до адміністративної відповідальності, оскільки єдиний соціальний внесок не був у встановлений строк перерахований на відповідний рахунок.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали адміністративної справи та наявні в них докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини, визнані сторонами, можуть не доказуватись перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникають сумніви щодо достовірності цих обставин та добровільної їх визнання.

Позивачка працює на посаді головного бухгалтера Державного підприємства «Науково-виробниче об'єднання «Павлоградський хімічний завод».

При сплаті єдиного соціального внеску на обов'язкове державне соціальне страхування за січень 2017 року платіжними дорученнями від 06-07 лютого 2017 року підприємством було перераховано платіж в розмірі 1 485 607 грн. 91 коп. (а.с. а.с. 16 - 19). на рахунок Офісу великих платників податків ДФС України (на який підприємство сплачувало внески раніше), замість рахунку Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків (до якого мали вноситись платежі починаючи з січня 2017 року).

З вказаної вище суми єдиний внесок в розмірі 1 308 809 грн. 35 коп. мав бути сплачений до 20 лютого 2017 року.

З метою виправлення помилки підприємством 09 лютого 2017 року було направлено до Офісу великих платників податків ДФС України лист № 40/157-17 із заявою щодо перерахування помилково сплачених коштів на вірний рахунок (а.с. а.с. 14 - 15).

За вказаною заявою помилково сплачені кошти були перераховані Офісом великих платників податків ДФС України на вірний рахунок 03 березня 2017 року, тобто після завершення граничного строку сплати внеску.

У зв'язку з цим, стосовно позивачки було складено протокол про адміністративне правопорушення, а 18 квітня 2017 року виконуючою обов'язки заступника начальника - начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України Дебелою К.П. винесено постанову № 12/28-10-46-12-16 про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності та накладення на неї штрафу в розмірі 1 700 грн. (а.с. 8).

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску визначений ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Так, відповідно до ч.2 ст. 9 цього статті Закону обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч.8 ст. 9 цього Закону платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Частинами 11, 12 ст. 9 Закону визначено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом та єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, що визначено ч.1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Диспозицією ч. 4 ст. 1651 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за несплату або несвоєчасну сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об'єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення передбачає самостійні форми: несплату єдиного внеску та несвоєчасну сплату.

Несплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування полягає у нездійсненні платежу до граничного строку його проведення - тобто в день виплати заробітної плати чи інших платежів, які є базою для нарахування єдиного внеску, або до 20 числа місяця, наступного за звітним.

Натомість, у разі несвоєчасної сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування адміністративне правопорушення полягає у здійсненні платежу після граничного строку його проведення.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З суб'єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 1651 КУпАП може бути вчинене як умисно, так і з необережності.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16 січня 2016 року № 6, зареєстрованого в міністерстві юстиції України 05 лютого 2016 року за № 193/28323, передбачена можливість перерахування платежу єдиного внеску, сплаченого на неналежний рахунок, на той рахунок, до якого платіж має бути зарахований. Визначено також процедуру звернення за таким перерахуванням, його розгляду та виконання.

Суд відзначає, що підприємством було вчинено необхідні дії для перерахування помилково сплачених коштів за вірними реквізитами, при цьому існувала реальна можливість виконання такого звернення в межах граничного строку сплати єдиного соціального внеску за січень 2017 року. При цьому суд відзначає, що сума єдиного внеску в розмірі 1 308 809 грн. 35 коп. є значною, тому її сплата підприємством повторно, з метою гарантовано встигнути у встановлений законом строк внесення платежу є проблематичною.

Той факт, що ДФС України перерахування коштів за коректними реквізитами відбувся 03 березня 2017 року, тобто після граничного строку сплати єдиного внеску, сам по собі не спростовує тих обставин, що кошти підприємством були направлені на погашення бюджетного зобов'язання своєчасно і в подальшому підприємство зробило все можливе аби ці кошти були перераховані за вірними реквізитами у найкоротший можливий термін.

При таких обставинах суд приходить до висновку про відсутність в діях позивачки складу адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим адміністративний позов підлягає задоволенню, а постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Оцінюючи вимоги позивачки про визнання незаконними дій відповідача щодо притягнення її до адміністративної відповідальності, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 280 КупАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 267 КУпАП адміністративне затримання, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Таким чином, чинне законодавство не передбачає можливості самостійного оскарження дій уповноваженого органу чи посадової особи щодо притягнення особи да адміністративної відповідальності та складання протоколу про адміністративне правопорушення, а доводи позивачки щодо правомірності складання протоколу про адміністративне порушення, дотримання при цьому її прав, наявності в діях позивачки складу адміністративного правопорушення вирішуються судом при розгляді справи про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Способом захисту порушених прав у цьому випадку є визнання незаконним та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності із закриттям, у необхідних випадках, згідно п. 3 ст. 293 КУпАП провадження в адміністративній справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження в адміністративній справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин провадження за адміністративним позовом ОСОБА_3 до виконуючої обов'язки заступника начальника - начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України Дебелої К.П. в частині вимог про визнання неправомірними дій щодо притягнення до адміністративної відповідальності слід закрити.

Враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» судовий збір не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», ст.ст. 7, 1651, 245, 247, 251, 258, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 72, 94, 157-163, 1712 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_3 до виконуючої обов'язки заступника начальника - начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України Дебелої Катерини Петрівни про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову № 12/28-10-46-12-16 від 18 квітня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 1651 КУпАП та закрити провадження у вказаній адміністративній справі за відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Провадження в адміністративній справі № 203/1512/17 за позовом ОСОБА_3 до виконуючої обов'язки заступника начальника - начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України Дебелої Катерини Петрівни в частині вимог про визнання неправомірними дії щодо складання постанови № 12/28-10-46-12-16 від 18 квітня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності - закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з дня складання її повного тексту на підставі Рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 2015 року № 3-рп/2015.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 19.06.2017 р.

Суддя С.В. Єдаменко