Справа № П/811/1384/16
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 червня 2017 рокусправа № П/811/1384/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Дніпро апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 березня 2017 року по справі № П/811/1384/16 за позовом Корпорації «Система ССБ» (виробниче об'єднання) до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Корпорація «Система ССБ» (виробниче об'єднання) (далі за текстом - Корпорація) звернулася до суду із уточненим позовом, в якому просила скасувати податкові повідомлення-рішення №№ , від 11.05.2016 та № від 28.11.2016.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 березня 2017 року позов Корпорації «Система ССБ» (виробниче об'єднання) задоволено повністю.

Вважаючи вказане рішення таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати і постановити нову, якою відмовити у задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказав на наявність формально складених, але не достовірних бухгалтерських документів, які складені без реального вчинення господарських операцій для отримання податкової вигоди. Зокрема, до перевірки позивачем не надано до договору про виконання робіт з будівництва об'єкта від 15.11.2013 додатки стосовно строків виконання робіт, договірної ціни та розрахунки. Згідно проведеного в ході перевірки аналізу АІС «Податковий блок» за період з 01.01.2014 по 30.04.2014 контрагентом ТОВ «Харківбудконструкція» не зареєстровано жодної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, в тому числі всі податкові накладні, виписані товариством на адресу Корпорації. При цьому, до заяви про відмову постачальника надати податкову накладну, не в повному обсязі надано копії актів виконаних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт до податкової накладної № 1 від 02.04.2014 на загальну суму 1296286,72 грн., в тому числі ПДВ 216047,79 грн., що підтверджували б факт отримання послуг. Крім того, ТОВ «Харківбудконструкція» в квітні 2014 року надавались будівельні послуги одночасно на декількох об'єктах та в різних регіонах маючи в штаті невелику кількість працівників. При цьому, свідоцтво платника податку на додану вартість ТОВ «Харківбудконструкція» анульовано 15.04.2014. Таким чином, у позивача відсутнє право на податковий кредит з податку на додану вартість по взаємовідносинам з суб'єктом господарювання ТОВ «Харківбудконструкція» за квітень 2014 року на суму ПДВ 216047,79 грн.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Представник позивача надав до суду письмові заперечення, в яких просив відхилити апеляційну скаргу, оскільки Корпорація мала в наявності первинні документи, що підтверджують правильність обчислення задекларованого податку. Згідно з отриманими податковими накладними мала законні підстави для включення певних сум до складу податкового кредиту за фактом отримання послуг та товарів.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Корпорація «Система ССБ» (виробниче об'єднання) є юридичною особою і перебуває на обліку у відповідача як платник податків, зокрема і я к платник ПДВ.

В період з 14.04.2016 по 20.04.2016 уповноваженими посадовими особами Кіровоградської ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Корпорації з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Харківбудконструкція» за квітень 2014 року, що відображені у податковій декларації з ПДВ за травень 2014 року та питань правильності нарахування податку на прибуток при відображенні обсягів зазначених взаємовідносин в декларації з податку на прибуток за 2014 рік, за результатами якої складено Акт № 22/11-23-14-02/23235177 від 21.04.2016 (далі Акт перевірки).

Згідно висновків Акту перевірки встановлено порушення п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість за травень 2014 року у сумі 204 474,00 грн.; завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24 декларації) на загальну суму 46320,00 грн. за травень 2014 року (а.с. 33).

Висновок про вказані порушення ґрунтуються на неможливості здійснення господарської діяльності позивача з його контрагентом - ТОВ «Харківбудконструкція», оскільки діяльність зазначеного Товариства спрямована на надання податкової вигоди третім особам, тому такі взаємовідносини позивача з даним контрагентом, були такими, які не мали реального характеру й не були спрямовані на реальне настання правових наслідків.

За результатами вказаної перевірки, Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області на підставі вказаного Акту перевірки винесено податкові повідомлення-рішення:

від 11.05.2016 № , яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 46320,00 грн.;

від 11.05.2016 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 306711,00 грн., в тому числі за основним платежем - 204474,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 102237,00 грн.;

від 28.11.2016 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 8490,00 грн., в тому числі за основним платежем - 5660,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 2830,00 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, 15 листопада 2013 року між Корпорацією «Система ССБ» (виробниче об'єднання) (замовник) та ТОВ «Харківбудконструкція» (підрядник) укладено договір № 15-11/2013, за змістом якого підрядник зобов'язався за замовленням замовника на свій ризик виконати роботи по будівництву об'єкта: «Будівництво ферми по відгодівлі каченят-бройлерів, на території Євминської сільської ради Козелецького району Чернігівської області» (а.с. 53).

На виконання договірних зобов'язань за вказаним договором ТОВ «Харківбудконструкція» здійснило обумовлені вказаним договором роботи, що підтверджується відповідними актами здачі-прийняття виконаних робіт (а.с.64, 66, 68, 70, 73, 75, 77,79, 81, 83, 87, 89, 91, 93, 95, 97, 99, 101, 104, 107, 109) та довідками про вартість будівельних робіт до цих актів (а.с.63, 65, 67, 69, 72, 74, 76, 78, 80, 82, 86, 88, 92, 94, 96, 98, 100, 103, 106, 108). Факт виконання робіт за вищезазначеним договором підтверджується наявними у матеріалах справи податковими накладними (а.с. 62, 71, 85, 102, 105, 110) на загальну суму 5538721,93 грн. (із них ПДВ - 922122,32 грн.)

Крім того, розрахунок Корпорації «Система ССБ» (виробниче об'єднання) за надані послуги із ТОВ «Харківбудконструкція», здійснювало у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок контрагента.

Так, за платіжним дорученням № 131 від 02 квітня 2014 р. Корпорація сплатила на користь ТОВ «Харківбудконструкція» на виконання договору № 15-11/2013 суму 1500000 грн. (а.с. 84).

Також апеляційний суд встановив, що вищевказані послуги були використані позивачем в межах його господарської діяльності як будівельні послуги, які були складовою надання позивачем послуг на адресу ТОВ «Регіонпродукт-Україна» за договором підряду № 21/10-2013 від 21.10.2013 р. (а.с. 151).

Задовольнивши повністю адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що факт здійснення господарських операцій підтверджується позивачем належним чином оформленими первинними та розрахунковими документами, що свідчить про належне формування позивачем на підставі цих первинних документів податкового кредиту з податку на додану вартість. Крім того, доказів на підтвердження того, що контрагент позивача не мав адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по спірним операціям, та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань, відповідачем до суду не надано. Посилання відповідача на інформацію податкового органу про неможливість підтвердження реальності господарських операцій вищевказаного контрагенту нічим не підтверджено, оскільки юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідачем під час проведеної перевірки зауважень до повноти, змісту та форми наданих позивачем первинних документів зауважень не висловлювалось.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 198.1. статті 198 ПКУ до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2. цієї статті передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. <…> Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Обставини, що виключать можливість віднесення сум до податкового кредиту наведені у пункті 198.6. ПКУ, згідно якого не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, які підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Доводи податкового органу про отримання платником необгрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

В той же час, суд апеляційної інстанції на підставі доказів, що надавалися позивачем до суду першої інстанції, а також їх дослідження під час апеляційного розгляду, дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими.

Проаналізувавши надані позивачем докази, судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження реального виконання умов договору № 15-11/2013 та виконання робіт по будівництву об'єкту позивачем, до матеріалів справи надано наступні первинні документи: податкові накладні № 1 від 02.04.2014 на загальну суму 1 296 286,72 грн. ( в т.ч. сума ПДВ 216 047,79 грн.) (а.с. 85); № 4 від 14.04.2014 на загальну суму 113 798,96 грн. (в т.ч. сума ПДВ 18 966,49 грн.)(а.с. 102); № 3 від 14.04.2014 на загальну суму 113 798,96 грн. (сума ПДВ 18 966,49 грн.) (а.с. 105); № 5 від 14.04.2014 на загальну суму 14 837,29 грн. (сума ПДВ 2 472,88 грн.)(а.с. 110), а також акт № 2 приймання виконаних робіт за період 01-14 квітня 2014 року (а.с. 87) про виконання монолітних залізобетонних робіт на ділянці № 3, пташник № 1 на суму: всього за актом - 88379,26 грн. (ПДВ 17675,85 грн.)= 106055,11 грн. із довідкою про вартість виконаних будівельних робіт до акту № 2 (а.с. 86) на суму 106055,11 грн.; акт приймання виконаних робіт № 2 за період 01-14 квітня 2014 року (а.с. 89) про виконання монолітних залізобетонних робіт на ділянці № 3, пташник № 2 на суму: всього за актом - 90591,79 грн. (ПДВ 18118,36 грн.)= 108710,15 грн. та довідку про вартість виконаних будівельних робіт до акту № 2 (а.с. 88) на суму 108710,15 грн.; акт приймання виконаних робіт № 2 за період 01-14 квітня 2014 року (а.с. 91) щодо виконання монолітних залізобетонних робіт на ділянці № 3, пташник № 3 на суму: всього за актом - 92005,34 грн. (ПДВ 18401,07 грн.)= 110406,41 грн. та довідку про вартість виконаних будівельних робіт до акту № 2 (а.с. 90) на суму 110406,41 грн.; акт приймання виконаних робіт № 1 за період 01-14 квітня 2014 року (а.с. 93) щодо виконання монолітних залізобетонних робіт на ділянці № 3, пташник № 6 на суму: всього за актом - 103436,75 грн. (ПДВ 20687,35 грн.)= 124124,10 грн. та довідку про вартість виконаних будівельних робіт до акту № 1 (а.с. 92) на суму 124124,10 грн.; акт приймання виконаних робіт № 1 за період 01-14 квітня 2014 року (а.с. 95) щодо монолітних залізобетонних робіт на ділянці № 3, пташник № 7 на суму: всього за актом - 103436,75 грн. (ПДВ 20687,35 грн.)= 124124,10 грн. та довідку про вартість виконаних будівельних робіт до акту № 1 (а.с. 94) на суму 124124,10 грн.; акт приймання виконаних робіт № 1 за період 01-14 квітня 2014 року (а.с. 97) щодо монолітних залізобетонних робіт на ділянці № 3, пташник № 5 на суму: всього за актом - 103436,75 грн. (ПДВ 20687,35 грн.)= 124124,10 грн. та довідку про вартість виконаних будівельних робіт до акту № 1 (а.с. 96) на суму 124124,10 грн.; акт приймання виконаних робіт № 1 за період 01-14 квітня 2014 року (а.с. 99) щодо виконання монолітних залізобетонних робіт на ділянці № 3, пташник № 8 на суму: всього за актом - 103436,75 грн. (ПДВ 20687,35 грн.)= 124124,10 грн. та довідку про вартість виконаних будівельних робіт до акту № 1 (а.с. 98) на суму 124124,10 грн.; акт приймання виконаних робіт № 1 за період 01-14 квітня 2014 року (а.с. 101) щодо виконання монолітних залізобетонних робіт на ділянці № 3, пташник № 10 на суму: всього за актом - 94832,47 грн. (ПДВ 18966,49 грн.)= 113798,96 грн. та довідку про вартість виконаних будівельних робіт до акту № 1 (а.с. 100) на суму 113798,96 грн.; акт приймання виконаних робіт № 1 за період 01-14 квітня 2014 року (а.с. 104) щодо виконання монолітних залізобетонних робіт на ділянці № 3, пташник № 9 на суму: всього за актом - 94832,47 грн. (ПДВ 18966,49 грн.)= 113798,96 грн. та довідку про вартість виконаних будівельних робіт до акту № 1 (а.с. 103) на суму 113798,96 грн.; акт приймання виконаних робіт № 1 за період 01-14 квітня 2014 року (а.с. 104) щодо виконання монолітних залізобетонних робіт на ділянці № 3, пташник № 9 на суму: всього за актом - 94832,47 грн. (ПДВ 18966,49 грн.)= 113798,96 грн. та довідку про вартість виконаних будівельних робіт до акту № 1 (а.с. 103) на суму 113798,96 грн.; акт приймання виконаних робіт № 5 за період 01-14 квітня 2014 року (а.с. 107) щодо виконання монолітних залізобетонних робіт на ділянці № 3 на суму: всього за актом - 102018,35 грн. (ПДВ 20403,67 грн.)= 122422,02 грн. та довідку про вартість виконаних будівельних робіт до акту № 5 (а.с. 106) на суму 122422,02 грн.; акт приймання виконаних робіт № 4 за період 01-14 квітня 2014 року (а.с. 109) щодо земляних робіт на ділянці № 4 на суму: всього за актом - 202424,85 грн. (ПДВ 40484,97 грн.)= 242909,82 грн. та довідку про вартість виконаних будівельних робіт до акту № 4 (а.с. 108) на суму 242909,82 грн.

Як вбачається з податкової звітності з ПДВ Корпорації за травень 2014 р., зокрема з додатку № 5 (а.с. 119), встановлено, що суми на підставі податкових накладних № 1 від 02.04.2014р., № 3-5 від 14.04.2014 р. були включені до податкового кредиту.

Отже, факт реальності придбання, виконання робіт по будівництву об'єкту позивачем за вказаним договором підтверджується вищенаведеними первинними документами, які цілком об'єктивно розцінені судом першої інстанції як належне документальне підтвердження реального характеру спірних операцій.

Відповідачем не наведено фактів, які свідчили б про те, що зміст господарських операцій не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків і що ці наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за фінансово-господарськими результатами виконання угоди.

Також, слід вказати, що чисельність працюючих на підприємстві, безперечно, в повній мірі залежить від ступеня ефективності системи управління. Принаймні, відсутність договорів найму працівників за сумісництвом не вказує на невикористання найманої праці взагалі. Напроти, діяльність, яка здійснюється особами без укладання відповідного договору, може мати наслідком застосування, наприклад, адміністративної відповідальності. Отже, базовими для аналітичних дій, застосовне до спірного випадку, слід було б відбирати інші суттєві показники.

Безумовно, право на податковий кредит виникає не тільки з дати отримання податкової накладної, а є взаємно пов'язаним з відповідним декларуванням та зобов'язанням платника податків - контрагента за договором, сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів. Проте, матеріали перевірки не містять фактичних відомостей щодо несплати ПДВ до бюджету контрагентом позивача за певними господарськими операціями.

Стосовно доводів відповідача, що податкові накладні № 1 від 02.04.2014р., № 3-5 від 14.04.2014 р., видані ТОВ «Харківбудконструкція», не були зареєстровані у встановленому порядку, слід зазначити, що позивачем разом із податковою звітністю з ПДВ було подано заяву про відмову постачальника надати податкову накладну як Додаток 8 (а.с. 123), в якій вказав, зокрема, про відмову постачальника зареєструвати вказані податкові накладні (рядки 3-6). До цієї заяви надавались первинні документи в додатка на 63 аркушах.

За приписами пункту 201.10 статті 201 ПКУ виконання цих дій з боку позивача надає йому право на включення сум за цими податковими накладними до складу податкового кредиту.

Що стосується доводів контролюючого органу про неправомірне включення позивачем до складу податкового кредиту суми 216047,79 грн. за податковою накладною №1 від 02.04.2014 року через ненадання всіх необхідних первинних документів разом із Додатком № 8, то колегія суддів вважає їх недоречними з урахуванням пояснень позивача, які суд вважає обґрунтованими та підтвердженими первинними документами, з яких вбачається, що фактом, з яким пов'язано видача вказаної податкової накладної № 1, є здійснення відповідної суми передплати у складі проведеного на користь ТОВ «Харківбудконструкція» платежу на суму 1,5 млн. грн. за платіжним дорученням №131 від 02.04.14, яке було додано до заяви позивача про відмову постачальника надати податкову накладну (Додаток 8).

З наявних у справі документів вбачається, що на момент здійснення позивачем оплати в розмірі 1500000 грн. (платіжне доручення №131 від 02.04.14) кредиторська заборгованість з надання послуг ТОВ «Харківбудконструкція» складала 203 713,29 грн. Станом на 02.04.2014 року позивачем здійснена оплата в загальному розмірі 5 500 000 грн. (платіжне доручення від 06.12.2013, 07.02.2014, 02.04.2014 року), проте ТОВ «Харківбудконструкція» відповідно до складених актів виконаних робіт надано послуги на загальну суму 4 203 713,29 грн. Різниця в здійсненій оплаті та наданих послугах відповідно становила 1296286,71 грн., в т.ч. ПДВ 216 047,79 грн. (5 500 000 грн. - 4 203 713,29 грн.). Отже, 02.04.2014 року на вказану суму (за фактом здійснення передоплати) ТОВ «Харківбудконструкція» виписано податкову накладну №1 від 02.04.2014 року на вказану суму. При цьому акти приймання виконання будівельних робіт, складені за період з 01 по 14 квітня 2014 року жодним чином не вплинули на факт формування податкової накладної №1 від 02.04.14.

Таким чином, згідно з отриманими податковими накладними позивач мав законні підстави для включення відповідних сум до складу податкового кредиту. При цьому суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що відповідачем як суб'єктом владних повноважень не надано суду переконливих доказів нереальності здійснених позивачем спірних господарських операцій, а надані позивачем первинні документи доводять відсутність з його боку порушень податкового законодавства, а тому податкові повідомлення-рішення позивача підлягають скасуванню.

Отже, в межах доводів апеляційної скарги підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 березня 2017 року по справі № П/811/1384/16 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко