Справа № 820/18571/14
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року К/800/7568/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого суддіБорисенко І.В.
суддів Бухтіярової І.О.
Веденяпіна О.А.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Гранітні технології»
на постанову та ухвалуХарківського окружного адміністративного суду від 08.12.2014 Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2015
у справі № 820/18571/14
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Гранітні технології»
доДержавної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області
провизнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранітні технології» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Московському районі м.Харкова Головного управліня Міндоходів у Харківській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ №1628 від 05.11.2014.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2014, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2015, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що рішення судів попередніх інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне:

- у зв'язку з надходженням інформації, яка свідчить про порушення податкового законодавства відповідач звернувся до позивача з письмовим запитом №7274/20-34-22-01-16/7 від 21.10.2014 про надання пояснень та її документального підтвердження з питань взаємовідносин із контрагентами-постачальниками;

- позивач листом від 23.10.2014 відмовився у наданні пояснень та їх документального підтвердження на надісланий відповідачем запит, зазначаючи про відсутність обов'язку надавати відповідь на запит, який складено з порушенням вимог п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, у зв'язку з відсутністю в ньому посилань на відомості про можливі порушення законодавства;

- у зв'язку з ненаданням позивачем пояснень та їх документальних підтверджень на запит від 21.10.2014 відповідачем було прийнято наказ №1628 від 05.11.2014 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Гранітні технології».

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що направлений відповідачем запит відповідає вимогам п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України. Також, суди виходили з того, що на момент звернення позивача до суду оскаржуваний наказ є реалізованим, а тому не може бути скасованим після його виконання, в той час як позивачем не надано доказів, що такий наказ порушує його права та законні інтереси.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Згідно пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом (пп.75.1.2 п.75 ст.75 названого Кодексу).

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту (пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 названого Кодексу).

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 27.01.2015 по справі №21-425а14, наведеними нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки.

З огляду на викладене, колегія суддів касаційної інстанції вважає помилковою позицію судів попередніх інстанцій про те, що факт виконання податковим органом оскаржуваного наказу, тобто, його реалізація, в даному випадку шляхом здійснення заходів з метою проведення перевірки позивача, є підставою для відмови в задоволенні позову.

За змістом п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для направлення відповідачем письмового запиту позивачу слугувала інформація, яка надійшла від інших податкових органів, у формі актів перевірок контрагентів-постачальників позивача, що безпосередньо вказано в запиті.

За таких обставин колегія суддів касаційної інстанції вважає обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій про те, що направлений позивачу запит про надання пояснення та їх документальні підтвердження щодо контрагентів відповідає вимогам п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем на обґрунтований запит податкового органу не було надано жодних пояснень та документального підтвердження, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що у відповідача були підстави для призначення позапланової виїзної перевірки позивача, на підставі пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

Доводи касаційної скарги вищенаведеного не спростовують.

З огляду на викладене, колегія суддів касаційної інстанції вважає юридично вірним висновок судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не знаходить підстав, які могли б призвести до скасування оскаржуваних судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранітні технології» залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2014 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2015 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Борисенко

Судді І.О. Бухтіярова

О.А. Веденяпін