Справа № 490/338/17
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2017-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/269/2017 Справа № 490/338/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О. А., при секретарі судового засідання Кваші С.О.,

за участі представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України міста Миколаєва Миколаївської області про визнання неправомірним зобов'язання здійснити призначення пенсії

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати протиправними та незаконними дії Управління Пенсійного Фонду України в Центральному районі м. Миколаєва при прийнятті рішення про відмову в задоволенні заяви від 11.11.2016 року про проведення перерахунку з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років на підставі абз. 6 ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (далі Закон №1697-VII) як працівнику прокуратури з дня звернення, тобто з 11.11.2016 року та зобов'язати відповідача провести такий перерахунок.

Протягом розгляду справи відповідач реорганізувався шляхом злиття кількох територіальних органів Пенсійного Фонду України в Центральне об'єднане управління Пенсійного Фонду України міста Миколаєва Миколаївської області, яке правонаступником відповідача.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти задоволення заперечував.

Дослідивши докази, суд встановив таке.

Позивач по 05.12.2016 року працював в органах прокуратури Миколаївської області.

З 23.12.2015 отримує пенсію по інвалідності на підставі закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ( далі Закон № 1058-IV).

11.11.2016 року подав заяву (додаток №1 до заперечень відповідача) за змістом якої просив перевести на вид пенсії передбачений ст. 86 Закону №1697-VII.

Рішенням відповідача №84/1 від 16.11.2016 року заява ОСОБА_1 залишена без задоволення з посиланням на положення Закону України від 2.03.2015 року № 213-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (набрав чинності 1.04.2015 року) пунктом п'ятим Прикінцевих положень якого передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону № 1697-VII тощо.

Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII прийнятий 14.10. 2014 року (15.07.2015 року набув чинності), а Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII прийнятий 02.03. 2015 (набув чинності 1.04.2015 року), тобто пізніше, а тому саме його належить застосовувати у спірних правовідносинах.

Закон № 213-VIIІ не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 .06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 1697-VII.

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший (постанова Верховного Суду України від 29.11.2016 року у справі №133/476/15-а).

Отже вимога позову про перерахунок пенсії з одного на другий вид за різними Законами (по інвалідності за Законом № 1058-IV - на вислугу років відповідно до Закону №1697-VII) є некоректною, а позивач фактично звернувся із заявою про переведення його на пенсію за вислугу років.

Правомірність відмови відповідача позивачу в призначенні пенсії за вислугою років відповідно до Закону №1697-VII встановлена постановою Одеського апеляційного суду від 10.11.2016 року в справі №490/4569/16-а, яка є чинною.

Зокрема в ній зазначено, що згідно з п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIIІ скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», у тому числі і ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, а оскільки ОСОБА_1 вперше звернувся із заявою про призначення пенсії за вислугою років після 1.06.2015 тому відповідач правомірно відмовив йому у призначенні такої пенсії.

Крім того, право на призначення пенсії за вислгу років на підставі Закону № 1697 у плзивача відсутнє на час його звернення і через відсутність необхідного стажу.

Так, відповідно до ст. 86 цього Закону ( у редакції, чинній до внесення змін за Законом № 213), на підставі якої була подана заява ОСОБА_2 , передбачалося, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше 23 років, в тому числі стажу на посаді прокурора не менше 13 років, - з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року. Позивач звернувся до УПФУ 11 листопада 2016 року, проте на тоц час його стаж, який враховується за вислугою років, становив 22 роки 6 місяців.

Відсутність згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIIІ норми щодо пенсійного забезпечення осіб за Законом № 1697-VII не дозволяє позов задовольнити.

Сплачений судовий збір позивачу не відшкодовується.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України міста Миколаєва Миколаївської області про визнання неправомірним зобов'язання здійснити призначення пенсії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва в десятиденний строк з дня її проголошення або в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Гуденко О.А.