Справа № 411/7740/12
Суддя: Ткаченко С. В.
Дата ухвалення: 2012-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 411/7740/12
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 грудня 2012 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді : Ткаченко С.В.

при секретарі: Пшеничної О.М.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти ДПС Криворізького міського управління УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що згідно до постанови АЕ1 № 335841 від 28 08 2012 року , яка складена інспектором Левченко С.А. , на нього накладено адміністративне стягнення за ст. 122 ч 1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грв.

Згідно до постанови 20 08 2012 року, о 12-53 год., він, керуючи автомобілем Ніссан д/з АЕ 3156 ЕС в м. Кривому Розі по обїзній дорозі рухався зі швидкістю 93 км/год, чим перевищив встановлену швидкість на 33 км/год. Швидкість вимірювалася приладом Визир, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Він вважає постанову незаконною, так як в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Стверджує, що правила ДТП не порушував. Рухався зі швидкістю не більше як 60 км/год. Поряд нього рухався інший автомобіль , тому можливо саме його швидкість і була зафіксована . При винесені даної постанови порушені норми ст. 33, 268 КУпАП, його не ознайомили з правами. Прилад " Визир " не є автоматичним засобом вимірювання швидкості, крім того даний прилад може фіксувати швидкість іншого автомобіля, який рухається поруч.

Просить скасувати постанову від 28 08 2012 року складену відносно нього та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 адміністративний позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові. Уточнив, що права йому працівником ДАІ були зачитані, однак на російській мові. Посилався на прошення працівником ДАІ Інструкцій , розпоряджень МВС, зверхнє ставлення до нього з боку відповідача.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, вважає його не обгрунтованим і просив в його задоволенні відмовити.

З'ясувавши думку сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали даної адміністративної справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позов не обгрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

В обґрунтування звернення з позовом до адміністративного суду позивач посилався на норми Кодексу адміністративного судочинства України. За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. КАС України визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно зі ст. 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дії їй бездіяльності Конституцією чи іншими законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У судовому засіданні встановлено, що 20 08 2012 року, о 12-53 год., ОСОБА_1 керував автомобілем Ніссан д/з АЕ 3156 ЕС в м. Кривому Розі по Обїзній дорозі та рухався зі швидкістю 93 км/год, чим перевищив встановлену швидкість на 33 км/год. Швидкість вимірювалася приладом Визир, чим порушив п. 12.4 ПДР України. 20 08 2012 року в присутності позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення ( л.с. 23).

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було складено 28 08 2012 року в присутності позивача, складена у відповідності до норм КУпАП та відразу вручена позивачу про що свідчить розпис ОСОБА_1 про отримання копії постанови ( л.с. 24 ), чого не заперечував і сам позивач. Отже , постанова не була винесена в день складання протоколу, таким чином позивач мав час та можливість, якщо він бажав, звернутися за юридичною допомогою.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, а саме пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, позивач порушив Правила дорожнього руху України, рухаючись в населеному пункті, зі швидкістю 93 км/год.

Факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України підтверджується відеозаписом з якого чітко видно, що швидкість руху автомобіля позивача зафіксована - 93 км/год. Посилання позивача на те, що поряд рухався інший автомобіль і можливо це саме швидкість його є необґрунтованими, так як з відеозапису вбачається, що інший автомобіль рухався поряд , тобто з такою ж швидкістю. Позивач не заперечував в судовому засіданні, що на відеозапису є саме його автомобіль.

В протоколі позивач зазначив, що «з обставинами щодо порушення не згоден, правила руху не порушував». Будь-які інші докази, що спростовують наведені у протоколі обставини перевищення швидкості, при ознайомленні з протоколом позивачем не зазначено.

Інспектором ДАІ у протоколі зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 28 08 2012 року, о 10 год 00 хв. в приміщенні ДАІ . Позивач був ознайомлений з місцем та часом розгляду справи, йому роз"яснено права та обов"язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується його особистим підписом у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортівстановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАПП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАПП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановлюється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення. Згідно ст. 255 КУпАПП уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 122 КУпАПП.

Інспектор ДПС в межах своєї компетенції виніс постанову серія АЕ 1 № 335841 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАПП, порушень не допущено. Відповідачем надано до суду свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № 12/1188, яке чинне до 23 12 2012 року на прилад " Визир, зав. № 0711195 ( зазначена похибка + - 1 км/год. ), Перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, в якому зазначено вимірювач швидкості руху радіолокаційний відеозаписувальний " Визир ", Свідоцтво про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки , що підтверджують законність використання вимірювального приладу працівником ДАІ .

Не може суд прийняти до уваги наполягання позивача на своїх позовних вимогах, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об'єктивно не підтверджуються, порушення прав позивача допущені не були, самі ж твердження позивача є бездоказовими.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що 20 08 2012 року при зупиненні працівниками ДАІ перебувала з чоловіком ОСОБА_1 в автомобілі на передньому пасажирському сидінні . Однак пояснити з якою швидкістю рухався їх автомобіль вона не може, так як не слідкувала за спидометром і з переднього пасажирського сидіння це зробити важко не видно.

Як в позові так і в судовому засіданні позивач зазначав про порушення відповідачем відомчих Інструкцій, розпоряджень МВС, тощо, однак він не оскаржує дії відповідача, а оскаржує саме винесену постанову.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вони не ґрунтуються на законі і не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 94 КАС України судові витрати повинні бути віднесені за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до ч .2 ст. 171-2 КАС України визначено, що рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Постанова у повному обсязі складена 19 грудня 2012 року .

Керуючись ст. ст. 6 ,10, 11, 158 163 Кодексу адміністративного судочинства , ст. 268, 287, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови від 28 08 2012 року по справі про адміністративне правопорушення та закриття адміністративної справи за відсутністю в діях складу такого правопорушення - відмовити.

Постанова у повному обсязі буде складена 19 грудня 2012 року.

19 грудня 2012 року сторони можуть отримати копію постанови.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4