Справа № 804/16174/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСПЛАВ» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСПЛАВ» (далі ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ») звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області), в якому просило визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у прийнятті податкової декларації позивача з податку на додану вартість за вересень 2015 року. Також позивач просив зобов`язати відповідача у десятиденний строк з дня отримання судового рішення у даній справі, яке набрало законної сили, подати звіт про виконання судового рішення.
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що позивачем з дотриманням строків, встановлених приписами п.п.49.18.1 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України, засобами електронного звязку було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2015 року з додатками, проте електронною квитанцією №1 позивачу було відмовлено у її прийнятті у звязку із тим, що позивач не є платником податку на додану вартість на дату подання звіту. Однак, по-перше, рішення контролюючого органу про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» є незаконним, у звязку із чим і було оскаржено позивачем в судовому порядку та скасоване рішенням суду, що набрало законної сили, а по-друге, будь-яких підстав для відмови у прийнятті вказаної вище податкової декларації не було, так як вона складена з дотриманням вимог ст.48 Податкового кодексу України та містить всі обовязкові реквізити.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав предявлений позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив його задовольнити.
Відповідач предявлений позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких зазначав, що податкова декларація позивача з податку на додану вартість за вересень 2015 року, подана ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» засобами електронного звязку, відповідно до електронної квитанції №1 була доставлена до центрального рівня ДПС України, але цей документ не було прийнято, оскільки ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» не було платником податку на додану вартість в період вересень 2015 року. Так, свідоцтво позивача як платника ПДВ було анульоване контролюючим органом на підставі рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість №30 від 08.06.2015р. При цьому ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області особисто не відмовляла у прийнятті податкової декларації позивача з податку на додану вартість за вереснь 2015 року, оскільки така відмова була сформована автоматично на підставі відомостей бази даних центрального рівня ДПС України. Отже, відповідач будь-яких протиправних дій з цього приводу не вчиняв.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.
Зважаючи на приписи ч.4 ст.122, ч.4, ч.6 ст.128 КАС України, а також на строки розгляду адміністративних справ, встановлені ст.122 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки не вбачає потреби заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
На виконання приписів ст.ст.49, 203 Податкового кодексу України 08.10.2015р. ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» засобами електронного звязку було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2015 року з додатками.
Однак, 08.10.2015р. до позивача засобами електронного звязку надійшла квитанція №1, згідно з якою вищеозначена податкова декларація не була прийнята у звязку із тим, що ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» не є платником податку на додану вартість на дату подання звіту.
Вирішуючи спір по суті, суд зважає на наступне.
Так, п.48.3 ст.48 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).
Пунктом 48.4 ст.48 цього Кодексу також передбачено, що в окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.
Згідно п.п.48.5.1 п.48.5 ст.48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником. Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку.
З податкової декларації ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» з податку на додану вартість за вересень 2015 року слідує, що означена податкова звітність складена з дотриманням приписів ст.48 Податкового кодексу України та містить всі обовязкові реквізити, що відповідачем не заперечується.
При цьому п.49.1 ст.49 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
Відповідно до абз.2 п.49.4 ст.49 Податкового кодексу України податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.
Пунктом 49.8 ст.49 Податкового Кодексу України встановлено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.
Згідно з п.49.9, п.49.10 ст.49 Податкового кодексу України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом. Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.
За змістом приписів п.49.11 ст.49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання; у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.
Відповідно до п.49.15 ст.49 Податкового кодексу України податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв'язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та надсилання контролюючим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації.
Згідно з п.49.17 ст.49 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інформатизації, формування і використання національних електронних інформаційних ресурсів, впроваджує та утримує автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронної звітності» для надання послуг з подання за допомогою мережі Інтернет в електронному вигляді звітності, обов'язковість подання якої встановлено законодавством, до міністерств, інших органів державної влади та фондів загальнообов'язкового державного страхування.
На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. №809-р «Про затвердження плану заходів щодо реалізації Концепції створення та функціонування автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронної звітності» для надання можливості формування звітності до Пенсійного Фонду України, Державної служби статистики України та безпосередньо до Міністерства доходів і зборів України, а також накладання електронного цифрового підпису та шифрування електронних документів, Міністерством доходів і зборів України впроваджено в дослідну експлуатацію програмне забезпечення «Спеціалізоване клієнтське програмне забезпечення для формування та подання звітності до Єдиного вікна подання електронної звітності».
Відповідно до Наказу ДПС України від 14.06.2012р. №516 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо приймання та обробки податкової звітності платників податків», який розроблено на підставі вимог чинного законодавства та яким регламентуються всі операції з приймання та обробки податкової звітності, податкова звітність складається та надсилається до ЦОЕЗ (центр обробки електронних звітів) в електронному вигляді з накладанням ЕЦП засобами телекомунікаційного зв'язку без додання роздрукованих оригіналів на паперових носіях відповідно до наказу ДПА України від 10.04.2008р. №233 «Про подання електронної податкової звітності».
Звітність приймається засобами телекомунікаційного зв'язку. АЗ (адресат звітності) при одержанні звітності в електронній формі від платника податків формує та направляє повідомлення про отримання звітності, що засвідчує факт і час доставки звітності до ЦОЕЗ.
Центр обробки електронної звітності адресата звітності здійснює приймання звітів від платників податків, після чого обробляє звіти, формує і направляє платнику податків першу квитанцію, якою засвідчує факт і час отримання звітності, та другу, якою засвідчує факт приймання/неприймання звіту АЗ за місцем обліку платника.
У разі подання платником податків звітності в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку до ЦОЕЗ останній: формує повідомлення платнику податків про отримання електронного звіту ЦОЕЗ; перевіряє цілісність та відповідність транспортного повідомлення уніфікованому формату; розшифровує електронний звіт; перевіряє чинність та достовірність накладених на звіт ЕЦП; перевіряє відповідність формату (стандарту) електронного звіту; перевіряє заповнення обов'язкових реквізитів електронного звіту, які є обов'язковими для звітів на паперових носіях, що забезпечується відповідними алгоритмами контролю при прийманні звітів через ЦОЕЗ; формує першу квитанцію, завіряє своїм ЕЦП та направляє платникові податків. У зазначеній квитанції у текстовому форматі вказуються реквізити одержаного електронного звіту, відповідність формату електронного звіту, результати перевірки ЕЦП та арифметично-логічної перевірки, реєстраційний номер, дата та час одержання електронного звіту і дані про відправника квитанції. Другий примірник квитанції зберігається у ЦОЕЗ; імпортує дані електронного звіту, за яким відправлено платнику податків першу квитанцію, до бази даних АЗ; завіряє електронний звіт платника податків власним ЕЦП, шифрує та передає до відповідних органів АЗ за місцем обліку підписувача; завіряє власним ЕЦП другу квитанцію, отриману від відповідних органів адресата звітності за місцем обліку платника податків, шифрує та передає її суб'єкту звітності.
Згідно з п.7.4, 7.5 та 7.6 зазначеної Інструкції перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним. Підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.
Наказом ДПС України від 24.12.2012р. №1198 введено Тимчасовий регламент експлуатації інформаційної системи «Податковий Блок». Відповідно до Додатку до Тимчасового регламенту експлуатації інформаційної системи «Податковий Блок», а саме Порядку виконання робіт в інформаційній системі «Податковий блок», процедура приймання та автоматичної обробки податкової звітності в електронному вигляді (у т.ч. через електронний кабінет) здійснюється в термін та періодичність - за надходженням, на рівні - центральний, відповідальний підрозділ - Департамент інформатизації.
Таким чином, ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДІФС у Дніпропетровській області фактично не відмовляла у прийнятті податкової декларації позивача з податку на додану вартість за вересень 2015 року, оскільки така відмова у вигляді квитанції №1 була сформована автоматично на підставі відомостей бази даних центрального рівня ДФС України про те, що свідоцтво ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» як платника податку на додану вартість анульоване 08.06.2015р.
Отже, відповідач будь-яких дій з цього приводу не вчиняв, тим більше, що за змістом вищенаведених норм чинного законодавства, перша квитанція засвідчує лише факт і час отримання звітності, а саме друга квитанція засвідчує факт приймання/неприймання звіту за місцем обліку платника, однак, такої квитанції позивачу не надсилалося, тому позовні вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у прийнятті податкової декларації позивача з податку на додану вартість за вересень 2015 року задоволенню не підлягають.
Водночас, по-перше, як слідує з аналізу наведених вище законодавчих приписів, відмова у прийнятті звіту, поданого засобами електронного звязку, має бути викладена у квитанції №2, а не у квитанції №1, а, по-друге, зазначені у квитанції №1 від 08.10.2015р. причини неприйняття звітності позивача (ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» не було платником податку на додану вартість в періоді вересень 2015 року через анулювання свідоцтва платника ПДВ 08.06.2015р.) не відповідають дійсності.
Так, судом встановлено, що рішення ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області №30 від 08.06.2015р., яким було анульовано реєстрацію ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» як платника податку на додану вартість, було оскаржене ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» у судовому порядку.
Так, ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» було подано адміністративний позов про визнання протиправним та скасування рішення ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області №30 від 08.06.2015р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» та поновлення ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» у реєстрі платників податку на додану вартість.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2016р. у справі №804/7966/15 вищевказані позовні вимоги ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» задоволені у повному частково: визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області №30 від 08.06.2015р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ», в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016р. постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2016р. у справі №804/7966/15 залишена без змін, а, отже, відповідно до приписів ч.3 ст.254 КАС України є такою, що набрала законної сили.
При цьому за змістом приписів ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Зважаючи на те, що судовим рішенням у справі №804/7966/15, яке набрало законної сили, встановлено, що рішення ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області №30 від 08.06.2015р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» є протиправним та скасовано це рішення, підстави для відмови у прийнятті податкової звітності з ПДВ за вересень 2015 року цього підприємства відсутні, тим паче, що, як зазначалося вище, ця податкова декларація відповідає вимогам ст.48 Податкового кодексу України та містить всі обовязкові реквізити.
Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Обов'язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення. Оскільки відмова у прийнятті поданої декларації призводить до виникнення юридичних наслідків для платника податків у вигляді накладення на такого платника штрафу за несвоєчасне подання декларації відповідно до п.п.49.12.1 п.49.12 ст.49 Податкового кодексу України така відмова може бути предметом розгляду в адміністративних судах України.
Згідно з п.49.13 ст.49 Податкового кодексу України у разі, якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови органом державної податкової служби (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання органом державної податкової служби.
Отже в такому разі обов'язок платника податків щодо своєчасного подання податкової декларації є виконаним належним чином і підстави для застосування штрафних санкцій за несвоєчасну подачу декларації відповідно до п.п.49.12.1 п.49.12 ст.49 Податкового кодексу України відсутні.
З огляду на наведене, керуючись приписами ч.2 ст.11 та абз.10 ч.2 ст.162 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, відповідно до яких позивач просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у прийнятті податкової декларації позивача з податку на додану вартість за вересень 2015 року, оскільки це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, а спосіб захисту, обраний позивачем, є недостатнім для цього, тому суд визнає податкову декларацію ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» з податку на додану вартість за вересень 2015 року прийнятою відповідно до п.15 ст. 49 Податкового кодексу України у день її фактичного отримання органом державної податкової служби, а саме 08 жовтня 2015 року.
Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині щодо зобов`язання відповідача у десятиденний строк з дня отримання судового рішення у даній справі, яке набрало законної сили, подати звіт про виконання цього судового рішення, оскільки у даному випадку суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю згідно ст.267 КАС України за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень, адже у суду не має достатніх підстав вважати, що відповідач буде перешкоджати його виконанню після набрання ним законної сили. Доказів зворотного позивачем не надано.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСПЛАВ» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСПЛАВ» прийнятою відповідно до пункту 49.13 статті 49 Податкового кодексу України у день її фактичного отримання контролюючим органом, а саме: 08 жовтня 2015 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1