Справа № 818/329/17
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 р. Справа № 818/329/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.

за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,

представник позивача - Макаренко О.С.,

представників відповідачів - Пацуца Ю.Б., Чичикало К.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/329/17

за позовом ОСОБА_1

до Сумського міського об`єднаного військового комісаріату; Військової частини польова пошта НОМЕР_1

третя особа: лікар-судмедексперт ОСОБА_2

про про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач ОСОБА_1 ) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту відповідач-1 Сумський МВК), третя особа: лікар-судмедексперт ОСОБА_2 , в якому просить:

- визнати неправомірною відмову Сумського міського об`єднаного військового комісаріату та зобов`язати його вчинити певні дії щодо складання сповіщення про смерть її сина згідно з чинним законодавством.

В подальшому, протокольною ухвалою суду (суддею Осіповою О.О.) в якості співвідповідача по даній справі було залучено військову частину польова-пошта НОМЕР_1 (далі по тексту відповідач-2).

Звертаючись до суду позивач мотивує свої вимоги до Сумського міського військового комісаріату тим, що 20.10.2015 року вона дізналася про загибель свого сина ОСОБА_3 , який проходив військову службу за контрактом у військовій частині № НОМЕР_2 (25 -а окрема бригада ПДВ), на посаді командира відділення.

21.10.2015 року позивач отримала від Сумського міського об`єднаного військового комісаріату письмове сповіщення про смерть сина від 20.10.2015 р. в якому було зазначено, що він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок самоушкодження шляхом порізу вен зап`ястя. Хоча, як їй повідомили раніше, його тіло було знайдено на горищі казарми, в якій він мешкав, з численними різаними ранами та іншими зовнішніми тілесними ушкодженнями. Характер тілесних ушкоджень, їх локалізація та кількість (кілька десятків) свідчили, що перед смертю над ним жорстоко познущались.

Після отримання другого попереднього лікарського свідоцтва про смерть від 29.10.2015 р., позивач звернулася до відповідача-1, щодо недостовірних відомостей в сповіщенні про дату загибелі та причини смерті ОСОБА_3 .Після чого отримала повторне сповіщення, в якому було вказано іншу дату загибелі - 17 жовтня 2015 р. і дещо інші причини смерті та знову посилання на умисне самоушкодження гострим предметом.

17 лютого 2017 року ОСОБА_1 повторно звернулася до відповідача-1 з вимогою уточнити місце, дату та причини смерті її сина ОСОБА_3 , зв`язок його смерті з виконанням обов`язків військової служби. На переконання позивача, відомості викладені в сповіщенні були недостовірними, порушували права і свободи позивача, унеможливлювали отримання пільг, встановлених законодавством для батьків загиблого військовослужбовця.

22.02.2017 року вона отримала від відповідача-1 відмову в її проханні виключення із в сповіщення про загибель сина інформації або її зміни. При цьому, у листі-відмові Відповідач-І посилався та те, що Сумський МВК не вправі робити подібні висновки до закінчення розслідування і це є прерогативою інших установ і посадових осіб.

Однак позивач вважає що її син загинув на територій військової частини під час проходження військової служби в ЗСУ за контрактом. Тому у командування, Сумського МВК немає законних підстав відмовляти у видачі сповіщення із врахуванням причин смерті.

При цьому, позивач звертає увагу суду на те, що сповіщення від 20.10.2015р. (з зазначенням причин смерті - внаслідок самушкодження) було складено на підставі лікарського сідоцтва про смерть №457 від 20.10.2015р. (в якому на переконання представника позивача зазначено недостовірні дані). В подальшому, відповідачем -І було видано сповіщення від 26.12.2016р. з уточненими даними дати смерті та з зазначенням уточнених даних причини смерті (помер внаслідок гострої крововтрати, відкритих ран декількох ділянок верхніх кінцівок, умисного самоушкодження). Однак, як зазначає представник позивача, складаючи друге сповіщення (від 26.12.2016р.) відповідачем -І не було враховано лікарське свідоцтво від 29.10.2015р., яке видане лікарем ОСОБА_4 в якому відсутні посилання на таку причину смерті, як "самоушкодження".

Отже, позивач просить суд зобов"язати відповідача-І скласти сповіщення про смерть її сина згідно з чинним законодавством , а саме з урахуванням наявних висновків викладених у лікарському свідоцтві від 29.10.2015р., яке видано лікарем ОСОБА_4 .

В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги з зазначених вище підстав.

Представник відповідача Сумського міського об`єднаного військового комісаріату в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував (а.с.88-89), зазначивши, що 22 жовтня 2015 року гр. ОСОБА_1 було вручено сповіщення про смерть її сина, в якому дата смерті була зазначена ІНФОРМАЦІЯ_3 . Сповіщення оформлялось на підставі повідомлення про смерть, що надійшло з військової частини - польова пошта НОМЕР_1 № 5005 від 19.10.2015 року, де дата смерті була зазначена саме 19 жовтня 2015 року (а.с.69), причина смерті була зазначена - "помер внаслідок самоушкодження". Отже, Сумським МВК було повністю продубльовано обставини викладені у повідомленні військової частини щодо загибелі ОСОБА_3 .

Після звернення ОСОБА_1 до Сумського МВК щодо невірно вказаної в сповіщенні дати смерті ОСОБА_3 , позивачу 26.12.2016 року було вручено друге сповіщення із зазначенням дати смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Остання дата смерті ОСОБА_3 , а саме, 17.10.2015 року, була вказана на підставі особової справи, що надійшла у 2016 році з військової частини польова пошта НОМЕР_1 . При цьому. у другому сповіщенні від 26.12.2016р. інформація щодо причин смерті була зазначена на підставі обставин, викладених у Витязі з Наказу командира 25 окремої повітрянодесантної бригади від 04.11.2015р. №92-РС в якому зазначено, що молодший сержант ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок гострої крововтрати, відкритих ран декількох ділянок верхніх кінцівок, умисного само ушкодження гострим предметом.

З приводу звернення ОСОБА_1 до Сумського МВК з вимогою уточнити місце, причину смерті та її зв`язок з виконанням обов`язків військової служби, а також виключення із сповіщення інформації або її зміни, Сумський МВК в установлений законом термін, не порушуючи конституційних прав запитувача, надав відповідь, що це не входить до його повноважень, більш того, військкомат не володіє такою інформацією, крім тієї, яка була зазначена у сповіщеннях про смерть та яка надійшла з військової частини-польова пошта НОМЕР_1 . Службове розслідування по факту смерті ОСОБА_3 , проводилось за місцем проходження військової служби загиблого, а висновки стосовно обставин, за яких настала смерть були зроблені на підставі лікарського свідоцтва про смерть, до яких ІНФОРМАЦІЯ_4 не має жодних відносин. Для отримання повної інформації стосовно загибелі її сина, ОСОБА_1 було запропоновано звернутися до командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , в якій проходив військову службу ОСОБА_3 , на території якої й трапилася ця подія та до компетенції якого входить надання такої інформації.

Зважаючи на викладене, представник відповідача-І просить суд відмлвити позивачу в задоволення адміністративного позову, оскільки внесення будь-яких інших даних до сповіщення про смерть військовослужбовця, або складання повторного (оновленого) сповіщення про смерть можлива лише після проведення додаткового розслідування, яке має бути здійснено військовою частиною у разі відповідного звернення ОСОБА_1 . Отже, лікарське свідоцтво №623 від 29.10.2015р, яке позивач у позовній заяві просить суд зобов"язати відповідача-1 взяти до уваги при видачі повторного сповіщення про смерть, має бути враховано не Сумським МВК , а військовою частиною при проведення повторного розслідування загибелі військовослужбовця, при складанні висновків та при складанні повторного повідомлення про смерть. І лише після здійснення військовою частиною з"ясування певних обставин, ІНФОРМАЦІЯ_5 матиме можливість та правові підстави для видачі (складання) повторного сповіщення про смерть з зазначенням відповідних обставин смерті загиблого ОСОБА_3 .

Представник Військової частини польова пошта НОМЕР_1 в судовому засіданні заперечував проти позову (а.с.118-119), пояснивши, що 19.10.2015 року (у день встановлення смерті (загибелі) військовослужбовця) командуванням військової частини - польова пошта НОМЕР_1 було направлено військовому комісару Сумського ОМВК м. Суми повідомлення про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з зазначенням дати його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 та причини смерті - само ушкодження шляхом порізу вен зап`ястя.

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 19.10.2015 року №2979 за фактом загибелі ОСОБА_3 було призначено спеціальне розслідування, матеріали якого для прийняття правового рішення були направлені до Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону. За результатами розслідування, комісією військової частини були зроблені висновки, які в свою чергу базувались на лікарському свідоцтві про смерть №457 від 20.10.2015 року, щодо дати та причини смерті ОСОБА_3 саме ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок само ушкодження шляхом нанесення різаних ран.

В подальшому, особова справа ОСОБА_3 разом з копіями всіх документів встановленим порядком була направлена військовому комісару Сумського МВК.

При цьому, представник відповідача ІІ зазначає, що ОСОБА_1 не зверталась до військової частини з лікарським свідоцтвом №623 від 29.10.2015р. Відповідно, з урахуванням даного (повторного) лікарського свідоцтва спеціальне розслідування не проводилось.

Представник відповідача-ІІ просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки для складання Сумським МВК повторного сповіщення з визначенням обставин, викладених у лікарському свідоцтві №623 від 29.10.2015р. військовою частиною має бути проведено додаткове спеціальне розслідування. Для чого позивач має звернутись до військової частини з відповідними лікарськими свідоцтвами та іншими медичними висновками за наявності таких.

Представник третьої особи, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи (а.с.117), надіслав суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі (а.с. 123).

Вислухавши представників сторін, розглянувши документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , 1992 року народження, 27 січня 2015 року був мобілізований в особливий період до лав ЗСУ та проходив військову службу за контрактом у військовій частині № НОМЕР_2 (25-а окрема бригада ПДВ) на посаді командира відділення (а.с.131-133).

Як свідчить з матеріалів справи, 19.10.2015 року на горищі казарми №2 військової частини військовослужбовцями 6 парашутно-десантної роти було знайдено труп ОСОБА_3 . Під час огляду тіла військовослужбовця групою криміналістів від Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області була виявлена різана рана він на зап"ястку лівої руки, що попередньо кваліфікується як самогубство. Тіло загиблого військовослужбовця було доставлено до моргу Новомосковської центральної районної лікарні, розтин тіла запланований на 20.10.2015 р. Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 19.10.2015 року №2979 за фактом загибелі ОСОБА_3 було призначено спеціальне розслідування, матеріали якого для прийняття правового рішення були направлені до Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону. Дані обставини підтсверджуються листом Зонального відділу Військової служби правопорядку до Військового прокурору Дпіпропетровського гарнізону (а.с.120).

19.10.2015 року за вих. №5005 у відповідності до вимог пункту 7.1 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 року №333 (у день встановлення смерті (загибелі) військовослужбовця) командуванням військової частини - польова пошта НОМЕР_1 було направлено військовому комісару Сумського МВК повідомлення про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з зазначенням дати його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 та причини смерті - само ушкодження шляхом порізу вен зап`ястя (а.с.69).

22 жовтня 2015 року позивачу Сумським МВК було вручено сповіщення від 20.10.2015р. про смерть її сина, ОСОБА_3 , в якому дата смерті була зазначена ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.19). Сповіщення оформлялось на підставі повідомлення про смерть, що надійшло з військової частини - польова пошта НОМЕР_1 № 5005 від 19.10.2015 року, де дата смерті була зазначена саме 19 жовтня 2015 року та зазначено причину смерті - "внаслідок самоушкодження шляхом порізу він зап"ястя".

Як встановлено судом, підставою для визначення причини смерті ОСОБА_3 , яка в подальшому була продубльована в повідомленні про смерть (а.с.69) та в сповіщенні сім"ї загиблого №457 від 20.10.2015р. (а.с.19) було лікарське свідоцтво про смерть видане Новомосковським відділенням обласного комунального закладу «Бюро судово-медичної експертизи» за результатами розтину тіла, видане лікарське свідоцтво про смерть в якому дата та причина смерті ОСОБА_3 вказана, "помер ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок навмисного самоушкодження гострим предметом шляхом нанесення різаних ран" (а.с.11).

В подальшому, на підставі висновків лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_3 за №457 від 20.10.2015 року, командиром військової частини - польова пошта НОМЕР_1 в свою чергу було видано наказ (по особовому складу) від 04.11.2015 року №92-РС про виключення ОСОБА_3 , зі списків особового складу Збройних Сил України у зв`язку із смертю, при цьому зазначивши дату смерті саме ІНФОРМАЦІЯ_3 та причину смерті - гостра крововтрата відкритих ран декількох ділянок верхніх кінцівок, навмисного само ушкодження гострим предметом. Крім того, наказом військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.11.2015 року №245, ОСОБА_3 з 17.10.2015 року був виключений зі списків особового складу військової частини (а.с.140).

Особова справа ОСОБА_3 разом з копіями вищезазначених документів встановленим порядком була направлена військовому комісару Сумського МВК.

Після отримання другого лікарського свідоцтва про смерть №623 від 29.10.2015 р., ОСОБА_1 звернулася до відповідача -1 з заявою від 22.12.2016 р., в якій просила уточнити невірно вказану дату смерті сина, вказаної в сповіщенні сім`ї померлого від 20.10.2015 р. №2/4934. Слід зазначити, що дана заява письмово не оформлялася, звернення було усне. При цьому, доказів направлення вищезазначеного лікарського свідоцтва про смерт (№623 від 29.10.2015 р.) позивач та її представник до суду не надали і як зазначив представник позивача до ВЧ польова пошта НОМЕР_3 для проведення додаткового спец.розслідування не направлялося.

26.12.2016 року позивачу було вручено друге сповіщення про смерть №2/7153, із зазначенням дати смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.19). При цьому, уточнена дата смерті ОСОБА_3 , а саме - 17.10.2015 року та уточнені формулювання причини загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 були вказана відповідачем -І на підставі даних наявних в особовій справі, що надійшла з військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , з окрема, з урахуванням даних зазначених в Наказі військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.11.2015 року №245 (а.с.140).

Як було встановлено в ході розгляду даної справи, 17 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Сумського МВК з усеною заявою (письмова заява відсутня, що не заперечується представником позивача) про внесення змін до сповіщення сім"ї померлого та просила уточнити місце, причину смерті та її зв`язок з виконанням обов`язків військової служби.

22.02.2017 року Сумський МВК надав письмову відповідь позивачу (а.с.17), яка є предметом розгляду по даній справі. Так, у своєму листі Сумський МВК зазначає, що військовий комісаріат не вповноважений самостійно встановлювати причини та обставини смерті військовослужбовця. Зазначена інформація в сповіщеннях вручених Сумським МВК повністю відповідає інформації, викладеній у повідомленнях, які надсилаються на адресу військового комісаріату відповідною військовою частиною у разі загибелі військовослужбовця, що передбачено вимогами пункту 7.15 розділу ІІ та додатку 38 до Інструкції з організації облаку особового складу Збройних Сил України, затвердженої Наказом МО України №333 від 26.05.2014р. "Про затвердження Інструкції з організації облаку особового складу Збройних Сил України.

Таким чином, відмовляючи позивачу у внесенні змін до сповіщення сім"ї померлого відповідач-І посилався на відсутність відповідних повноважень у військового комісаріату вносити будь-які оновлені дані за відсутності відповідної підтвердженої інформації з військової частини, яка, у разі необхідності, має можливість провести додаткове спеціальне розслідування загибелі військовослужбовця. В даному випадку, військовий комат не володіє будь-якою іншою інформацією, крім тієї, яка була зазначена військовою частиною у повідомленні про смерть від 19.10.2015р., що надійшло до Сумського МВК з ВЧ НОМЕР_1 і на підставі якого було видано перше сповіщення від 20.10.2015р. Друге сповіщення було видано відповідачем-І на підставі та з урахуванням інформації з особової справи загиблого , а саме згідно Наказу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.11.2015 року №245 (а.с.91).

Слід зазначити, що надаючи письмову відповідь від 22.02.2017р. на звернення ОСОБА_1 (а.с.17) відповідач-І - Сумський МВК з питань щодо зміни інформації про загибель ОСОБА_3 , пропонував позивачці звернутися до командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , в якій проходив військову службу ОСОБА_3 , на території якої й трапилася ця подія. (а.с.17).

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Згідно п. 2.1 глави 2 "Інструкції про організацію поховання військовослужбовців, які загинули (померли) під час проходження військової служби", затвердженої Наказом Міністра Оборони України від 05.06.2001 № 185, командир військової частини зобов`язаний у той самий день особисто по телефону та телеграмою сповістити про загибель (смерть) військовослужбовця відповідного військового комісара та надіслати йому поштою письмове повідомлення встановленого зразка за формою, наведеною у додатку 2 до пунктів 3.5 і 4.2 цієї Інструкції (останнє, у разі потреби, може бути надіслане після закінчення проведення службового розслідування). У телеграмі необхідно зазначити дату та причину загибелі (смерті) військовослужбовця. Якщо смерть настала з вини військовослужбовця (необережність, самогубство, унаслідок дії з ознаками злочину), командир військової частини обов`язково вказує про це в письмовому повідомленні.

Військовий комісар зобов`язаний у день отримання телеграми негайно інформувати представників місцевої державної адміністрації або органів місцевого самоврядування за місцем проживання сім`ї про загибель (смерть) військовослужбовця із зазначенням її причин; особисто (по змозі в присутності лікаря) сповістити близьких родичів загиблого (померлого). Узгодити з рідними загиблого (померлого) військовослужбовця, представниками місцевої державної адміністрації або органів місцевого самоврядування місце, час та порядок поховання загиблого (померлого) військовослужбовця.

Після отримання від військової частини письмового повідомлення встановленого зразка за формою, наведеною у додатку 2 до пунктів 3.5 і 4.2 цієї Інструкції, військовий комісар особисто передає його сім`ї або близьким родичам, інформує їх щодо пільг, передбачених законами та іншими нормативно-правовими актами України, та роз`яснює порядок порушення клопотання про призначення пенсії (допомоги) сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця.

Відповідно до п.п.7.4, 7.5 розділу II «Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України» (далі,- Інструкція), затвердженої наказом МО України № 333 від 26.05.2014 року «Про затвердження інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України» наказ по стройовій частині є підставою для відправки в районний (об`єднаний, міський) військовий комісаріат сповіщення про смерть (загибель) військовослужбовця, відправки за належністю власних речей, цінностей і особистих документів померлого (загиблого), а також для внесення до облікових документів даних про час і причину виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Сповіщення про смерть (загибель) військовослужбовця складається у двох примірниках. Перший примірник сповіщення разом із свідоцтвом про смерть, отриманим від органів РАЦС або з дипломатичних представництв (консульських установ) України, висилається районному (об`єднаному, міському) військовому комісару за місцем проживання сім`ї (родичів) військовослужбовця не пізніше наступного дня після видання наказу по стройовій частині про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини. Сповіщення підписується командиром і начальником штабу військової частини і засвідчується гербовою печаткою. Одночасно із сповіщенням до військового комісаріату висилаються фотографії місць поховання померлих (загиблих) військовослужбовців у разі їх поховання за місцем служби, а на померлих офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, крім того, висилаються особові справи і витяги з наказів про виключення зі списків особового складу військової частини. Другі примірники сповіщень про смерть (загибель) зберігаються у справі військової частини.

Згідно з додатком 38 до п 7.15 Інструкці у разі поховання військовослужбовця за місцем служби районний (об`єднаний, міський) військовий комісар після одержання сповіщення про смерть (загибель) і свідоцтва про смерть зобов`язаний протягом семи днів особисто вручити сім`ї (близьким родичам) померлого (загиблого) військовослужбовця Сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого) (додаток 38), свідоцтво про смерть і фотокартки з місця поховання, а також висловити їм співчуття; проінформувати сім`ю (близьких родичів) щодо пільг, передбачених законодавством України, і роз`яснити порядок порушення клопотання про призначення пенсії (допомоги) сім`ї померлого (загиблого) військовослужбовця.

У разі звернення рідних щодо отримання повторного сповіщення про смерть (загибель) їм може бути виданий дублікат (копія) сповіщення про смерть (загибель).

У зв`язку з цим, можно зробити висновок, що Сумський міський військовий комісаріат самостійно не встановлював ні дат, ні причин, ні обставин смерті, а зазначена інформація у сповіщеннях, вручених Сумським МВК ОСОБА_1 повністю відповідає повідомленням з вищевказаної військової частини, згідно вимог п. 7.15 розділу II та додатку 38 до «Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України», затвердженої наказом МО України № 333 від 26.05.2014 року «Про затвердження інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України».

Окрім того, у відповіді від 22.02.2017 р. №2/602 на усну заяву ОСОБА_1 з якию вона звернулася 17.02.2017р. щодо уточнення місця, причини смерті та її зв`язок з виконанням обов`язків військової служби, а також виключення із сповіщення інформації або її зміни, Сумський МВК повідомив їй, що це не входить до його повноважень.

Суд не вбачає підстав для визнання протипрвною відмови Сумського МВК у внесенні змін до сповіщення про смерть, оскільки військкомат не володіє будь-якою іншою інформацією, крім тієї, яка була зазначена у повідомленні про смерть та у Наказі військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.11.2015 року №245 (а.с.91), який міститься в особовій справі ОСОБА_3 , які в свою чергу були надіслані до Сумського МВК з військової частини-польова пошта НОМЕР_1 .

Як зазначив представник відповідача-ІІ (представник військової частини), службове розслідування по факту смерті ОСОБА_3 проводилось у 2015 році за місцем проходження військової служби загиблого. Висновки стосовно обставин за яких настала смерть були зроблені на підставі лікарського свідоцтва про смерть №457 від 20.10.2015р.

При цьому, військовий комісаріат не має жодних повноважень щодо встановлення обставин смерті військовослужбовця та внесення будь-яких змін до сповіщення сім"ї померлого за відсутності належних правових підстав, а саме - за відсутності повторного спеціального розслідування. Посилання позивача на існування лікарського свідоцтва про смерт №623 від 29.10.2015р. (а.с.10) також не може бути підставою для видачі відповідного сповіщення з визначенням інших причин загибелі, оскільки дане лікарське свідоцтво було відсутнє на момент видачі сповіщення від 20.10.2015р. і в подальшому, не було предметом дослідження при проведенні спеціального розслідування обставин загибелі ОСОБА_3 .

Доказів звернення до військової частини за місцем проходження загиблого військовослужбовця для проведення додаткового (повторного) спеціального розслідування позивач не надав. До суду представником позивача було лише подано докази направлення звернення до ПП В0440 з проханням виключити з Наказів стосовно ОСОБА_3 посилання на те, що його загибель не пов"язана з виконанням обов"язків військової служби. При цьому, дане звернення датовано лише 14.06.2017 року (а.с. 142-143), тобто вже після відкриття провадження у даній справі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що за наведених обставин і правових норм вимоги позивача про визнання неправомірною відмови Сумського МВК та зобов`язання відповідача вчинити дії щодо внесення змін до сповішення сім"ї померлого є безпідставними та, відповідно, не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Сумського міського об`єднаного військового комісаріату; Військової частини польова пошта НОМЕР_1 ; третя особа: лікар-судмедексперт ОСОБА_2 про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 27.06.2017 року.

Суддя О.М. Кунець