Справа № 826/18792/16
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року м.Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.

за участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Міністерства екології та природних ресурсів України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український центр поводження з відходами» до Міністерства екології та природних ресурсів України про визнання протиправними дій та скасування наказів, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Український центр поводження з відходами» (далі - Позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства екології та природних ресурсів України (далі - Відповідач) про визнання дій Відповідача стосовно проведення перевірки з 14.11.2016 року по 18.11.2016 року протиправними; визнання протиправними та скасування наказів від 20.09.2016 року №345, від 23.11.2016 року №434.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Відповідача та заперечення представників Позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20.09.2016 року Міністерством екології та природних ресурсів України видано наказ №345 «Про затвердження Плану - графіку планових перевірок додержання ліцензіатами ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами на IV квартал 2016 року», яким затверджено План - графік планових перевірок додержання ліцензіатами ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами на IV квартал 2016 року, до якого під №25 включено Товариство з обмеженою відповідальністю «Український центр поводження з відходами».

На підставі вказаного наказу посадовими особами проведено планову перевірку ТОВ «Український центр поводження з відходами» на відповідність дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо повноваження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 18.11.2016 року №34/16 планової перевірки додержання ТОВ «Український центр поводження з відходами» Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами; акт від 18.11.2016 року №34/16 про виявлення недостовірності даних у документах, поданих ТОВ «Український центр поводження з відходами» разом із заявою про отримання ліцензії, згідно з яким встановлено порушення вимог пунктів 11, 13, 14, 15 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №446 від 13.07.2016 року.

Зазначено також, що останній акт є підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії ТОВ «Український центр поводження з відходами» на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами.

23.11.2016 року Відповідачем видано наказ №434 «Про анулювання ліцензії», яким на підставі пункту 7 частини 2 статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» анульовано ліцензію на право провадження діяльності з поводження з небезпечними відходами суб'єкту господарювання: ТОВ «Український центр поводження з відходами» ().

За приписами ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Частиною 3 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюється органами ліцензування у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Положеннями ст.3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема, гарантування прав суб'єкту господарювання; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом.

За вимогами частини 1 статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому. Протягом одного року проведення більш як одного планового заходу державного нагляду (контролю) щодо одного суб'єкта господарювання не допускається.

Згідно з ч.7 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого відповідно до закону, припускає неоднозначне тлумачення прав і обов'язків суб'єкта господарювання або органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб, рішення приймається на користь суб'єкта господарювання.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі повідомлення про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства та акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 04.05.2016 року в період з 26.04.2016 року по 04.05.2016 року посадовими особами Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області проведено планову перевірку Позивача на відповідність дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними речовинами.

Отже, станом на 20.09.2016 року, тобто на момент прийняття Відповідачем наказу №345 про затвердження Плану-графіку планових перевірок додержання ліцензіатами умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами на IV квартал 2016 року, посадовими особами Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області вже проведено планову перевірку.

За таких обставин, у Відповідача були відсутні правові підстави для призначення та проведення ще одного планового заходу державного нагляду (контролю) щодо Позивача.

Положеннями статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання. Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.

Щодо посилання апелянта на те, що оскільки Позивачем допущено посадових осіб до проведення перевірки, то наказ №345 від 20.09.2016 року вичерпав свою дію, а отже дії Відповідача щодо проведення перевірки не порушують права Позивача, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини 5 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документи визначені чинним законодавством (посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службове посвідчення), при цьому йому не надано відповідного права у випадку, якщо він вважає відповідні документи такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

За приписами статті 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), зокрема, має право: не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо він здійснюється з порушенням вимог щодо періодичності проведення заходів державного нагляду (контролю), передбачених законом, посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; бути присутнім під час здійснення заходів державного нагляду (контролю).

Вказаною нормою закону передбачено право Позивача не допустити посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, а не його обов'язок. Невикористання такого права не спростовує та не звільняє суб'єкта, що здійснює плановий захід державного нагляду (контролю) дотримуватись приписів ч.1 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на момент прийняття наказу від 20.09.2016 року №345 щодо перевірки Позивача, вже проведено плановий захід державного нагляду (контролю), а тому наявні підстави для визнання незаконним та скасування наказу 20.09.2016року №345 від «Про затвердження Плану - графіку планових перевірок додержання ліцензіатами ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами на IV квартал 2016 року» у частині визнання протиправними дій проведення перевірки Позивача з 14.11.2016 року по 18.11.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензіат зобов'язаний виконувати вимоги ліцензійних умов відповідного виду господарської діяльності, а здобувач ліцензії для її одержання - відповідати ліцензійним умовам.

Згідно з п.п.1,2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2016 року N446 (далі - Ліцензійні умови)ці Ліцензійні умови встановлюють вичерпний перелік документів, які додаються до заяви про отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами (далі - ліцензія), а також визначають вичерпний перелік організаційних, кадрових, технологічних вимог, обов'язкових для виконання під час провадження зазначеної діяльності.

Ці Ліцензійні умови не поширюються на ліцензування господарської діяльності з перевезення небезпечних відходів.

Ліцензіат зобов'язаний виконувати вимоги цих Ліцензійних умов, а здобувач ліцензії - їм відповідати.

Пунктом 13 Ліцензійних умов визначено, що суб'єкти господарювання для здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами повинні мати матеріально-технічну базу (разом з документами, що дають можливість її ідентифікувати), власні або орендовані виробничі площі, приміщення, у тому числі схему розташування спеціально відведених, відповідно обладнаних місць (майданчики, складські приміщення) та споруд, обладнання, устаткування для оброблення, знешкодження, захоронення, утилізації небезпечних відходів, а також окреме приміщення для розміщення персоналу, що обслуговує зазначені об'єкти. Матеріально-технічна база на праві власності або відповідно до договору оренди використовується лише одним суб'єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з поводження з небезпечними відходами.

Відповідно до п.15 Ліцензійних умов на кожне місце чи об'єкт зберігання відходів у визначеному законодавством порядку складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місця чи об'єкта зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об'єктів (у разі одночасної оренди двома і більше суб'єктами, що провадять господарську діяльність з поводження з небезпечними відходами, складських приміщень, майданчиків тощо обов'язковою умовою є зазначення власника відходів та місць їх розташування).

Разом з цим, згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» анулюванням ліцензії є позбавлення ліцензіата права на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про анулювання його ліцензії.

Пункту 7 частини 2 статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено, що підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є акт про виявлення недостовірності даних у документах, поданих суб'єктом господарювання разом із заявою про отримання ліцензії.

При апеляційному перегляді справи представником Відповідача вказано на те, що недостовірність даних у документах полягає у тому, що під час огляду матеріально-технічної бази підприємства, в порушення вимог частини 10 пункту 11 Ліцензійних умов встановлено розбіжність між заявленою матеріально-технічною базою та наявною, а саме відсутність: дробарки ZMK50/2х18.5 кВт; апарат Керхер 1,181-300,0К5,700*EU; штабелера ручного гідравлічного EFS1016G (підтверджується відповідним актом від 18.11.2016 №34/16).

Натомість, представником Позивача суду апеляційної інстанції надано лист Управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 23.02.2017 року №1758/39/110/01-17 з якого вбачається, що в ході проведення перевірки відповідно до отриманих документів та проведення огляду виробничих потужностей ТОВ «Український центр погодження з відходами», розташованих за адресою: Кіровоградська обл., м.Кропивницький, вул.Аджамська, 29, встановлено наявність обладнання, яке було зазначено представниками Міністерства екології та природних ресурсів як відсутнє, а також встановлено, що на момент проведення Мінекології перевірки, вищевказане обладнання знаходилось у приміщення і було опломбовано працівниками митниці, оскільки у ньому знаходились товари, утилізація яких проводиться під митним контролем та у присутності комісії митного органу.

За приписами, частини 4 статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» орган ліцензування приймає рішення про анулювання ліцензії протягом п'яти робочих днів з: дня одержання документа, передбаченого пунктом 1 частини другої цієї статті; дня виявлення відомостей, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті; наступного дня після закінчення строку, передбаченого пунктом 3 частини другої цієї статті; дня виявлення підстав, передбачених пунктами 4 - 9 частини другої цієї статті.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що підставою для прийняття наказу від 23.11.2016 року №434 року про анулювання ліцензії на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами став акт складений за результатами перевірки, проведення якої є протиправним, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання зазначеного наказу протиправним та його скасування.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є обґрунтованим та законним, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст.201, 202 КАС України.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Міністерства екології та природних ресурсів України залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 03 липня 2017 року.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.