Справа № 812/1350/16
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Борзаниця С.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року справа №812/1350/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., при секретареві судового засідання Борисові А.А., за участю представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рубіжанський краситель» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року в справі № 812/1350/16 за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рубіжанський краситель» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах за Списком № 1 за період 01.03.2016 по 30.06.2016 у розмірі 151851,56 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Рубіжанське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рубіжанський краситель» заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період 01.03.2016 по 30.06.2016 у розмірі 151851,56 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Відповідач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» було включено осіб, яким пенсія призначена до державної реєстрації ТОВ «Рубіжанський краситель», тобто ці особи не мали стажу роботи на підприємстві відповідача до моменту призначення їм пенсії на пільгових умовах.

Також апелянт звертає увагу, що визначення частки відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, окремого підприємства проводиться з урахуванням стажу роботи, який дає право на призначення пільгової пенсії, наявного на момент призначення цієї пенсії. При проведенні перерахунку пенсії, зокрема, відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», здійснюється перегляд суми призначеної пенсії з дати проведення перерахунку, в той час як перерозподіл частки відшкодування не проводиться.

Окрім цього, ТОВ «Рубіжанський краситель» посилається, що пенсійний орган не здійснював фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, оскільки у стовбці 17 розрахунків «Сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з дати призначення (перерахунку) пенсії до дати формування розрахунку» по кожному пенсіонеру зазначені нулі.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а постанову суду залишити без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Рубіжанський краситель» (далі відповідач, товариство) є юридичною особою, перебуває на обліку Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі позивач, пенсійний орган).

Позивачем на адресу товариства рекомендованою поштою з повідомленням були направлені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників) за період з 01.03.2016 по 30.06.2016 на суму 151851,56 грн.

Факт отримання вказаних розрахунків відповідачем не заперечується, проте сплачені кошти на відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій не були.

Вважаючи, що відповідач неправомірно не сплачує відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Рубіжанське ОУПФУ звернулось до суду з вказаним позовом.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі ОСОБА_3 № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі ОСОБА_3 № 1788-ХІІ). У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності зазначеним Законом.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, необхідність відшкодування відповідачем позивачу фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 1, передбачена діючим законодавством.

За правилами абзацу 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за Списком № 1, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України № 21-1 від 19 грудня 2003 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі Інструкція № 21-1).

Згідно з пунктом 6 Інструкції № 21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірах, зокрема, для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у розмірі 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених.

За приписами пункту 6.4 вказаної Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розмір фактичних витрат на виплату пільгових пенсій, які підлягають відшкодуванню, відповідає розміру пенсій, призначених відповідно до вимог Законів № 1788-ХІІ та № 1058-IV. Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій. У разі збільшення розміру пенсії після проведення її перерахунку згідно статті 42 Закону, розмір фактичних витрат, які підлягають відшкодуванню, також збільшується.

Відповідно до п. 6.7 Інструкції № 21-1, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Такий порядок відшкодування відповідно до ст. 2 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» зберігається до досягнення працівниками, які вийшли на пенсію на пільгових умовах, загальновстановленого пенсійного віку (відповідно до ст. 12 Закону № 1788-ХІІ: чоловіки 60 років, жінки - 55 років), після якого виплата пенсій вже здійснюється на загальних підставах та за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Іншого чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Тому при визначенні частки плати окремого підприємства стаж враховується в місяцях (з урахуванням частки наступного місяця за наявності такої).

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України. Джерелом інформації для заповнення зазначених відомостей є пенсійна справа конкретного пенсіонера.

Таким чином, нарахована сума пенсії розподіляється по складових частинах пенсії пропорційно їх частці у загальному розмірі призначеної пенсії.

Згідно із п. 6.2 Інструкції № 21-1 витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій (тобто особи, які мають стаж саме за списком № 1 - це робота з особливо шкідливими і важкими умовами праці, як у даному випадку, або за списком № 2 на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому, стаж роботи на останньому підприємстві враховується в повному розмірі, а пільговий стаж на попередніх місцях роботи додається до стажу по кожному підприємству.

Питання обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а», «б-з» статті 13 Закону № 1788-ХІІ регулює і порядок застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики 18.11.2005 № 383 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/1173.

Відповідно до пункту 9 цього Порядку пенсії за сумісними роботами, професіями та посадами працівників, зайнятих у виробництвах та на роботах, передбачених списками, призначаються: за списком № 2, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в списку № 1, а інша в списку № 2; на загальних підставах, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в списку № 1 або списку № 2, а інша цими списками не передбачена.

При проведенні перерахунку пенсій відповідно до ст. 42 Закону № 1058-IV розмір сум, які підлягають відшкодуванню, переглядається згідно п. 6.4. Інструкції № 21-1, провадиться перерозподіл стажу між підприємствами з урахуванням додаткового стажу та розраховуються нові відсотки частки плати кожного підприємства. Тобто, розмір фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій визначається з урахуванням розміру пенсій, призначених відповідно до положень статей 27, 28 Закону № 1058-IV та підвищення, здійсненого відповідно до статті 42 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що із набранням Законом № 1058-IV чинності (з 1 січня 2004 року) витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 1788-XII особам, які були зайняті на роботах за Списком № 1, покриваються підприємствами та організаціями. Обов'язок підприємств та організацій з відшкодування понесених ПФУ після 1 січня 2004 року витрат на виплату і доставку зазначених пенсій не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 10 жовтня 2011 року в справі № 21-62а11, постанові від 02 жовтня 2012 року в справі № 21-250а12, постанові від 11 лютого 2014 року в справі № 21-471а13.

Таким чином колегія суддів не приймає доводи апелянта, що позивачем невірно визначено частку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, яку йому належить відшкодовувати.

Щодо підтвердження права пенсійного органу на отримання відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які працюють на ТОВ «Рубіжанський краситель», суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Рішеннями Луганського окружного адміністративного суд, Донецького апеляційного адміністративного суду та Вищого адміністративного суду України в справах № К/9991/88183/11, № 2а/1270/7206/2012, № 2а-3581/11/1270, № 2а/1270/6894/2012, № 2а-8710/11/1270, № 2а/1270/1239/2012, № 812/4203/13-а, 812/8797/13-а були розглянуті спірні питання щодо включення позивачем до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників) перелічених працівників відповідача. Правомірність дій пенсійного органу було підтверджено.

Вказані рішення суду касаційної інстанції набрали законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Окрім цього, за приписами ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тому посилання ТОВ «Рубіжанський краситель» з цього приводу також підлягають спростуванню.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджує висновок, викладений в оскаржуваній постанові, що ТОВ «Рубіжанський краситель» зобовязано відшкодувати Рубіжанському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Луганської області фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період 01.03.2016 по 30.06.2016 у розмірі 151851,56 грн, тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, судова колегія робить висновок, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рубіжанський краситель» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року в справі № 812/1350/16 за позовом Рубіжанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рубіжанський краситель» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах за Списком № 1 за період 01.03.2016 по 30.06.2016 у розмірі 151851,56 грн залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року в справі № 812/1350/16 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 05 липня 2017 року. Повний текст ухвали складений 06 липня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після виготовлення повного тексту.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

ОСОБА_11

ОСОБА_12