Справа № 803/691/17
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року Справа № 803/691/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шафранюк І.Ф.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася в суд із адміністративним позовом до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі Ковельська ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.11.2016 року №000635312, №000634312, №000633312 та податкової вимоги від 15.02.2017 року №493-03.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 30.06.2017 року залучено в даній справі в якості другого відповідача ОСОБА_4 управління ДФС у Волинській області, оскільки відповідачем у справі є Ковельська ОДПІ, а позивачем в т.ч. оскаржується і вимога від 15.02.2017 року №493-03, яка винесена ОСОБА_4 управлінням ДФС у Волинській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 11.04.2016 року Ковельською ОДПІ в період з 03.11.2016 року по 07.11.2016 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання податкового законодавства щодо повноти нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб до бюджету фізичної особи ОСОБА_3 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року за результатом якої складено акт №102/13- від 14.11.2016 року.

За результатом проведеної перевірки на підставі акта перевірки Ковельською ОДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення №000635312 від 30.11.2016 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 787 116,09 грн., в т.ч. 629 692,87 грн. - податкове зобов'язання та 157 423,22 грн. - штрафні (фінансові) санкції; №000633312 від 30.11.2016 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір в сумі 4 053,25 грн., в т.ч. 3 088,97 грн. - податкове зобов'язання, 772,24 грн. - штрафні (фінансові) санкції та 192,04 грн. пеня; №000634312 від 30.11.2016 року, яким визначено суму грошового зобов'язання зі сплати штрафних санкцій в сумі 510 грн.

На підставі сформованих Ковельською ОДПІ податкових повідомлень-рішень, ГУ ДФС у Волинській області сформовано податкову вимогу від 15.02.2017 року №493-03 про сплату боргу в сумі 1 082 564,62 грн.

Позивач вважає, що відповідачем порушена процедура проведення перевірки призначеної органом досудового слідства та як наслідок оскаржувані податкові повідомлення-рішення та податкову вимогу просить визнати протиправними та скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити, визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення та податкову вимогу.

Представник відповідача в судовому засіданні та в письмових запереченнях позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити повністю. Підтвердив, що з часу початку розслідування кримінального провадження і по день розгляду даної адміністративної справи будь-кому підозра не предявлялась.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до повного задоволення, враховуючи наступне.

Згідно з частиною 1 статті 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів.

Частина 1 статті 17 КАС України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 11.04.2016 року Ковельською ОДПІ в період з 03.11.2016 року по 07.11.2016 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання податкового законодавства щодо повноти нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб до бюджету фізичною особою ОСОБА_3 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року за результатом якої складено акт №102/13- від 14.11.2016 року.

Як встановлено судом, під час здійснення перевірки використовувалися матеріали досудового розслідування.

Відповідно до отриманих даних з матеріалів досудового розслідування слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Волинській області проводиться досудове розслідування за матеріалами, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000188 від 15.09.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 209 КК України.

Встановлено, що з двох рахунків ОСОБА_3, відкритих у ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», протягом періоду з 27.06.2013 року по 29.07.2015 року,знято готівкою коштів, на загальну суму 9,49 млн.грн., а саме:

з рахунку №/НОМЕР_1, протягом періоду 27.06.2013 року по 18.06.2015 року на загальну суму 9,12 млн.гривень ;

з рахунку №4, протягом періоду з 24.06.2015 року по 29.07.2015 року на загальну суму 0,37 млн. гривень.

Актом перевірки №102/13- від 14.11.2016 року встановлені порушення п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. 179.1 ст.179 ПК України - неподання фізичною особою ОСОБА_3 податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013, 2014 та 2015 роки; Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» та пп. 1.2 п. 16 підрозділу 10 розділу XX Податкового Кодексу в результаті чого занижено суму військового збору за 2015 рік на 3 088,97 грн.; п.п. 164.2.1 п. 164.2 ст.164 ПК України - ОСОБА_3 не включено до загального річного оподатковуваного доходу за 2013 рік дохід, отриманий від осіб,які не є податковими агентами в сумі 907 748 грн., за 2014 рік 2 571 703 грн., за 2015 рік 205 931 грн., в результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік 154 317,16 грн., за 2014 рік в сумі 434 189,51 грн. та 2015 рік в сумі 41 186,20 грн.

За результатом проведеної перевірки на підставі акта перевірки Ковельською ОДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення №000635312 від 30.11.2016 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 787 116,09 грн., в т.ч. 629 692,87 грн. - податкове зобов'язання та 157 423,22 грн. - штрафні (фінансові) санкції; №000633312 від 30.11.2016 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір в сумі 4 053,25 грн., в т.ч. 3 088,97 грн. - податкове зобов'язання, 772,24 грн. - штрафні (фінансові) санкції та 192,04 грн. пеня; №000634312 від 30.11.2016 року, яким визначено суму грошового зобов'язання зі сплати штрафних санкцій в сумі 510 грн.

На підставі сформованих Ковельською ОДПІ податкових повідомлень-рішень, ГУ ДФС у Волинській області сформовано податкову вимогу від 15.02.2017 року №493-03 про сплату боргу в сумі 1 082 564,62 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до таких висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Згідно з вимогами п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Підпункт 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України визначає, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону.

Як встановлено судом перевірка була призначена наказом Ковельської ОДПІ від 02.11.2016 року №548 відповідно до пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 11.04.2016 року в справі №161/4552/16-к.

Відповідно до п. 86.3 ст. 86 ПК України акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Згідно п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, Ковельською ОДПІ було дотримано порядок призначення та проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно зі статтею 1 ПК України, ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За правилами статті 16 ПК України, платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 46.1. ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого(виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно п.п.47.1.2. п.47.1 ст.47 ПК України фізичні особи - платники податків та їх законні чи уповноважені представники у випадках, передбачених законом несуть відповідальність за складання податкової звітності.

Згідно п.п. 49.18.4. п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Керуючись п.п. 177.1, 177.2 ст. 177 ПК України встановлено, що доходи фізичних осіб підприємців, які були отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в п. 167.1 ст. 167 цього Кодексу, однак дана стаття застосовується для оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем.

Відповідно до вищезазначеного, обєктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, повязаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця.

Однак, суд зауважує, що в перевіряємий період позивач не займалась підприємницькою діяльністю і відповідно не мала статусу субєкта господарювання, що підтверджується належними доказами, які містяться в матеріалах справи.

Належних та допустимих доказів, які б вказували на те, що позивач перебувала у взаємовідносинах з вказаними в акті перевірки фізичними особами, які б були повязані з реалізацією та оплатою певних товарів не встановлено.

Також, відповідачем суду не надано доказів, що позивач реалізовувала певні товари чи надавала послуги і за це на картку отримувала кошти.

Крім того, відповідачем жодним чином не доведено факт перерахунку грошових коштів, які були внесені на картковий рахунок позивача, що пов'язані з будь-якою підприємницькою або фінансовою діяльністю.

З пояснень представника позивача вбачається, що для ОСОБА_3 перераховували кошти на картку фізичні особи, яким остання в минулому надавала грошові кошти в позику без відсотків і без укладання письмових договорів. Ці люди та їх родичі в міру знаходження коштів повертали таким чином позики.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що грошові кошти, які знаходилися на банківських карткових рахунках ОСОБА_3, не являються доходами, отриманими нею від будь-якої діяльності в розумінні п.п. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 ПК України, також кінцевого судового рішення в т.ч. вироку або ухвали про закриття справи за нереабілітуючими обставинами за результатами розгляду кримінального провадження №0000188 від 15.09.2015 року в межах якої призначалась перевірка немає, тому податкове повідомлення-рішення №000635312 від 30.11.2016 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 787 116,09 грн., в т.ч. 629 692,87 грн. - податкове зобов'язання та 157 423,22 грн. - штрафні (фінансові) санкції є протиправними та підлягають скасуванню.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України в справі №К/800/1270/17 та ухвалі Львівського апеляційного адміністративного суду в справі №876/9926/16.

З 1 січня 2015 року набрали чинності зміни, внесені Законом України від 28.12.2014 року №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» до ПК України, в частині оподаткування військовим збором доходів фізичних осіб-підприємців.

Так, відповідно до п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 ПК України, а саме:

- фізична особа - резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи;

- фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні.

При цьому, об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст. 163 Податкового кодексу України: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до п.п.164.1.3 п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходу, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка проводить незалежну професійну діяльність згідно зі статтею 178 цього Кодексу.

Згідно п. 177.2 ст. 177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Отже, військовий збір нараховується, утримується та перераховується із сум чистого доходу, який визначається виходячи із документально підтверджених витрат, пов'язаних з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Як встановлено вище, в акті перевірки №102/13- від 14.11.2016 року відповідачем зазначено, що ОСОБА_3 не включено до загального річного оподатковуваного доходу за 2013 рік дохід, отриманий від осіб,які не є податковими агентами в сумі 907 748 грн., за 2014 рік 2 571 703 грн., за 2015 рік 205 931 грн., в результаті чого визначено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік 154 317,16 грн., за 2014 рік в сумі 434 189,51 грн. та 2015 рік в сумі 41 186,20 грн., що в свою чергу призвело до заниження суми військового збору, що підлягає сплаті до бюджету, в сумі 3 088,97 грн.

На підставі такого висновку відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення №000633312 від 30.11.2016 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір в сумі 4 053,25 грн., в т.ч. 3 088,97 грн. - податкове зобов'язання, 772,24 грн. - штрафні (фінансові) санкції та 192,04 грн. пеня.

Отже, підставою для прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення слугували твердження податкового органу про заниження позивачем суми податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб, і на основі яких було прийнято податкове повідомлення-рішення №000633312 від 30.11.2016 року.

Враховуючи спростування судом правомірності збільшення відповідачем суми оподатковуваного доходу позивача, неправомірним є також донарахування позивачу суми військового збору на вказану вище суму доходу, що тягне за собою також визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №000633312 від 30.11.2016 року.

Також, підлягає визнанню протиправним та скасуванню податкове повідомлення-рішення №000634312 від 30.11.2016 року, яким визначено суму грошового зобов'язання зі сплати штрафних санкцій в сумі 510 грн. за неподання фізичною особою ОСОБА_3 податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013, 2014 та 2015 роки, оскільки судом спростовано правомірність збільшення відповідачем суми оподатковуваного доходу позивача.

Крім того, на підставі сформованих Ковельською ОДПІ податкових повідомлень-рішень, ГУ ДФС у Волинській області сформовано податкову вимогу від 15.02.2017 року №493-03 про сплату боргу в сумі 1 082 564,62 грн., яка також підлягає визнанню протиправною та скасуванню, оскільки винесена передчасно.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії субєкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи із наданих частиною другою статті 162 КАС України суду повноважень, з наведених вище підстав адміністративний позов слід задовольнити повністю шляхом прийняття постанови про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Ковельської ОДПІ від 30.11.2016 року №000635312, №000634312, №000633312 та податкової вимоги ГУ ДФС у Волинській області від 15.02.2017 року №493-03.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином за рахунок бюджетних асигнувань Ковельської ОДПІ на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 8 000 грн., сплачений відповідно до квитанції №23 від 31.05.2017 року.

Керуючись статтями 11, 17, 71, 94, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 30.11.2016 року №000635312, №000634312, №000633312.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Волинській області від 15.02.2017 року №493-03.

Присудити на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області судовий збір в розмірі 8 000 грн. (вісім тисяч гривень).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 10 липня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф. Костюкевич