Справа № 821/861/17
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2017-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/861/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтовича І.І.,

при секретарі: Бондарчук О.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Управління МВС України в Херсонській області

про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (далі - відповідач) в якому просить:

- визнати поважною причину пропущення строку звернення до суду та поновити строк звернення до адміністративного суду;

- визнати протиправним та скасувати наказ №3 о/с від 08 лютого 2017 р. в частині звільнення за скороченням штатів капітана міліції ОСОБА_3 /М-182787/ дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Комсомольського районного відділу міського Управління УМВС України в Херсонській області;

- поновити ОСОБА_3 з 08.02.2017 р. на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Комсомольського районного відділу міського Управління УМВС України в Херсонській області;

- стягнути з Управління УМВС України в Херсонській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дати винесення судового рішення;

- зобовязати Управління УМВС України в Херсонській області видати Дублікат трудової книжки без внесення записів №2, 3, 4 про звільнення та поновлення на роботі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 з 03.08.2004 р. по 06.11.2015 р. проходила службу в органах внутрішніх справ. Наказом УМВС України в Херсонській області від 06.11.2015 № 428 о/с за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) звільнено ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 01.04.2016 по справі № 821/3743/15-а, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2016 р. наказ УМВС від 06.11.2016 № 428 о/с в частині звільнення ОСОБА_3 скасовано та поновлено ОСОБА_3 на попередній посаді. Зобов'язано ГУНП України в Херсонській області розглянути кандидатуру позивача для зайняття посади в поліції. 15.09.2016 р. наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області №23 о/с ОСОБА_3 було поновлено на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Комсомольського районного відділу Херсонського міського управління УМВС з 06.11.2015р.

Наказом Управління міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 08.02.2017 р. №3 о/с відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС, за відсутності можливості подальшого використання на службі та у звязку з не переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації, звільнено у запас Збройних Сил України за п. 64 «г» (через скорочення штатів) капітана міліції ОСОБА_3 /М-182747/ дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Комсомольського районного відділу Херсонського міського управління УМВС. Вважає її звільнення незаконним та наказ про звільнення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав викладених в таких письмових заперечення на адміністративний позов. Просив відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши позовну заяву, вислухавши думку представників сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи із наступного.

Щодо вимоги позивача визнати поважною причину пропущення строку звернення до суду та поновити строк звернення до суду , суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та тексту позовної заяви, ОСОБА_3 про своє звільнення дізналася 01.06.2017 р. з листа УМВС України Херсонській області №52/2-2017 р. від 25.05.2017 р. трудову книжку позивач отримала 02.06.2017 р.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив та погодився з тим фактом, що позивач дізналася про своє звільнення 01.06.2017 р.

Судом в судовому засіданні було поставлено на обговорення питання щодо пропущення строку звернення до суду позивача із даним адміністративним позов.

Представник позивача погодився, а представник відповідача не заперечив, що ОСОБА_3 не пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки про своє порушене право вона дізналася 01.06.2017 р., а до суду звернулася 07.06.2017 р., що не є порушенням вимог ч.3 ст. 99 КАС України.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до адміністративного суду.

Щодо вимог позивача про визнання протиправним та скасування наказу №3 о/с від 08 лютого 2017 р. в частині звільнення за скороченням штатів капітана міліції ОСОБА_3 /М-182787/ дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Комсомольського районного відділу міського Управління УМВС України в Херсонській області та поновлення ОСОБА_3 з 08.02.2017 р. на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Комсомольського районного відділу міського Управління УМВС України в Херсонській області, суд зазначає наступне.

ОСОБА_3 з 03.08.2004 р. по 06.11.2015 р. проходила службу в органах внутрішніх справ. Наказом УМВС України в Херсонській області від 06.11.2015 № 428 о/с за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) звільнено ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 01.04.2016 по справі № 821/3743/15-а, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2016 р. наказ УМВС від 06.11.2016 № 428 о/с в частині звільнення ОСОБА_3 скасовано та поновлено ОСОБА_3 на попередній посаді. Зобов'язано ГУНП України в Херсонській області розглянути кандидатуру позивача для зайняття посади в поліції. 15.09.2016 р. наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області №23 о/с ОСОБА_3 було поновлено на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Комсомольського районного відділу Херсонського міського управління УМВС з 06.11.2015р.

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 08.02.2017 р. №3 о/с відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС, за відсутності можливості подальшого використання на службі та у звязку з не переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації, звільнено у запас Збройних Сил України за п. 64 «г» (через скорочення штатів) капітана міліції ОСОБА_3 /М-182747/ дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Комсомольського районного відділу Херсонського міського управління УМВС.

Спірні відносини регулюються Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою ОСОБА_4 Міністрів УРСР від 29.07.1991 р. № 114 (далі - Положення № 114).

Постановою ОСОБА_4 Міністрів України "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" від 16.09.2015 р. № 730 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції, у в тому числі Головне управління Національної поліції у Херсонській області, а також ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ, у тому числі Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області.

Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Законом України № 580-VIII передбачено утворення Національної поліції України як центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку та діяльність якого спрямовується та координується ОСОБА_4 Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Суд зазначає, що ч.2 ст. 81 Цивільного кодексу України встановлено, що юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 3 вказаної вище статті передбачено, що порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюються Конституцією України та законом.

Порядок утворення, реорганізації та ліквідації міністерств та інших центральних органів виконавчої влади врегульовано статтею 5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" від 17.03.2011 р. № 3166-VI (далі - Закон № 3166-VI).

Частинами 3 - 5 статті 5 Закону № 3166-VI встановлено, що утворення, реорганізація та ліквідація міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади здійснюються з урахуванням завдань ОСОБА_4 Міністрів України, а також з урахуванням необхідності забезпечення здійснення повноважень органів виконавчої влади і недопущення дублювання повноважень.

Міністерство, інший центральний орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох центральних органів виконавчої влади.

Міністерство, інший центральний орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Відповідно до ч. 7-9 ст. 5 Закону №3166-VI, міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, щодо яких набрав чинності акт Президента України про їх припинення, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах компетенції до завершення здійснення заходів з утворення міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, до якого переходять повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що припиняється, та можливості забезпечення здійснення ним цих функцій і повноважень, про що видається відповідний акт ОСОБА_4 Міністрів України.

ОСОБА_4 Міністрів України про ліквідацію міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади визначається орган виконавчої влади, якому передаються повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що ліквідується.

Порядок здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією чи ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, визначається ОСОБА_4 Міністрів України.

Постановою ОСОБА_4 Міністру України 20.10.2011 р. № 1074, затверджено Порядок здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі по тексту - Порядок № 1074). Вказаний Порядок визначає механізм здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів.

Відповідно до п. 4 Порядку № 1074 передбачено, що орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу виконавчої влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох органів виконавчої влади.

Згідно п. 5 Порядку № 1074, орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Пунктом 6 Порядку № 1074 передбачено, що права та обов'язки органів виконавчої влади переходять:

- у разі злиття органів виконавчої влади - до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття;

- у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади;

- у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу;

- у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади;

- у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом ОСОБА_4 Міністрів України.

Отже, можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) установи, що ліквідується, не виключає, а передбачає зобов'язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів щодо виконання вказаного обов'язку.

Згідно п. 9 Розділу XI Закону №580-VIІI, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Відповідно пункт 10 Розділу XI Закону № 580-VIІI, працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Суд зазначає, що постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2016 року у справі № 821/3743/15-а зобов'язано Головне управління Національної поліції в Херсонській області розглянути кандидатуру ОСОБА_3 для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" у Комсомольському відділенні поліції (м. Херсон) Головного управління Національної поліції в Херсонській області та видати з цього приводу відповідний наказ.

Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження розгляду кандидатури ОСОБА_3 для зайняття посади у Комсомольському відділенні поліції Херсонського відділу поліції та видання з цього приводу відповідного наказу.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України викладеною у постанові від 28.10.2014 (справа № 21-484а14), встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов'язання роботодавця (держави) з працевлаштування працівників ліквідованої установи. При цьому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Пунктом 63 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою ОСОБА_4 Міністрів УРСР від 29.07.1991р. № 114, особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за вислугою строку служби, передбаченого договором, якщо особи рядового і молодшого начальницького складу не виявляють бажання продовжувати службу.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено правомірність винесення оскаржуваного наказу за п. 64 "г" Положення, оскільки бажання продовжувати службу у Національній поліції встановлено в постанові Херсонського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2016 року у справі № 821/3743/15-а.

Щодо твердження відповідача про відсутність можливості подальшого використання на службі ОСОБА_3 суд зазначає, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів вказаного. Будь - якої службової перевірки чи оцінювання можливості подальшого використання позивача на службі не проводилось.

Відповідно до абзацу 1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Оскільки діяльність відповідача не припинена, наявні підстави для поновлення позивача на посаді в органі, з якого її було звільнено.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем не дотримано порядок звільнення відповідача.

При вирішенні спірних правовідносин суд враховує вимоги Європейської соціальної хартії, обов'язок з дотримання якої Україна взяла на себе відповідно до Закону України "Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)" від 14.09.2006 №137-V та якої не дотримався відповідач.

Так, згідно п.1 ч.І кожна людина повинна мати можливість заробляти собі на життя професією, яку вона вільно обирає. Усі працівники мають право на захист у випадках звільнення. Кожна людина має право на захист від бідності та соціального відчуження (пункти 24, 30 ч. І вказаної Хартії).

Відповідно до ст.20 ч.ІІ Європейської соціальної хартії з метою забезпечення ефективного здійснення права на рівні можливості та рівне ставлення у вирішенні питань щодо працевлаштування та професії без дискримінації за ознакою статі Сторони зобов'язуються визнавати це право і вживати відповідних заходів для забезпечення його застосування або для сприяння його застосуванню у таких галузях:

a) працевлаштування, захист від звільнення та професійна реінтеграція;

b) професійна орієнтація, підготовка, перепідготовка та перекваліфікація;

c) умови працевлаштування і праці, включаючи винагороду;

d) професійний ріст, включаючи просування по службі.

Статтею 24 ч.ІІ вказаної Хартії з метою забезпечення ефективного здійснення права працівників на захист у випадках звільнення Сторони зобов'язуються визнати:

a) право всіх працівників не бути звільненими без поважних причин для такого звільнення, пов'язаних з їхньою працездатністю чи поведінкою, або поточними потребами підприємства, установи чи служби;

b) право працівників, звільнених без поважної причини, на належну компенсацію або іншу відповідну допомогу.

Відповідно до ст.29 ч.ІІ Європейської соціальної хартії, з метою забезпечення ефективного здійснення права працівників отримувати інформацію та консультації у випадках колективного звільнення Сторони зобов'язуються забезпечити, щоб роботодавці до такого колективного звільнення завчасно інформували і консультували представників працівників щодо шляхів і засобів запобігання колективному звільненню або обмеження кількості звільнюваних осіб і пом'якшення наслідків звільнення, наприклад шляхом вжиття соціальних заходів, спрямованих, зокрема, на надання відповідним працівникам допомоги у працевлаштуванні або перепідготовці.

Наказом МВС України від 07.08.2015 №959 затверджено План заходів Міністерства внутрішніх справ України з організації виконання Плану заходів щодо забезпечення виконання положень Європейської соціальної хартії (переглянутої) на 2015 - 2019 роки, затвердженого розпорядженням ОСОБА_4 Міністрів України від 14 .05.2015 №450-р.

Так, щодо неповідомлення про наступне вивільнення ОСОБА_3 суд зазначає, що під час вирішення даного спору пріоритетними є норми спеціальних законів.

При цьому, п. 7 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Отже, суд приходить до висновку щодо застосування ст. 49-2 Кодексу Законів про працю України.

Відповідно до ч. 1 ст. 49-2 Кодексу Законів про працю України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Відповідачем не надано доказів дотримання вказаної норми при винесенні оскаржуваного наказу № 3-ос від 08 лютого 2017 року.

За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 08.02.2017 № 3 о/с в частині звільнення ОСОБА_3 /М-182787/ дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Комсомольського районного відділу міського Управління УМВС України в Херсонській області та поновлення ОСОБА_3 з 08.02.2017 р. на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Комсомольського районного відділу міського Управління УМВС України в Херсонській області.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється ОСОБА_4 Міністрів України.

Відповідно до ст.1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою ОСОБА_4 Міністрів України № 100 від 98.02.1995 р. (далі - Порядок № 100), цей порядок застосовується серед іншого у випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться, виходячи із середньої заробітної плати.

Згідно п.2 Порядку № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Абзацом 4 пункту 2 Порядку № 100 встановлено, що якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. ОСОБА_2 і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Відповідно до абз. 18 п. 4 Порядку № 100, в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Як вбачається з наданої суду довідки №331 від 16.06.2017 р. про розмір грошового забезпечення за 2015 рік, посадовий оклад позивача складав у вересні 2015 р. - 650, 00 грн. та у жовтні 2015 р. - 650,00 грн.

Час вимушеного прогулу ОСОБА_3 у період з 08.02.2017 р. по 26.06.2017 р. становить 93 календарних дні, а тому стягненню на користь позивача підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 1981,83 грн. (1300,00 грн. : 61=21,31х93 =1981,83 грн.)

Згідно п.2, 3 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що негайному виконанню підлягає постанова суду в частині стягнення на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в сумі 639,30 грн. (21,31 грн. х 30 = 639,30 грн.) та поновлення на посаді.

Щодо вимоги позивача про зобовязання Управління УМВС України в Херсонській області видати Дублікат трудової книжки без внесення записів №2, 3, 4 про звільнення та поновлення на роботі, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників» №58 від 29.07.1993 р., за наявності в трудовій книжці запису про звільнення або переведення на іншу роботу, надалі визнаної недійсною, на прохання працівників видається «Дублікат» трудової книжки без внесення до неї запису визнаного недійсним.

Судом в судовому засіданні встановлено та не заперечувалося представниками сторін, що ОСОБА_3 не зверталася з такою заявою до ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області, а тому, відповідно відсутні підстави для задоволення даної вимоги.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Керуючись статями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 08.02.2017 р. № 3 о/с в частині звільнення через скорочення штатів капітана міліції ОСОБА_3 /М-182747/ з посади дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Комсомольського районного відділу Херсонського міського управління УМВС .

Поновити капітана міліції ОСОБА_3 на службі в органах внутрішніх справ на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Комсомольського районного відділу Херсонського міського управління УМВС з 08.02.2017 р.

Стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08.02.2017 р. по 26.06.2017 р. в сумі 1981,83 грн.

Допустити до негайного виконання постанову суду в частині поновлення капітана міліції ОСОБА_3 на службі в органах внутрішніх справ на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Комсомольського районного відділу Херсонського міського управління УМВС з 08.02.2017 р.

Допустити до негайного виконання постанову суду в частині стягнення з УМВС України в Херсонській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в межах за один місяць в сумі 639,30 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 29 червня 2017 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 12.3