Справа № 461/2781/17
Суддя: Котельва К. О.
Дата ухвалення: 2017-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/2781/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2017 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Котельви К.О.,

при секретарі Остапчук М.Ю.,

з участю:

представника позивач ОСОБА_1

представника відповідача Скочинської Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Львівської міської ради, виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради, в якому просить визнати неправомірною бездіяльність Львівської міської ради з розгляду його заяви від 13 лютого 2017 року про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10га в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку та зобов'язати Львівську міську раду розглянути на пленарному засіданні сесії, подану ОСОБА_3 13 лютого 2017 року заяву про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10га в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку - в строки, порядку та у спосіб передбачений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельним кодексом України та прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства України, рішення.

В обґрунтування заявленого позову, покликається на те, що він 13 лютого 2017 року, в порядку, визначеному ст. 118 Земельного Кодексу України, як учасник бойових дій, звернувся з письмовою заявою до Львівської міської ради про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу па розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, орієнтовною площею 0.10 га в АДРЕСА_1. До заяви у відповідності до рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 08 серпня 2014 року №605 «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська рада» позивачем долучено необхідні документи.

21 березня 2017 року Управлінням земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради в особі виконуючого обов'язки начальника управління Е.Б.Колос надало відповідь № 2403-1667 про повернення звернення ОСОБА_3 та поданого пакету документів без зазначення причин та результатів розгляду.

Позивач вважає бездіяльність відповідача Львівської міської ради протиправною, такою, що порушує його право на розгляд звернення компетентним органом місцевого самоврядування та порушує вимоги ч. 2 ст. 19, ст. 14 Конституції України, п. б ст. 12, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 116, ч. 7 ст. 118, ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 10, ст. ст. 12, 25, п. 34 ч. 1 ст. 26, ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки з наведених вище актів законодавства України вбачається, що виконавчому органу міської ради не надано повноважень вирішувати вказані вище питання щодо регулювання земельних відносин, оскільки такі питання належать до компетенції виключно Львівської міської ради шляхом прийняття відповідних рішень на її пленарному засіданні сесії. Таким чином, Львівська міська рада порушила порядок розгляду поданої позивачем заяви, не розглянувши в місячний термін заяву на пленарному засіданні сесії Львівської міської ради та не прийнявши у відповідності до Закону належне, законне та обгрунтоване рішення.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача Львівської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, з мотивів безпідставності, пояснила, що земельна ділянка, яку позивач бажає отримати, знаходиться в зоні території малоповерхової квартирної забудови. Звернувшись до Львівської міської ради позивач вказав цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, що не відповідає розробленому плану зонування території Шевченківського району, згідно з яким вказана земельна ділянка відносяться до категорії Ж-2 - зона малоповерхової забудови 4 поверхи. Зазначає, що за таких обставин існують підстави для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Крім того, зазначила, що розгляд будь-якого питання на пленарному засіданні сесії Львівської міської ради передує робота з перевірки питань, перевірки наданих документів, підготовки проекту ухвали, пояснювальної записки, тощо. Враховуючи те, що мала місце підстава для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не було підстав виносити на розгляд пленарного засідання Львівської міської ради клопотання позивача. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представники Виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи, розгляду справи у їх відсутності суду не подали, про причини своєї неявки суд не повідомили. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 24.06.2015р. /а.с.6/.

13 лютого 2017 року ОСОБА_3 звернувся з письмовою заявою №3-С-10916/АП-С-2403 до Львівської міської ради про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу па розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, орієнтовною площею 0.10 га в АДРЕСА_1. До заяви позивачем долучено: план земельної ділянки масштабу 1:500, виконаний спеціалізованою організацією із зазначеними межами ділянки, вирахуваною загальною її площею, нанесеними червоними лініями; довідка про правовий статус земельної ділянки, видана відділом Держгеокадастру у м. Львові Львівської області; довідка про наявність/відсутність зареєстрованих на заявника правовстановлюючих документів на земельні ділянки, видана відділом Держземагенства у м. Львові Львівської області; копія паспорта громадянина України та ідентифікаційного коду, копія посвідчення учасника бойових дій /а.с.13/.

Як вбачається із долучених до матеріалів справи довідок, виданих відділом Держгеокадастру у м. Львові Львівської області, інформація про наявність земельних ділянок у власності ОСОБА_3, відповідно до зареєстрованих державних актів на право власності на земельну ділянку у АДРЕСА_2 відсутня, а земельна ділянка в ур. «Голоско», житловий район «Збоїща» у м. Львові відноситься до земель м. Львова, що не надані у власність або користування /а.с. 11, 12/.

Управлінням земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради в особі виконуючого обов'язки начальника управління Е.Б.Колос листом № 2403-1667 від 21 березня 2017 року надало відповідь ОСОБА_3, що запропонована ним до закріплення земельна ділянка відповідно до плану зонування Шевченківського району м.Львова, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 21.05.2015 року №4657, входить в зону Ж-2 (зона малоповерхової забудови 4 поверхи). Також повідомлено що питання щодо надання земельних ділянок для індивідуального будівництва учасникам антитерористичної операції перебуває на стадії опрацювання. Звернення та пакет документів повернуто позивачу /а.с.14/.

Відповідно до ст.14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно п.6 ч.1 ст.81 Земельного Кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Абзацом 1 ч.1 ст.116 Земельного Кодексу України, передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

У частині 1 ст.122 Земельного Кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб

Відповідно до ч.6 ст.118 Земельного Кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно ч.7 ст.118 Земельного Кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до частини 8 статті 118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Статтею 186-1 Земельного кодексу України передбачено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Відповідно до частини 9 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина 10 статті 118 Земельного кодексу України).

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідного органу із заявою для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду якої визначені в статті 118 Земельного кодексу України органи приймають одне з відповідних рішень.

Статтею 12 ЗК України, передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

У частині 2 ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Як встановлено нормою ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналізуючи положення наведених актів законодавства, суд приходить до висновку, що вирішення заяви позивача повинно було відбуватись в порядку визначеному Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», тобто на пленарному засіданні Львівської міської ради із прийняттям відповідного рішення, оскільки саме такий спосіб прийняття рішення про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку передбачений законодавством.

Як видно з матеріалів справи, Львівська міська рада не розглянула звернення ОСОБА_3 про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу па розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в строк та в порядку, встановленому статтею 118 Земельного кодексу України, зокрема міською радою не було розглянуто звернення позивача на черговому пленарному засіданні сесії Львівської міської ради у місячний строк та не прийнято відповідного рішення, а заяву скеровано до Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради.

Суд приймає пояснення представника відповідача Львівської міської ради про те, що земельна ділянка, щодо якої скеровано звернення вже є виділена для формування інших житлових районів, проте, це не позбавляє обов'язку відповідача розглянути заяву у відповідності до чинного законодавства, хоча викликає сумнів посилання відповідача у письмових запереченнях, де зазначено, що на спірній ділянці має бути забудова, а потім, що ділянка вільна та підлягає реалізації шляхом торгів.

Суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача Львівської міської ради про те, що оскільки існувала підстава для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не було підстав виносити на розгляд клопотання позивача на пленарне засідання міської ради, у зв'язку із тим, що невинесення питання слід вважати передчасним та протиправним зі сторони міської ради.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки Львівською міською радою неправомірно, належним чином не розглянуто, та скеровано звернення позивача до Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради, яке звернення розглянуло по суті, не маючи на те відповідних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. В сукупності за подання даного позову, який містить дві позовні вимоги немайнового характеру 640,00 х 2 = 1 280 грн.

У відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, у зв'язку із задоволенням адміністративного позову з відповідачів підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1 280 грн. в рівних частках на користь держави, тобто по 426, 67 гривень з кожного.

Керуючись ст. ст. 7-12, 71, 86, 99, 128, 160, 161-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням ст. ст. 3, 144 Конституції України, ст. ст. 116, 118 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати бездіяльність Львівської міської ради з розгляду заяви ОСОБА_3 від 13 лютого 2017 року про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку - неправомірною.

Зобов'язати Львівську міську раду розглянути на пленарному засіданні сесії, подану ОСОБА_3 13 лютого 2017 року заяву про погодження вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10га в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку - в строки, порядку та у спосіб передбачений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельним кодексом України та прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства України, рішення.

Стягнути з Львівської міської ради, виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради в рівних частках на користь держави 1 280 грн. судового збору, тобто по 426 (чотириста двадцять шість) гривень 67 копійок з кожного.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя: К.О. Котельва