Справа № 161/625/17
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року Справа № 876/6258/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

17 січня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправними дії Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області (далі Луцьке ОУ ПФУ) щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії, призначеної відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (у редакції Закону, що діяла станом на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 80 % від суми місячної заробітної плати з 01 грудня 2016 року, на підставі довідки управління культури Волинської обласної державної адміністративної адміністрації від 12 грудня 2016 року № П-35 без обмеження максимального розміру.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2017 року у справі № 161/625/17 позов ОСОБА_2 було задоволено.

У поданій апеляційній скарзі Луцьке ОУ ПФУ просить вказану постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 у повному обсязі. У обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що на момент звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідного нормативно-правового акту не було прийнято, а тому підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_2 немає.

Особи, які беруть участь у справі, на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що позивачці призначено пенсію з 26 жовтня 2001 року на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу», а тому відповідач не вправі застосовувати щодо позивача норми, які скасовують чи обмежують вже набуте нею право.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 з 26 жовтня 2001 року перебуває на обліку в Луцькому ОУ ПФУ та отримує пенсію за віком, призначену відповідно статті 37 Закону України «Про державну службу». Пенсія позивачці була призначена у розмірі 80 % від заробітної плати.

Листом від 20 грудня 2016 року № 432/П-01 відповідач за результатами розгляду заяви від 13 грудня 2016 року повідомив ОСОБА_2 про відмову у перерахунку її пенсії, посилаючись на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» внесено зміни, якими вилучено п. 4 постанови щодо порядку обчислення заробітної плати при проведенні перерахунку пенсії державним службовцям у різі підвищення розміру заробітної плати державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України.

Законом України від 28 грудня 2014 року №76-VIIІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - ОСОБА_3 № 76-VIIІ), який набрав чинності з 1 січня 2015 року, внесено зміни до статті 37-1 Закону №723-ХІІ і її викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

При цьому слід зазначити, що Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ «Про державну службу» (набрав чинності з 1 травня 2016 року, (далі - ОСОБА_3 № 889-VІІІ) визнано ОСОБА_3 № 3723-ХІІ таким, що втратив чинність, крім окремих положень статті 37, що на цей час застосовується при первинному призначенні пенсії до осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Тобто, статті 37, 37-1 Закону № 3723-ХІІ, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, з 1 травня 2016 року втратили чинність.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону від 2 березня 2015 року № 213-VIIІ, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Отже, на час підвищення посадових окладів державним службовцям та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ, зазначена норма втратила чинність.

ОСОБА_3 законодавство України не містить положень, які б дозволяли застосовувати нормативно-правові акти, які втратили чинність.

У рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року чітко визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

При цьому Закони № 76-VII, № 213-VIIІ та № 889-VIІI не визнані неконституційними, а тому підлягають застосуванню.

Право на пенсію позивач реалізувала у 2001 році та нарахування її пенсії здійснюється у розмірах, встановлених статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ в редакції, чинній на час її призначення.

Проте, право на перерахунок пенсії виникає, за загальним правилом, або у зв'язку зі збільшенням стажу, або збільшенням розміру заробітної плати (що має місце в межах спірних правовідносин) та може бути реалізовано на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу.

З урахуванням пунктів 10, 12 Прикінцевих положень Закону № 889-VІІІ, якими на теперішній час регулюється порядок первинного призначення пенсій державним службовцям, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, пенсія призначається в розмірі 60 % суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Як наслідок, можливість перерахунку пенсії позивачці з урахуванням загального проценту розрахунку пенсії 80 % від суми заробітної плати (в тому числі з урахуванням надбавок і доплат до посадового окладу, зазначених у довідці № П-35 від 12 грудня 2016 року), суд вважає безпідставним і неможливим.

На час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії положення стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ вже втратили чинність, а отже у відповідача відсутні підстави для їх застосування.

ОСОБА_3 № 889-VІІІ не містить окремого порядку перерахунку пенсій державним службовцям. Стаття 90 цього закону передбачає, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - ОСОБА_3 № 1058-ІV).

Таким чином, пенсії, призначені згідно із Законом № 3723-ХІІ, перераховуються у відповідності до вимог Закону № 1058-ІV, тобто, тільки у випадку, якщо складові пенсійної виплати (надбавки, підвищення, доплати тощо) визначаються залежно від розміру прожиткового мінімуму.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає правомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2, оскільки він здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2017 року у справі № 161/625/17 скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Р.П.Сеник

ОСОБА_4

Постанова у повному обсязі складена 07 липня 2017 року.