Справа № 699/202/17
Суддя: Свитка С. Л.
Дата ухвалення: 2017-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 699/202/17
Номер провадження 2-а/699/12/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.07.2017 м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Свитки С.Л.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Корсуні-Шевченківському адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області, правонаступником якого є Городищенське обєднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області, про визнання неправомірними дій та зобовязання провести перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2017 до Корсунь - Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов вказаний адміністративний позов, в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу;

- зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) та відновити виплату пенсії державного службовця, призначеної у розмірі 82 % заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 01.12.2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року, якою встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, та довідки Канівської державної адміністрації Черкаської області від 05.02.2017 року №3 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії на момент виходу на пенсію, провести нарахування та здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку (базового місяця для індексації пенсії);

- рішення суду звернути до негайного виконання.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.02.2017 він звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку призначеної йому раніше пенсії у звязку із збільшенням заробітної плати державним службовцям. Проте, відповідачем йому відмовлено у перерахунку раніше призначеної пенсії, з посиланням на те, що проведення перерахунків пенсій, призначених згідно Закону України «Про державну службу», у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до Постанови КМУ від 21.12.2016 року № 988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», реорганізовано деякі територіальні органи Пенсійного фонду України, шляхом злиття окремих органів Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком 1, а саме: управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області, управління Пенсійного фонду України в Шполянському районі Черкаської області та управління Пенсійного фонду України в Корсунь - Шевченківському районі Черкаської області злились утворивши Городищенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області, у звязку з чим останнє ухвалою суду від 11.05.2017 залучено до участі у справі як правонаступника відповідача.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, аналогічних викладеним у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав раніше подане заперечення, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю посилаючись на те, що згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення в тому числі осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». Відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій», який передбачав умови та порядок визначення заробітної плати для перерахунку пенсій державним службовцям, виключено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів». Тому, раніше призначені пенсії не перераховуються. Згідно ст.37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції з 01.05.2016 року проведення перерахунку пенсії, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ не передбачає взагалі, статтею 37 (у редакції, що діяла з 01.01.2015 року) вищезазначеного Закону передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60% від їхньої заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Суд, вислухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити в силу наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач з 24.07.2001 отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» 1058-IV, а з 04.06.2002 отримує відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993, що діяв на час призначення пенсії, у розмірі 83% суми його заробітної плати (а.с.22-23).

У зв'язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» позивач 13.02.2017 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної йому пенсії на підставі довідки №3, виданої 05.02.2017 Канівською районною державною адміністрацією Черкаської області (а.с.9-10).

13.02.2017 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу», скасовані. Раніше призначені пенсії згідно із Законом України «Про державну службу» у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям не перераховуються (а.с.11).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Ч.1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу) №3723-XII (далі ОСОБА_4 №3723) пенсія державним службовцям виплачується за рахунок держави та призначається в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії. Положення цієї статті не містять перерахунку раніше призначених пенсій.

Станом на момент призначення пенсії позивачу 04.06.2002 року ОСОБА_4 України «Про державну службу» №3723-XII не містив положення ст.37-1, у подальшому нею було доповнено ОСОБА_4 №3723, згідно із Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» № 432-IV від 16.01.2003.

Статтею 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції, яка була чинною до 01.01.2015, передбачалось, що в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (в редакції до 15.12.2015) було передбачено порядок визначення заробітної плати для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 N432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу».

Отже, з викладених правових норм вбачається, що раніше прийнятим законодавством було передбачено право осіб, які отримують пенсію державного службовця, на перерахунок її розміру у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою і було визначено умови та порядок здійснення такого перерахунку.

Однак, в подальшому законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінювалось.

Законом України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2015, внесено зміни до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 і викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

ОСОБА_4 № 76-VIII є чинним і підлягає до виконання, оскільки Конституційним судом України в установленому порядку неконституційним не визнавався.

З 01.05.2016 ОСОБА_4 України «Про державну службу» від 16.12.1993 взагалі втратив чинність, крім ст.37 цього Закону. Тобто, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у звязку із підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013, ст.37-1 Закону України «Про державну службу» втратила чинність.

Відповідно до ст.90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015, який набрав чинності з 01.05.2016, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Дію норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», які передбачають перерахунок раніше призначених пенсій у звязку із підвищенням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, та який визначається у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України, зупинено з 01.04.2014 до стабілізації економічної ситуації в країні згідно із Законом №1166-VII від 27.03.2014 «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні».

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка діє з 15.12.2015, було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», а саме, виключено п. 4, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993.

23.09.2016 постанова Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 взагалі втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб».

Як вбачається із постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013, на яку посилається позивач, нею регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (13.02.2017) фактично відсутні норми законодавства, які б визначали право особи на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою та підстави для такого перерахунку.

Що стосується перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, то п.5 Розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу».

Таким чином, діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993.

На час звернення позивача до Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області (13.02.2017) із заявою про перерахунок пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято.

Оскільки чинне законодавство України на час звернення позивача до відповідача за перерахунком пенсії не передбачало (і на сьогоднішній день не передбачає) право на перерахунок призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням окладів, а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, жодних підстав для визнання протиправними дій (бездіяльності) відповідача та проведення перерахунку призначеної пенсії, суд не вбачає.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що у відповідача на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача. При цьому, відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку він отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 11.10.2016 у справі № 484/1671/16-а, від 07.11.2016 у справі №740/2859/16-а.

Також слід зазначити, що Верховний Суд України у своїй постанові від 12.07.2016 у справі №21-1726а16 висловив позицію, відповідно до якої відсутність постанови Кабінету Міністрів України, яка чітко визначає розміри відповідних виплат, не є підставою для застосування вже недіючих норм законодавства.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11.09.1997 та є обовязковою.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При розв'язанні спірних правовідносин також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в ухвалі «Великода проти України» від 03.06.2014, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. У 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

У Рішенні від 02.03.1999 N2-рп/99 у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до п.3 ст.116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за загально визначеним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі ст..37-1 Закону України «Про державну службу» (№3723-ХІІ) у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, з врахуванням підвищення з 01.12.2015 року відповідно до постанови КМУ №1013 від 09.12.2015, якою встановлено нові розміри посадових окладів (тарифних ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, та довідки Канівської державної адміністрації Черкаської області від 05.02.2017 року №3 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії на момент виходу на пенсію, як він просить у своєму адміністративному позові, а тому суд відмовляє в задоволенні адміністративного позову повністю.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 8-11, 69-71, 99, 159-163, 186 КАС України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення № 213-VІІІ від 02 березня 2015 року, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII, Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»,

Суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області, правонаступником якого є Городищенське обєднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області, про визнання неправомірними дій та зобовязання провести перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня отримання копії даної постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Свитка С. Л.