Справа № 522/22462/16-а     
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: ОСОБА_1 (представник за довіреністю)

відповідач: ОСОБА_2 (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом Державного вищого навчального закладу "Одеське Морехідне училище рибної промисловості імені ОСОБА_3" до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Державної служби України з питань праці в Одеській області №126 від 21.10.2016 р., закриття провадження,

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 26 червня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов Державного вищого навчального закладу "Одеське Морехідне училище рибної промисловості імені ОСОБА_3" до Головного управління Держпраці в Одеській області, в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці в Одеській області №126 від 21.10.2016 р., провадження по справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постанова Головного управління Держпраці в Одеській області №126 від 21.10.2016 р. є незаконною та підлягає скасуванню. Позивач не згодний з підставами прийняття оскаржуваної постанови. При цьому зазначено, що позов ОСОБА_4, стосовно якої виявлено порушення Державним вищим навчальним закладом "Одеське Морехідне училище рибної промисловості імені ОСОБА_3" вимог законодавства про працю, залишено без розгляду ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (справа № 522/11424/16ц).

Від відповідача надійшли письмові заперечення (а.с. 42-46), в яких відповідач в обґрунтування правової позиції зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а постанова Головного управління Держпраці в Одеській області №126 від 21.10.2016 р. прийнята у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством, в звязку з чим відсутні підстави для її скасування.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням Держпраці в Одеській області згідно наказу № 1174 від 12.09.2016р., на підставі письмового доручення Департаменту з питань праці Державної служби України з питань праці № 180/4.1/4.1-зв-16 щодо можливих порушень з питань додержання законодавства про працю на підставі звернення ОСОБА_4, яке надійшло з Міністерства соціальної політики України від 26.08.2016р. (вих. № К-22697/15), направлення на проведення перевірки № 15/01-29-2190 від 12.09.2016р. проведено позапланову перевірку додержання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування у Державному вищому навчальному закладі "Одеське Морехідне училище рибної промисловості імені ОСОБА_3" у період з 14.09.2016р. по 26.09.2016 р.

За наслідками проведеної позапланової перевірки складено акт перевірки № 15-01-031/0608 від 21.09.2016 р., в якому зафіксовано порушення, зокрема: ч.1 ст. 43 КЗпП України, п.1 ч.1 ст.29 КЗпП України, ст. 149 КЗпП України (а.с. 15-22).

21.10.2016 р. Головним управлінням Держпраці в Одеській області на підставі акту перевірки № 15-01-031/0608 від 21.09.2016 р. прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №126, відповідно до якої на підставі абз. 6 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України на Державний вищий навчальний заклад "Одеське Морехідне училище рибної промисловості імені ОСОБА_3" накладено штраф у розмірі 1450,00 грн. (а.с. 10-14).

Позивач, не погоджуючись із вищезазначеною постановою відповідача субєкта владних повноважень, звернувся до суду з цим позовом, в якому просить її скасувати.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні даного позову слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування свого рішення, чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Згідно Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11.02.2015 р., Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообовязкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до п.4 вказаного Положення здійснює контроль за виконанням функцій державного управління охороною праці міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування.

Головне управління Держпраці в Одеській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується згідно Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затверджене наказом Міністерства соціальної політики України №340 від 27.03.2015 р.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» однією з підстав для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоровю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Згідно п.3 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України № 390 від 02.07.2012 р. (далі Порядок № 390), інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності субєкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України „Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення субєктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення. Інспекторам забороняється виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду трудових спорів.

В матеріалах справи міститься письмове доручення Департаменту з питань праці Державної служби України з питань праці від 08.09.2016р. (вих. № 180/4.1/4.1-зв-16) щодо можливих порушень з питань додержання законодавства про працю на підставі звернення ОСОБА_4, яке надійшло з Міністерства соціальної політики України (а.с. 56).

Відтак, відповідачем дотримано вимоги п.3 Порядку № 390 та проведення позапланової перевірки відбулося за наявності підстав, встановлених ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та згоди Держпраці на її проведення, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч. 4 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб'єктів малого підприємництва - двох робочих днів.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позапланову перевірку додержання законодавства про працю Державним вищим навчальним закладом "Одеське Морехідне училище рибної промисловості імені ОСОБА_3" проведено 14.09.2016р. згідно наказу № 1174 від 12.09.2016 р., порушення ч. 4 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» відповідачем не допущено.

Відповідно до п. 4 Порядку № 390 Інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку.

В матеріалах справи міститься копія направлення на проведення перевірки № 15/01-29-2190 від 12.09.2016р., копію якого отримано посадовою особою позивача 14.09.2016р. (а.с. 53).

Відповідно до п.п. 6, 7 Порядку № 390 перевірка складається з таких етапів: робота з документами, наданими субєктами господарювання на вимогу Інспектора; оформлення документів за результатами перевірки; знайомлення субєктів господарювання з документами, оформленими за результатами перевірки; проведення за результатами перевірки розяснювальної роботи з питань застосування норм законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування (за згодою посадових осіб).

Як вбачається з матеріалів справи, в акті перевірки зафіксовано порушення ч. 1 ст. 43 КЗпП України, оскільки при розірванні трудового договору з підстав, передбачених п. 3 ст. 40 КЗпП України, не було попередньої згоди первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

За приписами ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

За наслідками перевірки встановлено, що ОСОБА_4 працювала на посаді помічника начальника з кадрової роботи Державного вищого навчального закладу "Одеське Морехідне училище рибної промисловості імені ОСОБА_3" з 01.10.2014р. (наказ № 95/210 від 01.10.2014 р.). За наслідками проведення перевірки училища Державною інспекцією навчальних закладів України (акт № 07-13/67- 03-06- 1 від 06.11.2015 р.), на підставі наказу начальника училища ОСОБА_5 № 95/248 від 16.11.2015 р. ОСОБА_4 оголошено догану.

Наказом начальника училища № 64-ОС від 25.05.2016 р. ОСОБА_4 звільнено з посади помічника начальника з кадрової роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, висновку службової перевірки від 24.05.2016р. (а.с. 67).

26.05.2016 р. (вхід. № 14/312) начальником Державного вищого навчального закладу "Одеське Морехідне училище рибної промисловості імені ОСОБА_3" ОСОБА_5 направлено інформаційний лист до Профспілкового комітету співробітників Державного вищого навчального закладу "Одеське Морехідне училище рибної промисловості імені ОСОБА_3", щодо звільнення помічника начальника училища з кадрової роботи (а.с. 47).

При цьому, позивачем доказів щодо надання попередньої згоди виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є вказаний працівник, до суду не надано.

Відтак, належними та допустимими доказами, встановленого за наслідками перевірки порушення порядку розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), передбаченого ч. 1 ст. 43 КЗпП України, позивачем не спростовано.

Щодо встановленого за результатами перевірки порушення п. 1 ч. 1 ст. 29 КЗпП України, (помічник начальника з кадрової роботи з 01.10.2014 р. по 30.10.2015 р. працювала без посадової інструкції), суд зазначає наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний роз'яснити працівникові його права і обов'язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Враховуючи, що ОСОБА_4 працювала на посаді помічника начальника з кадрової роботи з 01.10.2014 р. (наказ № 95/210 від 01.10.2014 р.), а посадова інструкція Помічника начальника училища з кадрової роботи була затверджена в.о. начальником установи лише 30.10.2015 р., ОСОБА_4 ознайомлена з нею 30.10.2015 р, про що свідчить її особистий підпис, позивачем порушено вимоги п. 1 ч. 1 ст. 29 КЗпП України.

В судовому засіданні представник позивача не заперечував щодо наявності порушення п. 1 ч. 1 ст. 29 КЗпП України та вказав, що до початку роботи ОСОБА_4 не було ознайомлено з посадовою інструкцією.

Щодо порушення ст. 149 КЗпП України, в звязку з недотриманням порядку застосування дисциплінарних стягнень, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 3 ст. 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

За змістом акта перевірки, за наслідками проведення перевірки училища Державною інспекцією навчальних закладів України (акт № 07-13/67- 03-06- 1 від 06.11.2015 р.), на підставі наказу начальника училища ОСОБА_5 № 95/248 від 16.11.2015 р. ОСОБА_4 оголошено догану за порушення п. 6 ст. 64 Закону України № 2984-ІІІ, наказу Міністерства освіти і науки України № 183 від 11.03.2002 р.; ст.ст. 32-37 Закону України № 2984-ІІІ, за невідповідність форм наказів, розпоряджень нормам діловодства, за дублювання функціональних обов'язків заступника начальника училища з навчальної роботи та завідувачів відділень.

За змістом пояснювальної записки, наданої ОСОБА_4 05.11.2015р., щодо результатів перевірки Державною інспекцією навчальних закладів України, у 2015 році до складу приймальної комісії (наказ № 95/281 від 25.12.2014 р.) не включено представників органів студентського самоврядування, що є порушенням п.1.3 розділу І Примірного положення.

ОСОБА_4 ознайомилась із наказом № 95/248 від 16.11.2015 р. «Про підсумки перевірки училища Державною інспекцією навчальних закладів України» щодо оголошення догани, та відмовилась від підпису та надання пояснень, про що було складено відповідний акт. Даний акт складено та підписано у присутності начальника училища, заступника начальника училища з навчальної роботи, завідувача канцелярією.

Тобто, в порушенням вимог п.1 ст.149 КЗпП України, згідно з яким до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен отримати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, роботодавцем не було відібрано у ОСОБА_4 письмових пояснень.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що на підставі заяви ОСОБА_6, яка 11.05.2016 р. надійшла до канцелярії установи, проведено службову перевірку щодо питання ненадання соціальної відпустки повної тривалості протягом 2010-2012 рр. За результатами службової перевірки комісією у складі юрисконсульта установи, начальника ОРСВ та бухгалтера установи було запропоновано помічника начальника училища з кадрової роботи установи притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення відповідно до вимог ст. 147 КЗпП України, враховуючи, що наказом № 95/248 від 16.11.2015 р. їй оголошено догану.

У пояснювальній записці ОСОБА_4 зазначила, що методисту ОСОБА_6 у 2010, 2011, 2015 роках надавались додаткові відпустки та остання ознайомлювалась з відповідними наказами. Перевіркою документів виявлено заяви ОСОБА_6 щодо надання їй додаткової соціальної відпустки, в яких зазначалась кількість календарних днів відпустки (сім).

При цьому, наказом начальника училища № 64-ОС від 25.05.2016 р. ОСОБА_4 звільнено з посади помічника начальника з кадрової роботи на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, якою передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише, зокрема, у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Враховуючи наведене, відповідачем зроблено висновок про неврахування позивачем вимог ч.3 ст. 149 КЗпП України.

Суд зазначає, що виявлені під час позапланової перевірки порушення, зафіксовані в акті перевірки № 15-01-031/0608 від 21.09.2016 р., відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами.

Посилання відповідача на ті обставини, що позов ОСОБА_4 залишено без розгляду ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (справа № 522/11424/16ц) за заявою позивача не спростовують наявності на момент проведення перевірки порушень законодавства про працю з боку Державного вищого навчального закладу "Одеське Морехідне училище рибної промисловості імені ОСОБА_3".

Згідно з пп. 54 п.4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11 лютого 2015 р., Держпраці відповідно до покладених на неї завдань накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.

Відповідно до абз. 6 ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 26.12.2015 № 928-VIII з 1 травня 2016 року встановлено мінімальну заробітну плату в розмірі 1450 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, законами України, в звязку з чим у задоволенні адміністративного позову Державного вищого навчального закладу "Одеське Морехідне училище рибної промисловості імені ОСОБА_3" слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 94, 159-164, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Державного вищого навчального закладу "Одеське Морехідне училище рибної промисловості імені ОСОБА_3" до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Державної служби України з питань праці в Одеській області №126 від 21.10.2016 р., закриття провадження,- відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03.07.2017 р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

У задоволенні адміністративного позову Державного вищого навчального закладу "Одеське Морехідне училище рибної промисловості імені ОСОБА_3" до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Державної служби України з питань праці в Одеській області №126 від 21.10.2016 р., закриття провадження,- відмовити.

03 липня 2017 року.