Справа № 522/18096/16-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/18096/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Ільченко Н.А.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Домусчі С.Д.,

- Кравець О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просив зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити пенсію за вислугу років ОСОБА_2 з 01.06.2016 року у відповідності до статті 63 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розмір якої не може бути менше мінімального розміру пенсії за вислугу років, встановленого ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2016 року заявлений позов задоволено та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити пенсію за вислугу років ОСОБА_2 з 01.06.2016 року у відповідності до статті 63 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розмір якої не може бути менше мінімального розміру пенсії за вислугу років, встановленого ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції з прийняттям по справі нового рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог, наголошуючи, зокрема, на порушенні судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів пенсійної справи позивача вбачається, що ОСОБА_2 у березні 1987 року була призначена пенсія за вислугу років у відповідності до Положення про пенсійне забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ СРСР та їх сімей, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 30.05.1985 року № 493 (чинного на момент призначення позивачу пенсії), при наявності стажу роботи 34 р. 02. міс. 26 дн., остання займана посада - начальник відділення заочного навчання Одеської спеціальної середньої школи міліції, звання - підполковник міліції.

Виплата позивачу пенсії була здійснена по 30.06.1992 року та з 01.07.1992 року припинена у зв'язку із виїздом за кордон.

Також, з матеріалів справи вбачається, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 04.12.2012 року у справі № 1522/16678/12, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2013 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.11.2013 року, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не поновлення ОСОБА_2 пенсії за вислугу років починаючи з 13.01.2012 року, зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити ОСОБА_2 нарахування та виплату пенсії за вислугу років, починаючи з 13.01.2012 року.

Згідно наявного в матеріалах справи протоколу ГУПФУ в Одеській області за пенсійною справою позивача, за рішенням суду у справі № 1522/16678/12 ОСОБА_2 поновлено виплату пенсії 30.10.2013 року з 13.01.2012 року на підставі матеріалів направлених УФЗБО ГУМВС України в Одеській області супровідним листом від 25.10.2013 року, серед яких, в тому числі, заява позивача про поновлення виплати пенсії.

Згідно виданої позивачу довідки від 03.12.2013 року № 886 останньому визначено розмір пенсії з лютого 2012 року у розмірі 2499,53 грн. з подальшим збільшенням.

Проте, пенсія позивачу у вказаних розмірах виплачена не була.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки без номера та дати щодо сум виплаченої позивачу пенсії з 01.01.2012 року по 30.06.2016 року та виписки з пенсійного рахунку позивача, останньому була виплачена пенсія у розмірі 0,03 грн. щомісячно по січень 2015 року.

Не погоджуючись із вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 11.12.2014 року у справі № 522/21633/14-а, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2015 року, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нарахування пенсії за вислугу років ОСОБА_2 при поновленні з 13.11.2012 року у розмірі 0,03 грн. та доплати з 13.11.2012 року по 30.11.2013 року у розмірі 0,68 грн., зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити пенсію за вислугу років ОСОБА_2 з 01.01.2014 року у відповідності до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, призначених з 2004 року, та у відповідності до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15.05.2015 року у справі № 522/2767/15-а, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015 року, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нарахування пенсії за вислугу років ОСОБА_2 при поновленні з 13.01.2012 року у розмірі 0,03 грн. та доплати з 13.01.2012 року по 30.11.2013 року у розмірі 0,68 грн., зобов'язано Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити пенсію за вислугу років ОСОБА_2 з 13.01.2012 року по 31.12.2013 року у відповідності до ст. 40 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, призначених з 2004 року, та у відповідності до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Із наданої відповідачем на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції про витребування доказів довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про суми нарахованої та виплаченої позивачу пенсії від 22.03.2017 року № 846, колегією суддів встановлено, що станом на 31.03.2017 року позивачу здійснено виплату пенсії з моменту поновлення пенсії, а саме з січня 2012 року по 31.03.2017 року, у мінімальному розмірі - у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: січень 2012 року - 503,81 грн., лютий-березень 2012 року - 822 грн., квітень-червень 2012 року - 838 грн., липень-вересень 2012 року - 844 грн., жовтень-листопад 2012 року - 856 грн., грудень 2012 року - 884 грн., січень-листопад 2013 року - 894 грн., грудень 2013 року-серпень 2015 року - 949 грн., вересень 2015 року - квітень 2016 року 1074 грн., травень 2016 року-листопад 2016 року - 1130 грн., грудень 2016 року-березень 2017 року - 1247 грн.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо нарахування позивачу пенсії у мінімальному розмірі, останній 07.07.2016 року звернувся із заявою про проведення йому перерахунку пенсії за його посадою та у відповідності до вимог ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Проте, листом від 20.07.2016 року № 815/2-11 позивачу відмовлено у проведенні такого перерахунку пенсії, пославшись на те, що виплата пенсії позивачу здійснюється у відповідності до покладених на пенсійний фонд обов'язків.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо нарахування позивачу пенсії у мінімальному розмірі, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції, з якого виходив останній, вирішуючи спірне питання, з огляду на викладене.

Відповідно до п. 1 Положення про пенсійне забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ СРСР та їх сімей, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 30.05.1985 року № 493 (чинного на момент призначення позивачу пенсії), відповідно до цього Положення здійснюється пенсійне забезпечення: а) осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ СРСР, а також осіб офіцерського, сержантського та рядового складу органів внутрішніх справ, звільнених зі служби до 21 серпня 1952 року; б) осіб начальницького і рядового складу, які перебувають в кадрах Міністерства внутрішніх справ СРСР і працюють в інших міністерствах і відомствах; в) членів сімей осіб начальницького і рядового складу, зазначених у підпунктах «а» і «б» цього пункту, а також членів сімей пенсіонерів з числа цих осіб.

Пунктом 3 вказаного Положення передбачено, що відповідно до цього Положення призначаються наступні види пенсій та допомог: особам начальницького і рядового складу - пенсії за вислугу років або пенсії по інвалідності, одноразові або вихідні посібники.

Згідно вимог п. 6 зазначеного Положення право на пенсію за вислугу років надається особам начальницького і рядового складу, які мають на день звільнення зі служби вислугу 25 років і більше.

Як вбачається з копій матеріалів витребуваних судом апеляційної інстанції пенсійної справи позивача, ОСОБА_2 у березні 1987 року була призначена пенсія за вислугу років у відповідності до вказаного Положення, при наявності стажу роботи 34 р. 02. міс. 26 дн., остання займана посада - начальник відділення заочного навчання Одеської спеціальної середньої школи міліції, звання - підполковник міліції.

Також, з копій матеріалів пенсійної справи позивача вбачається, що виплата йому пенсії була здійснена по 30.06.1992 року та з 01.07.1992 року припинена у зв'язку із виїздом за кордон.

Згідно наявного в матеріалах справи протоколу ГУПФУ в Одеській області за пенсійною справою позивача, ОСОБА_2 поновлено виплату пенсії 30.10.2013 року, при цьому, з 13.01.2012 року за рішенням суду у справі № 1522/16678/12 та матеріалами направленими УФЗБО ГУМВС України в Одеській області супровідним листом від 25.10.2013 року, серед яких, в тому числі, заява позивача про поновлення виплати пенсії.

При цьому, згідно наведеного протоколу розмір пенсії позивачу ГУПФУ в Одеській області визначено у сумі 2499,53 грн. з розрахунку 90% від наступних показників грошового забезпечення: посадовий оклад - 1020 грн., оклад за військовим званням - 130 грн., процентна надбавка за вислугу років 40% - 460 грн., надбавка за особливо важливі завдання - 805 грн., премія 15% - 362,25 грн.

Крім того, згідно виданої позивачу довідки від 03.12.2013 року № 886 позивачу також визначено розмір пенсії з лютого 2012 року у сумі 2499,53 грн. з подальшим збільшенням.

Водночас, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено самим відповідачем наданими довідкою без номера та дати щодо сум виплаченої позивачу пенсії з 01.01.2012 року по 30.06.2016 року та довідкою від 22.03.2017 року № 846 про виплачені позивачу суми пенсії з 01.01.2012 року по 31.03.2017 року, пенсія позивачу у вказаних розмірах виплачена не була.

Згідно вказаних довідок, що також підтверджується і наданою позивачем випискою по його пенсійному рахунку, позивачу була виплачена пенсія у розмірі 0,03 грн., а в подальшому на підставі рішень судів у справах №№ 522/21633/14-а, 522/2767/15-а відповідачем здійснений перерахунок виплаченою позивачу пенсії та здійснено її виплату у мінімальному розмірі, а саме: з січня 2012 року по 31.03.2017 року - у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: січень 2012 року - 503,81 грн., лютий-березень 2012 року - 822 грн., квітень-червень 2012 року - 838 грн., липень-вересень 2012 року - 844 грн., жовтень-листопад 2012 року - 856 грн., грудень 2012 року - 884 грн., січень-листопад 2013 року - 894 грн., грудень 2013 року-серпень 2015 року - 949 грн., вересень 2015 року - квітень 2016 року 1074 грн., травень 2016 року-листопад 2016 року - 1130 грн., грудень 2016 року-березень 2017 року - 1247 грн.

Разом з цим, згідно вимог п.п. 7, 47 Положення про пенсійне забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ СРСР та їх сімей, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 30.05.1985 року № 493 (чинного на момент призначення позивачу пенсії), пенсії за вислугу років обчислюються в таких розмірах: а) особам начальницького і рядового складу, які мають вислугу 25 років (крім зазначених у підпункті «б» цього пункту), - 50 відсотків окладів грошового утримання та за кожний рік вислуги понад 25 років - 3 відсотки окладів грошового утримання, але все не більше 75 відсотків окладів грошового утримання; б) особам середнього, старшого і вищого начальницького складу, які мають вислугу 25 років, звільненим в запас за віком або хвороби і досягли на день звільнення 55-річного віку або звільненим у відставку, - 60 відсотків окладів грошового утримання та за кожний рік вислуги понад 25 років - 3 відсотки окладів грошового змісту, але всього не більше 75 відсотків окладів грошового змісту.

Пенсії, які призначаються особам начальницького і рядового складу, обчислюються: особам середнього, старшого і вищого начальницького складу з окладів грошового утримання, що виплачуються за останньою штатної посади і спеціальним званням, а не отримували перед звільненням зі служби окладу за званням - з окладу грошового утримання за останньою штатною посадою.

При цьому, постановою Верховної ради України від 09.04.1992 року № 2263-XII введено в дію Закон України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» від 09.04.1992 року № 2262-XII, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 63 якого (у редакції на вказаний період) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Призначені військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей пенсії щорічно перераховуються згідно з установленим за станом на 1 січня поточного року рівнем грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, з якого обчислюються пенсії.

В свою чергу, згідно ч. 3 ст. 63 цього ж Закону, у редакції на момент поновлення позивачу пенсії (13.01.2012 року), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

З моменту припинення позивачу пенсії у зв'язку із виїздом за кордон розміри грошового забезпечення працівників МВС за відповідними категоріями посад неодноразово збільшувались.

Станом на момент поновлення позивачу пенсії діяли посадові оклади, встановлені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 року № 499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», згідно додатку 20 якого (у відповідній редакції) «Схемі посадових окладів осіб начальницького складу органів внутрішніх справ для навчальних закладів МВС» розмір посадового окладу «Училища професійної підготовки» за посадою начальник відділення - 970-1020.

З досліджених судом апеляційної інстанції копій матеріалів пенсійної справи позивача колегією суддів встановлено, що у відповідача наявна інформація щодо розміру посадового окладу позивача та інших складових його грошового забезпечення станом на момент поновлення позивачу пенсії, оскільки у відповідному протоколі щодо розміру поновленої позивачу пенсії відповідачем зазначений розмір грошового забезпечення позивача для обчислення пенсії, що відповідає розміру такого грошового забезпечення, що визначений наведеним положенням наказу Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 року № 499.

Так, у вказаному протоколі відповідачем визначений посадовий оклад позивача станом на момент поновлення йому пенсії у розмірі 1020 грн., оклад за військовим званням - 130 грн., процентна надбавка за вислугу років 40% - 460 грн., надбавка за особливо важливі завдання - 805 грн., премія 15% - 362,25 грн.

Однак, відповідачем фактично не здійснено виплату позивачу пенсії із розрахунку наявної у нього інформації щодо складових грошового забезпечення позивача за відповідною категорією посади, а здійснюється виплата йому пенсії з розрахунку мінімального розміру пенсії, що суперечить наведеним положенням Закону № 2262-XII.

При цьому, як в ході судового розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, відповідач так і не зміг надати пояснення підстав не виплати позивачу пенсії за наявною у відповідача інформацією щодо розмірів складових грошового забезпечення позивача за відповідною категорією посади, що ним було визначено у відповідному протоколі.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що в мотивувальній частині заявленого позову позивач просить здійснити йому перерахунок пенсії саме у розмірі 3284,40 грн.

Проте, матеріали пенсійної справи позивача не містять даних щодо грошового забезпечення позивача за відповідною посадою у наведеному розмірі.

Також, позивачем не надавалось інформація щодо його грошового забезпечення, у вказаних ним в мотивувальній частині розмірах.

Наведені вище обставини не були встановлені та враховані судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Також, вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції, дійшовши обґрунтованого висновку про протиправність дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу пенсії у мінімальному розмірі, помилково не відобразив такий висновок у резолютивній частині рішення.

Крім того, задовольняючи заявлені позивачем вимоги, суд першої інстанції в резолютивній частині помилково послався на положення ст. 63 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки такі положення не регулюють спірні правовідносини, а також помилково не визначив складових грошового забезпечення, з якого підлягає перерахунок пенсії позивачу.

В свою чергу, за встановлених у справі обставин, колегія суддів враховуючи положення ст. 11 КАС України, а також враховуючи положення ст. 99 КАС України, вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу пенсії у мінімальному розмірі, а також шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 26.03.2016 року, тобто у межах шестимісячного строку звернення, відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з розрахунку грошового забезпечення позивача за відповідною категорією посади, а саме: посадовий оклад - 1020 грн., оклад за військовим званням - 130 грн., процентна надбавка за вислугу років 40% - 460 грн., надбавка за особливо важливі завдання - 805 грн., премія 15% - 362,25 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що при вирішенні даної справи судом першої інстанції не неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а також судом першої інстанції помилково застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, колегія суддів вважає, що судове рішення, відповідно до вимог ст. 202 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про часткове задоволення вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2016 року - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2016 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 з 26.03.2016 року пенсії за вислугу років у мінімальному розмірі, а саме у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 26.03.2016 року відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з розрахунку грошового забезпечення для обчислення пенсії за відповідною категорією посади, що займав ОСОБА_2, - начальник відділення заочного навчання Одеської спеціальної середньої школи міліції, підполковник міліції, а саме: посадовий оклад - 1020 грн., оклад за військовим званням - 130 грн., процентна надбавка за вислугу років 40% - 460 грн., надбавка за особливо важливі завдання - 805 грн., премія 15% - 362,25 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець