Справа № 569/5521/17
Суддя: Панас О.В.
Дата ухвалення: 2017-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/5521/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді - Панас О.В.

при секретарі - Корнійчук А.В.

з участю позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - адвоката Самардак К. В.

представника відповідача - Назаревич Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправним рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду звернулася адвокат Ромашко Л.Г. як представник позивача ОСОБА_1 з адміністративним позовом, подальшим його уточненням заявою від 12.04.2017 р., до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним рішення. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку Пенсійному фонді України та з 01.08.2014 року отримує пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». ОСОБА_1 постійно проживала та була зареєстрована в м. Краснодон Луганської області. У зв'язку із початком антитерористичних дій на території Луганської та Донецької областей на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. № 595, якою затверджено «Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» в місті Краснодон Луганської області було припинено здійснення повноважень відповідним органом Пенсійного фонду України, а також зупинені до моменту повернення окупованої території під контроль органів державної влади видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Внаслідок цього позивач, не маючи інших джерел існування, крім пенсії, змушена була звернутися із заявою про взяття на облік та виплату пенсії до іншого територіального органу Пенсійного фонду України - в м. Рівне. Відповідно до довідки від 12.01.2015р. № позивача взято на облік як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, та перебуває за адресою АДРЕСА_1. З січня 2015 року для виплати пенсії позивача поставлено на облік до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області. Саме з цього часу та до грудня 2016 року відповідач нараховував пенсійне забезпечення позивачу та перераховував належні до виплати суми на картковий рахунок, що відкритий в філії - Рівненському обласному управлінні АТ «Ощадбанк». В грудні 2016 року дію вище вказаної довідки було припинено та, у зв'язку з цим, припинено виплату пенсії. Відповідно до довідки від 22.02.2017 року за № позивача знову було взято на облік внутрішньо переміщеної особи з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції за місцем фактичного проживання/перебування: АДРЕСА_2. 23 лютого 2017 року позивач звернулася до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з проханням відновити виплату пенсії. Із змісту відповіді управління пенсійного фонду, викладеного в листі від 07.03.2017р. за №231/10, стало відомо, що з 15.12.2016 року виплату пенсії їй припинено, згідно з листом управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 15.12.2016 № 08-9642 відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» 15.12.2016 скасовано дію довідки від 12.01.2015 № 562000669, виданої на ім'я позивача, на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) за місцем проживання, наданої Державною прикордонною службою України листом від 29.11.2016 №0.64-25706/0/15-16. Фактично, починаючи з 15.12.2016 року ОСОБА_1 не отримує пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Водночас, з відповіді відповідача на її адвокатський запит (лист від 06.04.2017р. за №3701/03, отриманий нею 07.04.2017 року) стало відомо, що окремого рішення про припинення виплати пенсії позивачу не приймалося, а фактично ОСОБА_1 припинено виплату пенсії по втраті годувальника на підставі листа управління праці та соціального захисту населення Рівненської міської ради від 15.12.2016 №08-9642. Вважає рішення відповідача щодо припинення та відмову позивачу у відновленні виплати пенсії протиправними. Просить зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, починаючи з 15 грудня 2016 року відповідно до вимог ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала повністю, просить задовольнити. Представник позивачки -адвокат Самардак К.В. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги та свої письмові пояснення на заперечення до позову підтримала повністю. Зазначила, що рішення Управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому від 15.12.2016 року про скасування дії довідки № від 12.01.2015, не є підставою для припинення виплати пенсії в розумінні ст.49 Закону №1058, а сам факт скасування 15.12.2016 року дії довідки № , свідчить лише про те, що всі наступні після цього скасування рішення відповідних органів повинні бути прийняті виключно з підстав, у спосіб та строки, які передбачені законами України. Просить позов задовольнити та поновити нарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 з 15.12.2016 року відповідно до вимог ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідачем були подані письмові заперечення проти позову, які представник відповідача повністю підтримала в судовому засіданні. Просила в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю. Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, представника відповідача, повно і всебічно з'ясувавши всі докази і обставини в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку Пенсійному фонді України та з 01.08.2014 року отримує пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». ОСОБА_1 постійно проживала та була зареєстрована в м. Краснодон Луганської області. У зв'язку із початком антитерористичних дій на території Луганської та Донецької областей позивач, не маючи інших джерел існування, крім пенсії, звернулася із заявою про взяття на облік та виплату пенсії до іншого територіального органу Пенсійного фонду України - в м. Рівне. Відповідно до довідки від 12.01.2015р. № ОСОБА_1 взято на облік як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, та перебуває за адресою АДРЕСА_1.

З січня 2015 року для виплати пенсії позивача поставлено на облік до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області. В грудні 2016 року дію вище вказаної довідки було припинено та, у зв'язку з цим, припинено ОСОБА_1 виплату пенсії. Відповідно до довідки від 22.02.2017 року за № позивача знову було взято на облік внутрішньо переміщеної особи з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції за місцем фактичного проживання/перебування: АДРЕСА_2. Як зазначено у позовній заяві, ОСОБА_1 з 15.12.2016 року відповідачем припинено виплату пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що визнано представником відповідача у письмових запереченнях. 23.02.2017 року позивач звернулася із заявою до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з проханням відновити виплату пенсії. Відповідно до письмової відповіді № 231/10 від 07.03.2017 р. позивачу повідомлено, що з 15.12.2016 року виплату пенсії їй припинено, згідно з листом управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 15.12.2016 № 08-9642 відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» 15.12.2016 скасовано дію довідки від 12.01.2015 № 562000669, виданої на ім'я ОСОБА_1, на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) за місцем проживання, наданої Державною прикордонною службою України листом від 29.11.2016 №0.64-25706/0/15-16. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення, здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Відповідно ст. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат , порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням. Відповідно ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством. У статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначені підстави припинення та поновлення виплати пенсії. У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції Україниі повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення: створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 46 Конституції України). У своїх запереченнях у якості підстави для припинення виплати пенсії ОСОБА_1 відповідач посилається на постанову КМУ від 08.06.2016 № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», згідно якої у випадку відсутності внутрішньо переміщеної особи за місцем її фактичного проживання,довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи скасовується. Разом з тим, вказаною постановою КМУ не встановлено підстав для припинення виплати пенсії, а також не встановлений обов'язок органів Пенсійного фонду України припинити виплати пенсій через відсутність довідки, виданої згідно з Порядком № 509.

Таким чином, перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений ч.1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Відповідач не вказав, яка з обставин, визначених наведеною нормою вищевказаного Закону стала підставою для припинення позивачці виплати пенсії. Також відповідачем не вказано й будь-якої іншої норми закону, яка б визначала такі підставу припинення виплати пенсії, як скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Суд вважає, що припинення виплати позивачці пенсії у зв'язку зі скасуванням 15.12.2016 р. Управлінням праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому довідки № від 12.01.2015, про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 у зв'язку з її тривалою відсутністю (понад 60 днів) за місцем проживання, суперечить принципам, які закріплені в Конституції України та підставами наведеними в Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Так, за висновками, наведеними в рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 07.10.2009 в Україні як соціальній правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3 Конституції України).

Держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати право громадянина на одержання призначеної йому пенсії незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Право на свободу пересування і вибору місця проживання в межах держави як невідємне право кожної людини закріплено також Загальною Декларацією прав людини 1948 року. Це право, як і інші права і свободи людини, є невідчужуваним, непорушним та не може зазнавати жодних обмежень, зокрема не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками місця мешкання. Отже, відсутність позивачки за місцем проживання не може позбавляти її права на виплату пенсії через впроваджений механізм реєстрації внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ст.1 Конституції України, Україна є правовою державою. Людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (стаття 3 Конституції України).

За приписами ст. 8 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Таким чином, зміна пенсіонером місця проживання не може бути підставою для позбавлення його конституційного права на отримання соціального захисту, а саме, отримання пенсії.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача про зобов'язання відповідача поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1, відповідно до вимог ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підлягають до задоволення починаючи з 15 грудня 2016 року.

Судові витрати віднести на рахунок держави України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 11, 17, 18, 71, 94, 160, 161, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (КОД ЄДРПОУ 4373305) поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, починаючи з 15 грудня 2016 року відповідно до вимог ч.1 ст.47 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Судові витрати віднести на рахунок держави України.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О.В.Панас