Справа № 686/2740/17
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/2740/17

Головуючий у 1-й інстанції: Заворотна О.Л.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

29 червня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Адміністративної комісії виконавчого комітету Хмельницької міської ради на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2017 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Адміністративної комісії виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови.

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області постановою від 12.04.2017 року вказаний позов задовольнив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги в повному обсязі, в свою чергу позивач заперечив проти апеляційної скарги та просив у її задоволенні відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що постановою адміністративної комісії виконавчого комітету ХМР №17 від 02.08.2016, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 154 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51,00 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 03 липня 2016року в парку ім. Чекмана у м. Хмельницькому позивач здійснив вигулювання собаки бійцівської породи без намордника у забороненому місці, чим порушив правила утримання собак, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 154 КУпАП.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями КУпАП, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (стаття 11).

Відповідно до ст. 154 КУпАП, тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях - тягне за собою попередження або накладення штрафу на громадян від одного до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від трьох до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Правил утримання домашніх тварин у м. Хмельницькому, затверджених рішенням 7-ої сесії Хмельницької міської ради від 15.06.2011р. № 6, особи, які утримують домашніх тварин або особи, які супроводжують їх, мають право знаходитись з тваринами поза межами постійного їх утримання (п. 9.1); дозволяється виводити собак за межі квартири, території подвір'я, організацій, підприємств, тощо, лише на повідку з прикріпленим до ошийника номерним індивідуальним знаком (жетоном), а потенційно небезпечних собак та собак, що визнані небезпечними, обов'язково на короткому повідку ( не більше 1,2 м) і в наморднику; особа, яка супроводжує тварину зобов'язана здійснювати вигул собак без повідка лише в місцях та зонах для вигулу тварин, які зазначені відповідними знаками або надписами (окрім собак, породи яких визнані потенційно небезпечними).

Додатком до вказаних Правил затверджено перелік порід потенційно небезпечних собак, зокрема, бультерєр, пітбультерєр.

Згідно довідки Хмельницького обласного осередку ВГО «Кінологічна спілки України» позивач є власником собаки породи англійського стандартного бультер'єра.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обовязок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, для того, що притягнути особу до адміністративної відповідальності необхідна наявність вини відповідної особи у вчиненому правопорушенні, яка підтверджена належними доказами.

Одними із таких доказів, відповідно до статті 251 КУпАП є зокрема, поясненнями свідків стосовно обставин адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та протоколом про адміністративне правопорушення.

Згідно з матеріалами справи, факт вчинення позивачем вказаного правопорушення, підтверджується зокрема показами свідка ОСОБА_5, згідно показів якого, підтверджено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме вигулювання потенційно небезпечної породи собаки без використання намордника.

Крім цього, зазначене також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 05.07.2016 року, згідно якого позивач 03.07.2016р. близько 20год. в м. Хмельницькому, на набережній р. Пд.Буг парку ім. Чекмана (громадське місце) здійснював вигулювання собаки в невідведеному для цього місці, а також без намордника чим порушив ст. 22 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження», п. 1 .4, п. 9.2 рішення 7-ої сесії від 15.06.2011 № 06 «Про затвердження Правил утримання домашніх тварин в м. Хмельницькому.»

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про наявність складу правопорушення в діях позивача, який здійснив вигул собаки потенційно небезпечної породи в громадському місці без застосування намордника, чим порушив вимоги Правил утримання домашніх тварин у м. Хмельницькому, затверджених рішенням 7-ої сесії Хмельницької міської ради від 15.06.2011р. № 6, за що відповідно статті 154 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових, доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У ч. 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, стосовно того, що відповідачем не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ст. 154 КУпАП, оскільки відповідач на відміну від позивача у встановлений ст. 69,71,72 КАС України спосіб довів, обставин на які посилався, а тому підстави для скасування оскаржуваних протоколу та постанови та як наслідку задоволення позовних вимог відсутні.

При цьому колегія суддів не бере до уваги доводи позивача стосовно того, що оскільки він є власником собаки, яка відповідно до вказаної довідки є собакою породи "англійського стандартного бультер'єра", а не "бультер'єра", а тому дія вказаних правил на нього не розповсюджується, що свідчить про відсутність в його діях ознак адміністративного правопорушення .

Колегія суддів вважає такі доводи позивача безпідставними, оскільки назва породи "бультер'єр" є родовим поняттям, тобто більш ширшим поняттям та відноситься до всіх собак які відносяться до породи "бультер'єр" ніж порода "англійського стандартного бультер'єра", яка є різновидом породи "бультер'єра", обидві вказані породи собак, належать до Групи 3 "Тер'єри" та Секції 3 "Буль-тип".

Не кожен "бультер'єр" є "англійським стандартним бультер'єром", але кожен "англійським стандартним бультер'єром" є "бультер'єром", а тому положення зазначених вище Правил визначаючи заборону вигулу "бультер'єрів", фактично і автоматично забороняють вигул і "англійських стандартних бультер'єрів".

Згідно статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Адміністративної комісії виконавчого комітету Хмельницької міської ради задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Хмельницької міської ради відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 червня 2017 року .

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7