Справа № 2-а-14098/11
Суддя: Спінчевська Н. А.
Дата ухвалення: 2011-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 грудня 2011 року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника третьої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, третя особа публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», про визнання дій неправомірними, скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2011 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до Ленінського районного суду з адміністративним позовом до Ленінського ВДВС про визнання дій неправомірними, скасування постанови.

В обґрунтування своїх вимог позивачі вказували на те, що 24 квітня 2009 року головним державним виконавцем Ленінського ВДВС Миколаївського МУЮ ОСОБА_4 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом, виданим 22.04.2009 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу про звернення стягнення на нежитловий обєкт, розташований за адресою: м.Миколаїв, вул..Кірова, 107а/1, що належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в рахунок погашення заборгованості у сумі 1119746, 10 грн. на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк ». 26 травня 2009 року головним державним виконавцем Корець С.В. було складено акт опису й арешту майна та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_2. Згідно висновку експерта вартість нерухомого майна становить 1231765 грн. 13 жовтня 2009 року у звязку з тим, що перші торги не відбулися головним державним виконавцем Корець С.В. була проведена переоцінка нерухомого майна, яка склала 1219447, 35 грн., про що було складено акт переоцінки майна. Оскільки другі прилюдні торги також не відбулися у звязку з відсутністю покупців було запропоновано ПАТ «ПУМБ» до 17 серпня 2010 року вирішити питання щодо залишення за собою непроданого майна. 03.11.2010 року у звязку з відсутністю бажання стягувача залишити за собою непродане майно, виконавче провадження було завершено та виконавчий документ повернуто стягувану.

19 вересня 2011 року їм стало відомо про те, що 07.02.2011 року старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС ОСОБА_4 було знову відкрито виконавче провадження за цим же виконавчим написом, та отримавши копію постанови дізналися, що знову накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, в тому числі на нежитлові приміщення, що належать їм на праві власності.

Посилаючись на те, що державним виконавцем з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження за виконавчим написом нотаріуса від 22.04.2009 року, в тому числі накладено арешт на все майно, просили суд визнати такі дії державного виконавця неправомірними, скасувати постанову державного виконавця від 07.02.2011 року про відкриття виконавчого провадження, зобовязати Ленінський відділ ДВС знати арешт з нерухомого майна.

В судове засідання позивачі не зявилися. Про час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечував щодо вимог позову, посилаючись на те, що державним виконавцем Ленінського ВДВС правомірно відкрито виконавче провадження.

Заслухавши пояснення представника третьої особи, вивчивши і оцінивши в сукупності наявні у справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

На виконанні в Ленінському відділі ДВС ММУЮ знаходиться виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу про звернення стягнення на нежитловий обєкт, розташований за адресою: м.Миколаїв, вул.Кірова,107-А/1, який на підставі іпотечного договору позивачами 09.04.2008 року передано в іпотеку публічному акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк» .

Як слідує з матеріалів справи постановою Ленінського відділу ДВС від 03.11.2010 року було закінчене виконавче провадження щодо примусового виконання даного виконавчого напису нотаріуса у звязку з відмовою Банку залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення, та виконавчий напис повернуто стягувачеві на підставі п.3 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».

7 лютого 2011 року старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження щодо виконання вказаного вище виконавчого напису нотаріуса та накладено арешт на нежитловий обєкт, належний на праві власності позивачам.

У відповідності до ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла до 8 березня 2011 року) реалізація арештованого майна, за винятком майна, вилученого за законом з обігу та зазначеного в частині восьмій статті 55 цього Закону, здійснюється спеціалізованими організаціями, які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між Державною виконавчою службою та спеціалізованими організаціями шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах.

Якщо передане торговельним організаціям майно не буде продано протягом двох місяців, воно підлягає переоцінці. Державний виконавець переоцінює майно в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі коли в місячний строк після переоцінки майно не буде продано, державний виконавець повідомляє про це стягувача і пропонує йому вирішити питання щодо залишення за собою непроданого майна.

Якщо стягував у 15-денний строк письмово не заявить про своє бажання залишити за собою непродане майно, арешт з майна знімається воно повертається боржникові, а виконавчий документ у разі відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, повертається стягувачеві без виконання.

Згідно з п.3 ч.1 ст.40 вказаного Закону виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не проводилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення, одержати певні предмети, що повинні бути передані йому від боржника згідно з рішенням.

При цьому повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої цієї статті, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання в межах строків, встановлених статтею 21 цього Закону.

Таким чином, з викладеного слідує, що старшим державним виконавцем Ленінського відділу ДВС ММУЮ ОСОБА_4 було правомірно відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, а також накладено арешт на нерухоме майно боржників, а відтак підстави для задоволення їх позову відсутні.

Одночасно суд вважає за можливе поновити позивачам строк на звернення до суду з даним позовом, як такого, що пропущено з поважних причин, оскільки з матеріалів справи вбачається, що про винесену постанову позивачам стало відомо лише у вересні 2011 року.

Керуючись ст.ст.104, 122, 160, 161, 163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В адміністративному позові ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про визнання дій неправомірними, скасування постанови відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 3 жовтня 2011 року про зупинення стягнення на підставі виконавчого провадження № 24710169 від 7 лютого 2011 року, відкритого на підставі виконавчого напису від 22 квітня 2009 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Н.А. Спінчевська