Справа № 826/10471/16
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2017-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

07 липня 2017 року № 826/10471/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
додержавної податкової інспекції у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.06.2016 №,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.06.2016 №.

Позовні вимоги мотивовано тим, що згідно законодавства, чинного станом на час укладення правочину дарування квартири, отриманий подарунок оподатковувався у розмірі 5%, що передбачено пп. 174.2.2 п. 174.2 ст. 174 Податкового кодексу України. Тобто, з вказаного правочину мав бути сплачений податок у розмірі 28 000 грн., а не 94 956,4 грн. Також позивачем зазначено, що саме під час оформлення договору дарування нею було передано приватному нотаріусу Турчак С.М. кошти на сплату податку з доходів фізичних осіб у сумі 28 000 грн., яка зобов'язалась їх сплатити.

Відповідач яку свого представника у судове засідання не забезпечив, заперечень проти позову не надав, з огляду на що розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1, як обдаровуванню, та громадянкою Республіки Білорусь ОСОБА_4, як дарувальником, укладено нотаріально засвідчений договір дарування квартири від 25.06.2014, згідно з умовами якого обдарованій передано безоплатно у приватну власність квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 81,5 кв.м. Оціночна вартість квартири 560 000,00 грн.

Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі головного управління Державною фіскальною службою у місті Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником податку - фізичною особою ОСОБА_1 - за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, за результатами чого складено акт від 10.06.2016 №5293/26-51-13-06/НОМЕР_1.

В акті перевірки зазначено, що ОСОБА_1 не подавала податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік, хоча нею отримано дохід у розмірі 560 000,00 грн. у вигляді спадщини (подарований) від фізичної особи, яка не є членом сім'ї першого ступеня споріднення.

За результатами перевірки зроблено висновок про порушення ОСОБА_1 пп. 174.2.3 п. 174.2, п. 174.3, ст. 174, п. 167.1 ст. 167, п. 176.1 ст. 176, ст. 36 Податкового кодексу України, а саме: не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету податку з доходів фізичних осіб за 2014 рік у вигляді спадщини в сумі 94 956,40 грн.; пп.49.18.5 п. 49.18 ст. 49, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України, а саме: не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік.

На підставі викладеного, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.06.2016 №, яким ОСОБА_1 нараховано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 94 956,40 грн. та штрафних санкцій у розмірі 23 909,10 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані позивачем докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Платниками податку, зокрема, є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи (пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України).

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, зокрема, включається дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом (пп. 164.2.10 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України).

В даному випадку позивачем отримано у 2014 році дохід у вигляді подарунка (квартири) вартістю 560 000,00 грн., згідно укладеного договору дарування від 25.06.2014.

Відповідно, позивачем мали бути виконані вимоги пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України щодо подачі податкової декларації за отримані у 2014 році доходи до 01.05.2015, що позивачем зроблено не було. Необхідність виконання вказаного обов'язку позивачем не заперечується.

Згідно п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Згідно п. 167.2 ст. 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування щодо доходу, нарахованого як доходи в інших випадках, прямо визначених відповідними нормами цього розділу.

У силу пп. 174.2.2 п. 174.2 ст. 174 Податкового кодексу України, об'єкти спадщини оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу, вартість будь-якого об'єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення.

Оподаткування доходу, отриманого платником податку як дарунок (або в результаті укладення договору дарування) від фізичних осіб. Кошти, майно, майнові чи немайнові права, вартість робіт, послуг, подаровані платнику податку, оподатковуються згідно з правилами, встановленими цим розділом для оподаткування спадщини (п. 174.6 ст. 174 Податкового кодексу України).

Позивачем не надано ні контролюючому органу, ні суду доказів наявності першого ступеня споріднення з дарувальником ОСОБА_4, тому подарунок має оподатковуватися за ставкою 5%, згідно п. 167.2 ст. 167 Податкового кодексу України.

В оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні, а також в акті перевірки при визначенні розміру податку міститься посилання на загальне правило п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, яке передбачає 15% ставку оподаткування.

Будь-які пояснення щодо незастосування спеціальної ставки п. 167.2 ст. 167 Податкового кодексу України в акті перевірки відсутні, пояснень щодо підстав визначення розміру оподатковуваного доходу контролюючий орган не надав.

За таких обставин суд погоджується з позивачем щодо безпідставності застосування до доходу позивача 15% ставки податку, що є підставою для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в частині зайво нарахованого податку.

Згідно п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно, контролюючим органом нараховано завищені штрафні санкції з завищеної суми донарахованого податку з доходів фізичних осіб.

5% від 560 000,00 грн. дорівнює 28 000,00 грн.; 25% від 28 000 грн. дорівнює 7 000,00 грн., відповідно, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 24.06.2016 № підлягає скасуванню в частині суми зайво нарахованого податку з доходів фізичних осіб в розмірі 66 956,40 грн. (94 956,40 грн. - 28 000,00 грн.), а також в сумі зайво нарахованих штрафних санкцій в розмірі 16 909,10 грн. (23 909,1 грн. - 7 000 грн.).

Доводи позивача про факт утримання нотаріусом Турчак С.М., як податковим агентом, під час оформлення договору дарування коштів на сплату податку з доходів фізичних осіб у сумі 28 000,00 грн. належними та допустимими доказами не підтверджено, зокрема, позивачем не надано суду відповідної первинної документації на підтвердження сплати податку.

Згідно з підпунктом 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані, зокрема, своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок (підпункт "а" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України).

Як вбачається зі змісту акту перевірки (стр. 4) державною податковою інспекцією у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві відображено факт звернення контролюючого органу до приватного нотаріуса Турчак С.М. (податкового агента), якою посвідчено договір дарування квартири від 25.06.2014, якою повідомлено, що сума фактично утриманого податку з доходів ОСОБА_1 за результатами вказаної операції ставить « 0,00 грн.».

Відтак, фактично податкові зобов'язання за результатами вказаної операції з дарування квартири шляхом сплати податку з доходів фізичних осіб у розмірі 5% позивачем не виконано (суду не доведено), тобто наявними у матеріалах справи доказами підтверджено порушення позивачем податкової дисципліни, внаслідок чого в останньої продовжує існувати обов'язок зі сплати податку на прибуток, а тому оскаржуване податкове-повідомлення рішення в частині вірного нарахування суми податкового зобов'язання є обґрунтованим та підлягає сплаті позивачем.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 24.06.2016 № в частині нарахування ОСОБА_1 податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 66 956,40 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 16 909,10 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.