Справа № 337/1503/17(2-а/337/131/2017)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 червня 2017 рокусправа № 337/1503/17(2-а/337/131/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України м.Запоріжжя,на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 26 травня 2017 року у справі №337/1503/17 за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 05.05.2017 року звернувся до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з позовом до Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України м.Запоріжжя, в якому просив:

- визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного УПФУ м.Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії за віком,

- зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, з урахуванням різниці, що була виплачена раніше за період з 20.04.2017 року.

Постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 26 травня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України м.Запоріжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі ч.2 ст.40 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язано Правобережне об'єднане управління пенсійного фонду України м.Запоріжжя призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2014, 2015, 2016 р.р.), починаючи з 20.04.2017 року, з урахуванням різниці, що була виплачена.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Пунктом 3 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2.

Постанова Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 26 травня 2017 року прийнята у порядку скороченого провадження за результатом розгляду справи, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 183-2 КАС України, а тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути зазначену справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2000 року отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

09.11.2012 року позивачу виповнилось 60 років, та з 10.11.2012 року він набув право на пенсію за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

18.04.2017 року позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком, в якому крім того просив при призначенні йому пенсії застосувати показник середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (а.с.9).

Як вбачається з листа Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України м.Запоріжжя від 03.05.2017 року, ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії (а.с.10).

Не погодившись з рішенням пенсійного органу щодо розрахунку пенсії, ОСОБА_1 оскаржив його до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки позивач звернувся до відповідача у 2017 році за призначенням іншого виду пенсії за іншим законом, то при її обчисленні має застосовуватися середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2014, 2015, 2016 роки, як це передбачено ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі по тексту - Закон №2262) встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до статті 1-1 Закону №2262 законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту - Закон №1058) та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 7 Закону №2262 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Частиною першою статті 9 Закону №1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Законом №1058 не регулюються порядок призначення, розміру та виплати пенсій за вислугу років особам офіцерського складу.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058 встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону №1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058.

Проте, ОСОБА_1 призначено в 2017 році інший вид пенсії за іншим законом.

Так, ОСОБА_1 в 2000 році вперше було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058 позивач звернувся у квітні 2017 року вперше.

Крім того, після звільнення зі служби позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Такий правовий висновок щодо застосування зазначених норм права викладений у постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, який, відповідно до приписів статті 244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні відповідних норм права.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що перерахунок призначеної пенсії має бути здійснений з 20.04.2017 року, тобто з дати призначення позивачу пенсії за віком.

Проте, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції помилково визнано

протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі ч.2 ст.40 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язано пенсійний орган призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком у відповідному розмірі, оскільки, як зазначалось вище, позивачу за його заявою пенсія за віком вже призначена з 20.04.2017 року, та позовні вимоги ОСОБА_1 стосувались лише перерахунку пенсії за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2014, 2015, 2016 р.р.). А тому в цій частині рішення суду першої інстанції належить змінити.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Правобережним об'єднаним управлінням пенсійного фонду України м.Запоріжжя не доведено правомірність застосування при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову, але із помилковим застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до частини десятої статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись статтями 160, 167, 183-2, 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України м.Запоріжжя на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 26 травня 2017 року у справі №337/1503/17 задовольнити частково.

Постанову Правобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України м.Запоріжжя на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 26 травня 2017 року у справі №337/1503/17 змінити.

В абзаці другому постанови слова «щодо відмови в призначенні» замінити словами «щодо відмови в перерахуванні».

В абзаці третьому постанови слова «призначити та виплачувати» замінити словами «перерахувати та виплачувати».

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак