Справа № 623/1130/16-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 червня 2017 року м. Київ К/800/19591/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13 квітня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ізюмського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13.04.2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.05.2017 року залишено без задоволення заяву Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Ізюмського ОУПФУ.

У касаційній скарзі Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким направити справу на новий розгляд.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Судами встановлено, що постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08.06.2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Ізюмського ОУПФУ про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку розміру пенсії державного службовця. Зобов'язано Ізюмське ОУПФУ провести позивачу перерахунок пенсії з 1 травня 2016 року відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, в зв'язку з підвищенням посадових окладів державних службовців на підставі довідки виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області від 25.05.2016 року № 1941, виходячи з розрахунку 80% від заробітної плати відповідної посади працівника, та здійснити відповідні виплати з врахуванням раніше проведених виплат. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Ізюмського ОУПФУ на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 551,20 грн. В задоволенні решти частини позовних вимог позивачу відмовлено.

Вищезазначена постанова від 08.06.2016 року набрала законної сили.

На адресу Ізюмського ОУПФУ надійшов лист Виконавчого комітету Ізюмської міської ради, в якому зазначено, що довідка від 25.05.2016 року за № 1941 є недійсною та додано нову довідку про складові заробітної плати, що подається для перерахунку пенсії від 25.01.2017 року за № 246.

Відповідач, вважаючи нововиявленою обставиною факт визнання недійсною довідки про складові заробітної плати, що подається для перерахунку пенсії від 25.05.2016 року за № 1941 на підставі якої прийнято судове рішення від 08.06.2016 року, звернувся до суду першої інстанції з заявою про перегляд постанови Ізюмського міськрайонного суду від 08.06.2016 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 245 КАС України , постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Виходячи з викладеного, нововиявленими слід вважати обставини, які об'єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов'язковою.

При цьому, нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов'язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Заявник в якості нововиявленої обставини послався на лист Виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 26.01.2017 року № 264, в якому зазначено, що довідка від 25.05.2016 року за № 1941 є недійсною та надодано нову довідку про складові заробітної плати від 25.01.2017 року за № 246., вважаючи, що вказані обставини є нововиявленою обставиною, які спростовують висновки постанови Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08.06.2016 року.

Проте, вищезазначені обставини мали місце після набрання постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08.06.2016 законної сили, а отже, не можуть бути визнані нововиявленими обставинами, які існували в об'єктивній дійсності на момент ухвалення судового рішення.

З огляду на зазначене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що обставина, на яку посилається відповідач як на підставу перегляду судового рішення, не є нововиявленою в розумінні положень законодавства.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення заяви Ізюмського ОУПФУ про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, оскільки зазначені заявником обставини не містять в собі ознак нововиявлених.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті -пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13 квітня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ізюмського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя В.Ф. Мороз