Справа № 495/3885/15-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 р.м. ОдесаСправа № 495/3885/15-а

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Заверюха В.О.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Бітова А.І.

За участю: секретаря - Недашковської Я.О.

представника відповідача - Галінської О.О. (довіреність від 28.02.2017 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про скасування протоколу та постанови,-

В С Т А Н О В И В:

11.06.2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати протокол Серії АС №102, складений 29.04.2015 року, постанову адміністративної комісії Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради №22/10-15 від 02.06.2015 року про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 150 КУпАП України, оскаржуваний протокол складено з порушенням встановленого порядку, а тому такий протокол та постанова є протиправними та підлягають скасуванню.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 8 вересня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 23 лютого 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 липня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 8 вересня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій та направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції вказав на те, що судами не надано правової оцінки доводам позивача з питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення посадовими особами КП «Автотранссервіс» та не встановлено чи являються ці особи уповноваженими особами Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, які наділені повноваженнями на складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 150 КУпАП у розумінні ст. 255 КУпАП, оскільки встановлення вказаних обставин може вплинути на висновки судів щодо додержання відповідачем порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Під час нового розгляду справи, постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2017 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Вказаний висновок суду ґрунтується на тому, що, оскільки позивач не виконав вимоги Закону щодо укладання договору на житлово-комунальні послуги, накладення адміністративного стягнення за це порушення відбулось обґрунтовано, уповноваженими особами, які встановлюють наявність факту вчинення адміністративного правопорушення, а також уповноважені накладати адміністративне стягнення, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Разом з цим, суд першої інстанції вказав на те, що не підлягають задоволенню і вимоги позивача про скасування протоколу про адміністративне правопорушення, враховуючи те, що цей протокол є відповідним документом, який фіксує факт виявленого порушення, не створює певних правових наслідків для особи, стосовно якої він складений, а отже не порушує права та інтереси позивача у розумінні адміністративного процесуального законодавства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а отже апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Зазначені положення Закону кореспондуються із приписами п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, згідно яких власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний, зокрема, укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення 02.06.2015 року Адміністративною комісією Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради винесено постанову №22/10-15 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 51 грн.

Вищезазначене порушення полягає у тому, що позивачем не укладено договір на надання житлово-комунальних послуг, а саме договір на вивіз твердих побутових відходів, чим порушено правила користування приміщеннями житлових будинків.

Відповідно до ст. 150 КУпАП порушення правил користування жилими приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових кліток, ліфтів, під'їздів, придомових територій, порушення правил експлуатації жилих будинків, жилих приміщень та інженерного обладнання, безгосподарне їх утримання, а також самовільне переобладнання та перепланування жилих будинків і жилих приміщень, використання їх не за призначенням, псування жилих будинків, жилих приміщень, їх обладнання та об'єктів благоустрою - тягнуть за собою попередження або накладення штрафу на громадян від одного до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, оскільки правилами користування приміщеннями житлових будинків, прямо передбачений обов'язок власника укладати договори на надання житлово-комунальних послуг, цей обов'язок позивач не виконав, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість адміністративного стягнення та відсутність підстав для скасування постанови про застосування до позивача штрафу.

Разом з цим, суд першої інстанції вірно врахував ту обставину, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 13.12.2012 року №855 посадові особи КП «Автотранссервіс» в особі начальника комунального підприємства, начальника дільниці «Саночистки», інспекторів по укладанню договір КП «Автотранссервіс», уповноважені складати протоколи про адміністративні правопорушення за порушення правил складування, зберігання, розміщення, транспортування, утилізації, ліквідації та використання відходів.

Так, згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вчинення вказаного порушення зафіксовано у відповідному протоколі ОСОБА_4 інспектором КП «Автотранссервіс» з укладення договорів з населенням, тобто уповноваженою особою щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення за порушення правил складування, зберігання, розміщення, транспортування, утилізації, ліквідації та використання відходів.

Водночас, судом першої інстанції надано правильну правову оцінку позовним вимогам позивача щодо протиправності протоколу про адміністративне правопорушення та суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вказаний протокол є документом, який фіксує факт виявленого порушення, не створює певних правових наслідків для особи, стосовно якої він складений, а отже не порушує права та інтереси позивача у розумінні адміністративного процесуального законодавства та підстави для його скасування у зв'язку із зверненням особи із відповідними позовними вимогами відсутні.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач не виконав вимоги Закону щодо укладання договору на житлово-комунальні послуги, ці порушення підтверджується належними засобами доказування та не спростовується позивачем, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що накладення адміністративного стягнення відбулось обґрунтовано, уповноваженими особами щодо встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству та доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст ухвали складено та підписано 03.07.2017 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

А.І. Бітов