Справа № 266/716/17
Суддя: Курбанова Н. М.
Дата ухвалення: 2017-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/716/17
Провадженя№ 2-а/266/93/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2017 року м.Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Курбановой Н.М.,

при секретарі Шишхановій К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції м. Маріуполя про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 13.02.2017 року поліцейським патрульної поліції була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 850632 за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Дану постанову позивач вважає незаконною, виходячи з наступного. 13 лютого 2017 року приблизно о 18 годині 35 хвилин рухаючись по проспекту Миру біля будинку 69, у автомобілі Volkswagen transporter компютер видав аварійну ситуацію, та показував сигнал «аварійна ситуація», у звязку із чим він був вимушений зробити зупинку у зоні дії знаку «зупинку заборонено». Під час вимушеної зупинки ним не було створено аварійної ситуації. Зупинку було зроблено біля парковки, з якої виїжджав автомобіль, на місце якого він збирався заїхати та виправити несправності у автомобілі, проте до нього підійшов інспектор роти №2 батальйону УПП ДПП в м. Маріуполь, лейтенант поліції ОСОБА_2 та почав складати постанову у справі про адміністративне правопорушення. На його пояснення чому саме він зробив зупинку та на той факт, що в нього несправний автомобіль, і він вимушений був зробити зупинку, він ніяк не відреагував. У звязку із тим, що ним було зроблено вимушену зупинку, через несправність автомобілю, під час якої він ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, ним не було порушено Правила дорожнього руху. Дане адміністративне правопорушення було розглянуто та винесено щодо нього, а постанова складена із порушенням вимог статей 122, 245, 268, 279, 283 КУпАП, а тому позивач просить скасувати постанову АР № 850632 по справі про адміністративне правопорушення від 13.02.2017 року та закрити провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути у його відсутність, позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 до відкритого судового засідання не з'явилася, але надала письмові заперечення, згідно яких просила розглянути справу без її участі, відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивач жодного доказу на обґрунтування своєї позиції не надав, а відповідачем наданий диск із записом факту здійснення позивачем адміністративного правопорушення та правомірності винесення постанови. Також позивачем було ввімкнено аварійну сигналізацію, але водієм не було виконано жодної з вимог ПДР у разі вимушеної зупинки, що вказує на відповідне адміністративне правопорушення. Доводи позивача, щодо місце розгляду справи, спростовуються рішенням Конституційного суду України від 26.05.2015 року та статтею 222 КУпАП. Крім того, позивач не спростував той факт, що його права, передбачені ст. 268 КУпАП, йому були розяснені та позивач не заявляв жодного клопотання, в тому числі про необхідність виклику захисника.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволення адміністративного позову слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, постановою серії АР № 850632 від 13.02.2017 року, винесеною інспектором роти № 2 батальйону УПП ДПП в м. Маріуполі, лейтенантом поліції ОСОБА_2, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП, у вигляді штрафу 255 грн.

Даною постановою, зазначено, що водій ОСОБА_1 13 лютого 2017 року о 18 год. 35 хв., керуючи транспортним засобом «Volkswagen transporter», номерний знак НОМЕР_1, рухаючись у м. Маріуполі по пр. Миру, буд. 69, порушив вимогу дорожнього знаку 3.34 «зупинку заборонено», а саме здійснив зупинку в зоні його дії, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд не приймає до уваги ствердження позивача про те, що нібито відповідачем при здійсненні процедури притягнення його до відповідальності були допущені порушення закону, з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

«Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

В ч.2 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395зазначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене частинами першою, другою і третьою статті 122 виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Рішенням Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що «притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних вище випадках фактично відбувається у скороченому провадженні, "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

За умовами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський одразу виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, без складання протоколу.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, інспектором патрульної поліції в межах правового кола і не порушуючи норм процесуального права було прийнято рішення стосовно винесення відносно позивача постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Також доводи позивача щодо позбавлення його можливості скористатися у повному обсязі правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, не підтверджені жодними доказами.

Крім того, судом в порядку дослідження доказів, було оглянуто відеофіксацію, вчинену інспектором роти № 2 батальйону УПП ДПП в м. Маріуполі 13.02.2017 року, з якої вбачається, що водій транспортного засобу - «Volkswagen transporter», номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_1, дійсно здійснив зупинку транспортного засобу в порушення вимоги дорожнього знаку 3.34 «зупинку заборонено», про що сам свідчив. І тому суд не бере до уваги посилання позивача на вимушену зупинку автомобіля через його технічну несправність, оскільки крім ввімкненої аварійної світлової сигналізації ОСОБА_1, не було дотримано вимог п. 9.10 ПДР, згідно якої разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м. до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м. поза ними, у разі вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.

Крім того, жодного висновку сертифікованого спеціаліста про наявність помилки, яку видав бортовий компютер автомобіля, суду не надано. Не надано позивачем і доказу його звернення до сертифікованої СТО для ремонту автомобіля.

Таким чином, суд доходить до висновку, що інспектором роти № 2 батальйону УПП ДПП в м. Маріуполі, лейтенантом поліції ОСОБА_2 були враховані всі обставини, що підлягають з'ясуванню, а саме було виявлено правопорушення, було встановлено, що зупинку транспортного засобу здійснив саме водій транспортного засобу - «Volkswagen transporter», номерний знак НОМЕР_1, було надано правову, законну кваліфікацію неправомірним діям ОСОБА_1, та доходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необґрунтований та задоволенню не підлягає.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 2, 9-10, 17, 69-71, 117-118, 158-163, 171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі про скасування постанови від 13.02.2017 року серія АР № 850632, винесену інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Маріуполі, лейтенантом поліції ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 255 грн. 00 коп. - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Курбанова Н. М.