Справа № 583/1463/17
Суддя: Ковальова О. О.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/1463/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді КОВАЛЬОВОЇ О.О.

при секретарі ШАМІЛАДЗЕ В.В.

з участю осіб, що беруть участь у розгляді справи: позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, представника відповідача ДМІТРІЄВОЇ В.В., з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Камертон», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Охтирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

12.06.2017 року до суду звернувся позивач. Вимоги мотивував тим, що в березні 2002 року йому була призначена пенсія за вислугою років. З 01.04.2015 року виплата пенсії припинена в зв'язку з роботою у органах місцевого самоврядування. З жовтня 2016 року нарахування пенсії відновленно в зв'язку з досягненням пенсійного віку.

Посилаючись на необґрунтованість переведення на інший вид пенсії та перерахунок розміру пенсії, застосувавши показники заробітної плати за 2001 рік, який було враховано при призначенні попереднього виду пенсії - за вислугою років, позивач просив: визнати протиправними дії Охтирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників галузі економіки України в сумі 1197,91 грн. за 2007 рік при призначенні йому пенсії; зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за віком із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за три календарні роки, які передують року призначення пенсії, тобто за 2013-2015 року.

Зобов'язати Охтирське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Сумської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за віком із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, за три календарних років, які передують року призначення пенсії, тобто за 2013, 2014 та 2015 роки.

Позивач та його представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

В судовому засіданні представник відповідача заперечила проти задоволення позовних вимог, просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що пропущено строк для звернення з позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши надані сторонами докази на свої доводи і заперечення, оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини:

Встановлено, що ОСОБА_1 перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України та отримував пенсію за вислугою років з 13.03.2002 року по 01.09.2016 року.(а.с.21)

15.09.2016 ОСОБА_1 звернувся до Охтирського об»єднаного управління Пенсійного Фонду України Сумської області з заявою про перерахунок пенсії.(а.с.22)

З матеріалів пенсійної справи вбачається, що ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Для обчислення пенсії врахована заробітна плата за період з 01.07.2000 року по 31.08.2016 року, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становить 1436,79 грн, коефіцієнт заробітної плати становить 1199,41 грн. Страховий стаж складає 41 рік 5 місяців 24 дні, коефіцієнт стажу становить 0,55913.(а.с.29-68)

26.05.2017 листом № Г-67 відповідач повідомив позивача про те, що перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2014-2016 роки підстав не має.(а.с.4)

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно приписам ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Суд критично відноситься до заперечень Охтирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно вимог ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В ч.1 ст. 2 КАС України зазначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Andrejeva v. Latvia» (п.77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачам вимогам.

У справі «Будченко проти України» (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також нагадав, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Таким чином суд, оцінює фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

За приписами ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування; 3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

Згідно із ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з днем досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державні пенсійне страхування» при перерахунку пенсії застосовується показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначенні (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії або середня заробітна плата (дохід в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують рокам звернення за перерахунком пенсії у випадку, якщо пенсіонер продовжував працювати те набув не менше як 24 місяці страхового стажу.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно зі ст. 7 цього Закону військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

У ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватись заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З матеріалів пенсійної справи № 155869 вбачається, що ОСОБА_1 виплата пенсій за вислугою років була припинена 31.03.2015 року, а з 01.09.2016 року знято з обліку. З 15.09.2016 року позивачу нараховується та виплачується пенсія за віком, тому твердження відповідача, про те що позивач переведений з одного виду пенсії на інший є хибним, оскільки його було знято з обліку ПФУ та припинено виплату пенсії за вислугою років.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Таким чином, призначення пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2001 рік є неправомірним, оскільки позивачу призначено пенсію за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший. Тому, при обчисленні ОСОБА_1 пенсії за віком Охтирське об»єднане управління Пенсійного Фонду України Сумської області повинно було застосувати заробітну плату в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за три календарних роки, які передують року призначення пенсії, тобто за 2013,2014,2015.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що дії та рішення відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати в сумі 1197,91 грн за 2007 рік при призначенні пенсії ОСОБА_1, є не правомірними і не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права.

Суд знаходить обґрунтованими доводи представника позивача щодо строків позовної давності, оскільки ОСОБА_1 про порушення його права стало відомо у лише травні 2017 року, а отже ним дотримано визначений ст. 99 КАС України строк для звернення до суду за захистом своїх прав. /а.с. 4/

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі ст.ст. 19, 22, 46, 144 Конституції України, Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування», ст.ст. 1, 2, 15, 16, 18, 71, 72, 86, 94, 162, 171 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Охтирського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії- задовольнити.

Визнати протиправними дії Охтирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників галузі економіки України в сумі 1197,91 грн. за 2007 рік при призначенні пенсії ОСОБА_1.

Зобов»язати Охтирське об»єднане управління Пенсійного Фонду України Сумської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за віком із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за три календарні роки, які передують року призначення пенсії, тобто за 2013-2015 роки.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Охтирського об»єднаного управління Пенсійного Фонду України Сумської області сплачений ним судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Охтирський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк із дня її проголошення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області О.О. КОВАЛЬОВА

Повний текст постанови суду виготовлений 03.07.2017 року