Справа № 562/2430/17
Суддя: Чорний І. А.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 562/2430/17
У Х В А Л А

06.07.2017 року м.Здолбунів

Суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області розглянувши заяву позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Уїздецької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання протиправним, незаконним рішення сільської ради, недійсним свідоцтва про право власності, витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Здолбунівського районного суду Рівненської області знаходиться вказана цивільна справа.

06 липня 2017 року позивачі подали до суду заяву про забезпечення позову, в якій просили забезпечити позов шляхом накладення арешту на будинковолодіння № 32 по вул. Комарівка-2, с. Кунин Здолбунівського району Рівненської області, яке зареєстроване за ОСОБА_3 та заборонити останньому проводити відчудження зазначеного майна, так як невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши заяву, матеріали справи, суддя прийшов до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Положеннями ч.1 статті 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або інших осіб.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, позивачі зазначили, що будинковолодіння належить ОСОБА_3, який є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, тому у суду немає правових підстав для задоволення заяви про накладення арешту.

Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову слід відмовити за безпідставністю.

Згідно з абзацом 3 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" за змістом ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, а також про його скасування, проте ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.151-153, 210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Уїздецької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання протиправним, незаконним рішення сільської ради, недійсним свідоцтва про право власності, витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Ухвала оскарженню не підлагає.

Суддя І.А.Чорний