Справа № 812/1698/16
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шембелян В.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року справа №812/1698/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів : головуючого судді Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., при секретарі Борисові А.А., за участю представника позивача ОСОБА_2. представника відповідача ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2017 року у справі № 812/1698/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецьке управління екскавації до державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

ВСТАНОВИВ :

30 грудня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов з вимогами про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 07.12.2016 № № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 щодо нарахування податкового зобовязання з орендної плати за землю за період з травня 2014 року по квітень 2016 року та штрафних санкцій за несвоєчасну сплату вказаного податку, які складені на підставі акту перевірки від 21.10.2016 № 161/12-14-12-03/34596496.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що земельна ділянка, яка знаходиться в оренді у ТОВ Сєвєродонецьке управління екскавації на підставі договору оренди землі від 04.09.2007, розташована у м. Сєвєродонецьку, яке входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

З урахуванням вищенаведеного, з посиланнями на Податковий кодекс України, Закон України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції (№1669), розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р на позивач просив суд визнати протиправними та скасувати вказані повідомлення-рішення, оскільки позивача в силу Закону України №1669 було звільнено від сплати орендної плати за землю в цей період.

Позивач заявив про це право шляхом подання до податкового органу уточнюючих декларацій в 2016 році.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2017 року у справі № 812/1698/16 позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано: - податкове повідомлення-рішення форми Р № НОМЕР_3 від 07.12.2016 щодо сплати грошового зобов'язання за платежем орендна плата з юридичних осіб у сумі 110709,58 грн. (з них сума основного боргу - 88063,66 грн., штрафних санкцій -22015,92 грн.); - податкове повідомлення-рішення форми Ш № НОМЕР_2 від 07.12.2016 - щодо застосування штрафу за порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 20 % у сумі 2138,84 грн.; - податкове повідомлення-рішення форми Ш № НОМЕР_1 від 07.12.2016 - щодо накладення штрафу за порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 10 % у сумі 1180,30 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ДПІ у м. Сєвєродонецьку винесено оскаржувані податкові повідомлення рішення правомірно та не порушено жодних вимог ПКУ. Відповідно до статті 10 Закону № 1669 визначено, що єдиним належним та достатнім документом, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. Відповідач, наголошує, що сертифікат ТПП до ДПІ не надавався та, як вбачається з матеріалів справи, в суд не надавався також. Отже факт форс-мажорних обставин не підтверджено.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити. Проти чого заперечував представник позивача, який вважав рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецьке управління екскавації, , є юридичною особою, зареєстровано за адресою: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 70 (а.с.7-9,26-44).

Товариство з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецьке управління екскавації перебуває на обліку у державній податковій інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області (а.с.25).

Між Сєвєродонецькою міською радою (Орендодавець) та ТОВ Сєвєродонецьке управління екскавації (Орендар) було укладено договір №17 оренди землі від 04.09.2007р. Предметом договору є строкове платне користування земельною ділянкою, загальною площею 0,1241га (під будівлю управління), яка знаходиться за адресою: м.Сєвєродонецьк, Гагаріна, 70, квартал 52 та відповідні додаткові угоди до вказаного договору.

Позивачем надано до ДПІ у м. Сєвєродонецьку звітні податкові декларації з орендної плати за землю (земельний податок та/або орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності):

звітна за 2014 рік за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 в сумі 32 859,32 (реєстр. № від 24.01.2014);

звітна за 2015 рік за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 в сумі 44 772,32 (реєстр. № від 17.02.2015);

нова звітна за 2015 рік за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 в сумі 44 772,32 (реєстр. № від 19.02.2015);

звітна за січень 2016 за період з 01.01.2016 по 31.01.2016 в сумі 5 347,11 (реєстр. № від 19.02.2016);

звітна за лютий 2016 за період з 01.02.2016 по 29.02.2016 в сумі 5 347,11 (реєстр. № від 15.03.2016);

звітна за березень 2016р. за період з 01.03.2016 по 31.03.2016 в сумі 5347,11 (реєстр. № від 11.04.2016);

звітна за квітень 2016 за період з 01.04.2016 по 30.04.2016 в сумі 5 347,11 (реєстр. № НОМЕР_4 від 17.05.2016);

звітна за травень 2016 за період з 01.05.2016 по 31.05.2016 в сумі 5 347,11 (реєстр. № НОМЕР_5 від 17.06.2016);

звітна за червень 2016 за період з 01.06.2016 по 30.06.2016 в сумі 5 347,11 (реєстр. № НОМЕР_6 від 19.07.2016).

Потім позивачем було надано уточнюючі податкові декларації з орендної плати за землю, якими зменшено податкові зобов'язання, з урахуванням звільнення від її сплати в силу ст.6 ЗУ №1669:

уточнююча за 2014р. за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 в сумі 21 906,2 (реєстр. № від 26.07.2016)

уточнююча за 2015 рік за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 в сумі 0 грн.

(реєстр. № від 26.07.2015)

уточнююча за січень 2016р. за період з 01.01.2016 по 31.01.2016 в сумі 0 (реєстр. № від 26.07.2016)

уточнююча за лютий 2016р. за період з 01.02.2016 по 29.02.2016 в сумі 0 (реєстр. № від 15.03.2016)

уточнююча за березень 2016р. за період з 01.03.2016 по 31.03.2016 в сумі 0 (реєстр. № від 27.07.2016)

уточнююча за квітень 2016р. за період з 01.04.2016 по 30.04.2016 в сумі 0 грн. (реєстр. № НОМЕР_7 від 27.07.2016) (а.с.58-87).

Відповідачем проведено камеральну перевірку податкової звітності позивача з орендної плати ТОВ Сєвєродонецьке управління екскавації за 2014 рік, 2015 рік, січень червень 2016 року. За результатами перевірки відповідачем 21.10.2016 складено акт № 1616/12-14-12-03/34596496, який 21.10.2016 надіслано рекомендованим листом позивачу та повернуто на адресу відповідача з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с.51-57).

Згідно акта перевірки встановлено порушення граничних термінів сплати самостійно визначених грошових зобов'язань з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності за січень - червень 2016 року в сумі 22 497,15 грн. протягом строків, визначених п.57.1 ст.57, п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ, що передбачає відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) орендної плати передбачена ст. 126 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI.

Порушення п.288.1 ст.288 ТОВ Сєвєродонецьке управління екскавації при розрахунку податкового зобов'язання в уточнюючих податкових деклараціях по орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2014, 2015 роки, січень - квітень 2016 р. занизило розмір орендної плати за землю на суму 88 063,66 грн., у тому числі січень - грудень 2014р. на 21 906,20 грн., січень - грудень 2015р. на 44 772,32 грн., січень - квітень 2016р. на 21 385,14 грн, що передбачає відповідальність за заниження розміру орендної плати передбачена п. 123.1 ст.123 глави 11 розділу II Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ (а.с.55 на звороті).

На підставі вищенаведеного акта перевірки відповідачем складено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а саме:

- податкове повідомлення-рішення форми Р № НОМЕР_3 від 07.12.2016 - щодо збільшення грошового зобов'язання за платежем орендна плата з юридичних осіб у сумі 110709,58 грн (з них сума основного боргу - 88063,66 грн., штрафних санкцій -22015,92 грн) (а.с.12);

- податкове повідомлення-рішення форми Ш № НОМЕР_2 від 07.12.2016 - щодо застосування штрафу за порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 20 % у сумі 2138,84 грн. (а.с.11);

- податкове повідомлення-рішення форми Ш № НОМЕР_1 від 07.12.2016 - щодо накладення штрафу за порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 10 % у сумі 1180,30 грн. (а.с.10-12).

Згідно з пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

У відповідності до статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Вирішуючи питання щодо правомірності оскаржуваних повідомлень рішень щодо визначення податкового боргу з орендної плати за землю, суд першої інстанції врахував наступне.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (далі - Закон №1669) період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014.

Згідно з ч.3 ст.11 Прикінцеві та перехідні положення наведеного Закону, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

За результатами аналізу вказаних норм суд першої інстанції дійшов висновку, що Закон № 1669 є спеціальним законом у спірних правовідносинах, а тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до Податкового кодексу України.

Крім того, Закон № 1669 прийнято у часі пізніше ніж Податковий кодекс України.

Статтею 6 Закону № 1669 (в редакції чинній до 08.06.2016) встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Відповідно до п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669, Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" № 405/2014 від 14.04.2014, у період з 14.04.2014 до її закінчення.

Розпорядженням КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції (Закон № 1669-VII) був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Відповідно до вказаного Додатку в розділі Луганська область під номером 13 зазначене м. Сєвєродонецьк (Сєвєродонецька міська рада).

Розпорядженням КМУ від 05 листопада 2014 року № 1079-р Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 зупинена дія розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 р. № 1275-р, Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Відповідно до Додатку в розділі Луганська область під номером 13 зазначене м. Сєвєродонецьк (Сєвєродонецька міська рада).

Пунктом 3 визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053.

Таким чином, м. Сєвєродонецьк є населеним пунктом, на території якого здійснювалась антитерористична операція, а відтак, позивач користується правом, встановленим статтею 6 Закону № 1669, щодо звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

За приписами ст.10 Закону № 1669 протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Посилання апелянта на дану норму Закону є необґрунтованим, оскільки статтею 6 Закону №1669, не вимагається отримання сертифіката про засвідчення форс-мажорних обставин для звільнення від плати за землю.

Законом України Про внесення змін до Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування (набув чинності 08.06.2016) внесено зміни до ст.6 закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції тексти статей 6 і 7 викладено в такій редакції:

"Звільнити субєктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону";

"Скасувати субєктам господарювання орендну плату за користування державним та комунальним майном, розташованим в населених пунктах, згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону".

Статтею 6 Закону № 1669 (в редакції від 08.06.2016) звільнено субєктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, де зазначено, що Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення м. Сєвєродонецьк не зазначено.

Таким чином, відповідно до положень Закону № 1669 достатньою підставою для звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності та скасування орендної плати за користування державним та комунальним майном стосовно конкретних субєктів господарювання є встановлення факту здійснення ними діяльності на території проведення антитерористичної операції за період з 14.04.2014 по 07.06.2016.

Зазначена підстава відносно Позивача була встановлена судом при розгляді даної справи, тому наявним є висновок про те, що в силу Закону №1669 Позивача протягом часу з 14.04.2014 по 07.06.2016 було звільнено від сплати орендної плати за землю в м. Сєвєродонецьку.

Право платника податків в разі самостійного виявлення помилки подати уточнюючу декларацію закріплене в ст. 50 Податкового кодексу України.

Задекларовані в уточнюючих деклараціях позивача нульові показники зобовязання з орендної плати за землю протягом періоду з травня 2014 року по квітень 2016 року відповідають вимогам Закону №1669 і свідчать про реалізацію позивачем зазначеного права.

Тому податкове повідомлення-рішення форми Р № НОМЕР_3 від 07.12.2016 - щодо збільшення грошового зобов'язання за платежем орендна плата з юридичних осіб у сумі 110709,58 грн (з них сума основного боргу - 88063,66 грн., штрафних санкцій -22015,92 грн) за період з травня 2014 року по квітень 2016 року є протиправним і підлягає скасуванню.

Колегія суддів зазначає, що помилкове декларування платником надмірних сум, що підлягають сплаті до бюджету, не може вважатися грошовим зобовязанням, яке повинно обчислюватися у відповідності з вимогами податкового законодавства та містити такі обовязкові елементи, як обєкт та базу оподаткування. Обов'язок зі сплати податку не може виникати у платника в силу допущеної ним помилки при обчисленні податкового зобовязання.

З огляду на зазначене, подання платником уточнюючого розрахунку в порядку статті 50 Податкового кодексу України у звязку із самостійним виявленням помилок у показниках податкової звітності щодо суми обчисленого податку, які мали наслідком декларування надлишкових сум, не може вважатися погашенням грошового зобовязання з огляду на обєктивну відсутність такого.

З урахуванням вищезазначеного, не можна погодитися і з висновком податкового органу про погашення платником податкового зобовязання, самостійно визначеного ним в звітних податкових деклараціях шляхом подання уточнюючих декларацій.

Отже, підстави для застосування до Підприємства штрафних фінансових санкцій, що передбачені статтею 126 Податкового кодексу України, за встановлених судом обставин відсутні.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскаржені повідомлення-рішення форми Ш від 07.12.2016 щодо застосування штрафних санкцій за порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 20 % у сумі 2138,84 грн. (№ НОМЕР_2) та у розмірі 10 % у сумі 1180,30 грн. (№ НОМЕР_1) є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, наявними є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2017 року у справі № 812/1698/16 - залишити без задоволення. Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2017 року у справі № 812/1698/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецьке управління екскавації до державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 06 липня 2017 року.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

ОСОБА_4