Справа № 141/545/17
Суддя: Круглик В. В.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 141/545/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Круглика В.В.

при секретарі Данилюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до суб'єкта владних повноважень інспектора СРПП№ 1 Оратівського відділення поліції Гайсинського відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області Троцюка З.В. про визнання протиправними дій СРПП №1 Оратівського відділення Гайсинського відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області лейтенанта поліції Троцюка З.В. щодо винесення постанови про адміністративне правопорушення серії БР №338005 від 4 червня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, без участі сторін,

В С Т А Н О В И В:

До Оратівського районного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до суб'єкта владних повноважень інспектор СРПП№ 1 Оратівського відділення поліції Гайсинського відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області Троцюка З.В. про визнання протиправними дій СРПП №1 Оратівського відділення Гайсинського відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області лейтенанта поліції Троцюка З.В. щодо винесення постанови про адміністративне правопорушення серії БР №338005 від 4 червня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, згідно із яким постановою про накладення адміністративного стягнення від 04.06.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. за те, що він 04.06.2017 року о 00 год. 55 хв. в смт. Оратів по вул. Г. Майдану, керуючи автомобілем «RENAULT LAGUNA» д.н.з. НОМЕР_1, у якого не освітлювався задній номерний знак символи якого не можна чітко розрізнити з відстані 20 метрів, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Вказану постанову ОСОБА_1 вважає такою, що винесена всупереч вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому підлягає скасуванню. Свої вимоги мотивував тим, що поліцейським СРПП №1 Оратівського відділення Гайсинського відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області лейтенантом поліції Троцюком З.В. положень закону не дотримано та розглянуто справу на місці зупинки транспортного засобу. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу Троцюк З.В. суттєво порушив права позивача, зокрема ним не з'ясовувалось, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини які пом'якшують і обтяжують відповідальність а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Рішення було прийняте без будь-якого розгляду. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, поліцейським СРПП №1 Оратівського відділення Гайсинського відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області лейтенантом поліції Троцюком З.В. не надано можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі та проігноровано вимоги ч. 2 ст.33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи цього, поліцейським СРПП №1 Оратівського відділення Гайсинського відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області лейтенантом поліції Троцюком З.В.. було грубо порушено норми КУпАП. Зокрема, поліцейським не було складено протоколу про адміністративне правопорушення, а відразу на місці зупинки було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Свою вину у вчиненні правопорушення позивач ОСОБА_1 не визнав, оскільки пояснював поліцейському, що в даному випадку не порушив ПДР України. Крім цього, ОСОБА_1 пояснював поліцейському, що задній номерний знак освітлювався, а символи можна чітко розрізнити з відстані 20 метрів. Обставини, які викладені в постанові про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності. 04.06.2017 року ОСОБА_1 їхав з м. Київ в с. Оратів Оратівського району Вінницької області і вирішив заправити свій автомобіль RENAULT LAGUNA д.н.з. НОМЕР_1 на заправці «ОККО» у смт. Оратів. Після заправки автомобіля, почав від'їздити від заправки «ОККО», коли його наздогнав поліцейський автомобіль з включеною сиреною. ОСОБА_1 зупинився, та коли до нього підійшов працівник поліції - запитав про причину зупинки. Пысля чого працівник поліції сказав, що ОСОБА_1 вживав спиртне та запропонував продути в алкотестер «Драгер». Після продуття в алкотестер, який жодних результатів не показав, працівник поліції, почав казати, що причиною зупинки є те, що задній номерний знак не було видно з відстані 20 метрів. ОСОБА_1 пояснив, що о 00 год. 55 хв. в темну пору доби поліцейський не побачив заднього номерного знаку, але на зауваження позивача працівник поліції не зважав, та почав виносити постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що належними доказами можуть бути також пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Частина друга статті 71 КАС встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Інспектором СРПП № 1 Оратівського відділення поліції Гайсинського відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області Троцюком З.В. жодних доказів, перелік яких визначений статтею 251 КУпАП, і які б спростовували твердження доводів ОСОБА_1, не надано.

ОСОБА_1 просить визнати протиправними дії поліцейського СРПП №1 Оратівського відділення Гайсинського відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області лейтенантом поліції Троцюка З.В. щодо винесення постанови про адміністративне правопорушення серії БР №338008 від 04 червня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та скасувати вказану постанову. Справу просить розглянути без його участі.

Суб'єкт владних повноважень інспектор СРПП№ 1 Оратівського відділення поліції Гайсинського відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області Троцюк З.В. , будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із слідуючого.

Згідно із постановою серії БР №338005 від 4 червня 2017 року, о 00 год. 55 хв. на по вул. Героїв Майдану в смт. Оратів, ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT LAGUNA д.н.з. НОМЕР_1, у якого не освітлювався задній номерний знак символи якого не можна чітко розрізнити з відстані 20 метрів, за що притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 170 грн.

Вказану постанову ОСОБА_1 вважає такою, що винесена всупереч вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому підлягає скасуванню. Свої вимоги мотивував тим, що поліцейським СРПП №1 Оратівського відділення Гайсинського відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області лейтенантом поліції Троцюком З.В. положень закону не дотримано та розглянуто справу на місці зупинки транспортного засобу. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу Троцюк З.В. суттєво порушив права позивача, зокрема ним не з'ясовувалось, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини які пом'якшують і обтяжують відповідальність а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Рішення було прийняте без будь-якого розгляду. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, поліцейським СРПП №1 Оратівського відділення Гайсинського відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області лейтенантом поліції Троцюком З.В. не надано можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі та проігноровано вимоги ч.2 ст.33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи цього, поліцейським СРПП №1 Оратівського відділення Гайсинського відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області лейтенантом поліції Троцюком З.В. було грубо порушено норми КУпАП. Зокрема, поліцейським не було складено протоколу про адміністративне правопорушення, а відразу на місці зупинки було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Так як позивачем ОСОБА_1 доведено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, то суд приходить до висновку, про задоволення позову та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідач неодноразово в судові засідання не з'являвся, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Таким чином, суб'єкт владних повноважень не доказав правомірності свого рішення.

Крім того, ОСОБА_1 не було надано час для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, справу розглянуто на місці зупинки транспортного засобу, без врахування матеріального становища позивача, без наявності належних доказів його вини у вчиненому правопорушенні.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Скасовуючи постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, суд також виходить з того, що відповідно до статті 258 КУпАП, протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, зазначена правова норма містить вичерпний перелік підстав, за яких протокол про адміністративне правопорушення не складається, зокрема правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху. Судом встановлено, що у даному випадку жодної з підстав визначених Законом, яка б звільняла працівника поліції Троцюка З.В. від складання протоколу про адміністративне правопорушення, не було.

Як вбачається з матеріалів справи, працівником поліції протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено не було, що є порушенням Закону.

Також суд, скасовуючи постанову у справі про адміністративне правопорушення, виходить і з того, що відповідно до рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням уповноваженого Верховної Ради з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складення протоколу про адміністративні правопорушення та розгляд уповноваженим органом справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Як зазначає Конституційний суд, аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстави для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення відсутні, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", яке вживається у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься у положеннях частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке вживається в положеннях частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, КУпАП визначені правопорушення, які не потребують довготривалої процедури, але цей перелік є вичерпний, коли особу можна притягти до адміністративної відповідальності безпосередньо на місці вчинення адміністративного правопорушення. В усіх інших випадках, як і в даному випадку, співробітник поліції зобов'язаний скласти протокол, опитати свідків, отримати пояснення від особи, яку притягують до відповідальності, та направити такий протокол уповноваженому органу, де у відділенні поліції уповноважений співробітник з дотриманням вимог КУпАП зобов'язаний розглянути протокол та винести постанову у справі про адміністративне правопорушення, забезпечивши при цьому особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, можливість реалізувати права гарантовані їй статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

В даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, вимоги Конституції України поліцейським Троцюком З.В., при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, дотримані не були.

Статтею 1, частиною 2 статті 3 Конституції України визначено, що Україна проголошена демократичною, правовою державою, в якій права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до частини 2 статті 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

За частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Згідно з вимогами КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частина 1,2 статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або подання прокурора без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи без діяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь к процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що постанову серії БР №338005 від 4 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Керуючись ст.ст. 17, 70,71, 86, 160, 163 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправними дії СРПП №1 Оратівського відділення Гайсинського відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області лейтенанта поліції Троцюка З.В. щодо винесення постанови про адміністративне правопорушення серії БР №338005 від 4 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Постанову серії БР №338005 від 4 червня 2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 6 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 170 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП - закрити.

Відповідно до ст. 171-2 КАС України, постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: