Справа № 153/732/17
Суддя: Любинецька-Онілова А. Г.
Дата ухвалення: 2017-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2017 р. Справа153/732/17

Провадження2-а/153/26/17-а

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Любинецької-Онілової А.Г.

за участю секретаря с/з Сирітко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль

справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_2 до Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області про визнання протиправним та незаконним рішень суб'єкта владних повноважень та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 заявив адміністративний позов до Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області про визнання протиправним та незаконним рішень суб'єкта владних повноважень та скасування постанов, посилаючись на те, що 21.06.2017 на адресу місця його проживання поштовим листом надійшли дві постанови про накладення адміністративного стягнення. Вказаними постановами накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 140 КУпАП у виді штрафу у сумі 340 гривень, за ч. 3 ст. 140 КУпАП у виді штрафу у сумі 510 гривень. Позивач вважає, що оскаржувані постанови про накладення адміністративного стягнення по справі є незаконними і такими, що прийняті з грубим порушенням КУпАП. Також вказав, що його зупинка була вимушеною, оскільки він очікував дружину з роботи. Вказав, що він взагалі ніякої роботи на дорозі не проводив. Вважаючи свої права порушеними, позивач змушений звернутись до суду і просить суд винести рішення, яким визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. ч. 2, 3 ст. 140 КУпАП.

Позивач ОСОБА_2 03.07.2017 за вх..№3993 надав суду письмову заяву із клопотанням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача - Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлений у встановленому ст. ст.33, 34 КАС України порядку - судовою повісткою, врученою кур'єром суду уповноваженій особі 29.06.2017 під розписку, про причини неявки не повідомив. На підставі ст.128 ч.4 КАС України судом ухвалено провести судовий розгляд справи без участі позивача, клопотання якого задоволено, а також представника відповідача суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду справи.

Дослідивши усі докази, суд вважає доведеними ті обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Відповідно до ст. 71 ч.2, 6 КАС України адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Оскільки відповідачем на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 27.06.2017 про відкриття провадження у справі не надано заперечень та будь-яких доказів на підтвердження обставин, на які він посилається в оскаржуваній постанові, суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів. Натомість на підтвердження наведених у позові обставин позивач навів свої доводи та надав письмові докази щодо фактичних обставин.

Судом встановлено такі обставини.

Із дослідженої судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №331050 від 16.06.2017 встановлено, що позивач притягається до відповідальності у тім, що він 29.05.2017 о 13 годині 00 хвилин по вул. Савіна в м. Ямпіль Вінницької області проводив будівельні роботи на автомобільній дорозі без погодження з відповідним підрозділом, чим порушив п. 8, п. 9.6 ДБН В 2-3-5-2001, п. 20 «Єдиних прав ремонту та утримання автомобільних доріг» та п. 32.1 ПДР України, ч. 2 ст. 140 КУпАП. Вказаною постановою на відповідача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 гривень. Із дослідженої судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №331049 від 16.06.2017 встановлено, що позивач притягається до відповідальності у тім, що він 29.05.2017 о 12 годині 00 хвилин по вул. Савіна в м. Ямпіль Вінницької області проводив роботи на автомобільній дорозі, не облаштувавши при цьому місце виконання робіт, відповідними технічними засобами регулювання дорожнього руху, чим порушив п. 9.1 ДБН В-2-3-5-2001 (п. 1.5 ПДР України), ч. 3 ст. 140 КУпАП. Вказаною постановою на відповідача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 510 гривень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Відповідно до ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що гуртується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинні бути з'ясовані: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідач в судове засідання не прибув, не виконав належним чином покладеного на нього обов'язку доказування правомірності свого рішення, тобто не надав доказів (фото або відеозапис правопорушення, показання свідків, тощо) вини позивача у порушенні ним вимог Правил дорожнього руху, а матеріали справи не містять належних та достатніх доказів вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2, ч. 3 ст.140 КУпАП.

Таким чином, відповідачем не надано доказів, які б підтверджували факт вчинення правопорушення та спростовували пояснення позивача про відсутність в його діях складу правопорушення.

Оцінюючи усі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем при винесенні постанов відносно позивача належним чином відповідно до ст.280 КУПАП не перевірено усіх істотних обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Суду не додано доказів про роз'яснення відповідачем позивачеві його прав та обов'язків, передбачених частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог п. 4 розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом №1376 від 06.11.2015 МВС України, що є суттєвим порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Будь-яких доказів в підтвердження того, що позивачеві було роз'яснено його права та забезпечено право на захист під час розгляду справи, відповідач не надав. Наявні на постановах (зворотній бік) відмітки редакції ст. ст. 268 КУпАП, 63 Конституції України, а також порядок сплати штрафу не підтверджує факту виконання поліцейським вимог п. 11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом №1376 від 06.11.2015 МВС України.

Суд при цьому зазначає, що, з урахуванням Конституційних принципів законності та індивідуалізації відповідальності, обов'язковою передумовою накладення на особу адміністративного стягнення є точний виклад обставин вчиненого ним адміністративного правопорушення, прямо передбаченого законодавством. Притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях є неприпустимим. В оскаржуваних постановах відсутні точні і повні відомості про місце події, а лише зазначено назву вулиці і населений пункт.

З наведених обставин, суд приходить до висновку про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем не дотримано вимог ст.ст.7, 248, 249, 268, 280 КУпАП, п. 4 розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом №1376 від 06.11.2015 МВС України, чим порушено права та законні інтереси позивача як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не забезпечено право на захист. Таким чином, винесені відносно позивача постанови порушують його права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Поновлення порушених прав позивача можливе шляхом визнання незаконними та скасування постанов про накладення адміністративних стягнень відносно нього.

Адміністративна відповідальність за ч.2 ст.140 КУпАП настає за порушення визначеного законодавством порядку погодження з Міністерством внутрішніх справ України встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах;

за ч. 3 ст. 140 КУпАП настає за порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів.

ОСОБА_2 зазначає, що вимог Правил дорожнього руху не порушував, жодних ремонтних робіт на автодорозі не проводив.

Відповідачем в порушення вимог ст.280 КУпАП, додатково не було встановлено тих обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Крім цього, в постановах про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №331050, серії БР №331049 від 16.06.2017 встановлено, що в графі 8 «до постанови додаються» - фото, однак в підтвердження вказаних обставин відсутні фото, як б доводи факт порушення ОСОБА_2 ч.2, ч. 3 ст. 140 КУпАП, а саме проведення ремонтних робіт автомобільної дороги.

Відповідно до ст.. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскаржувані постанови - виносились однією і тією ж посадовою особою, в один і той самий день 16.06.2017. Однак, вимоги ст. 36 КУпАП не виконані.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім цього, відповідно до п.3 ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З урахуванням викладеного, суд має підстави в порядку ст. 293 ч.1 п.2 КУпАП постанову серії БР №331050 від 16.06.2017 та постанову серії БР №331049 від 16.06.2017 - скасувати, а справу направити на новий розгляд для виконання відповідачем вимог КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, оскільки позов задоволено, при подачі позовної заяви позивача звільнено від сплати судового збору на підставі ст.. 288 КУпАП, з урахуванням роз'яснень Пленуму Вищого адміністративного суду України у постанові від 23 січня 2015 року N 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір"», тому відповідно до ст.94 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат, оскільки такі витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 6, 11, 71, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, на підставі ст.55 Конституції України, ст.ст.288, 289, 293 ч.1 п.2 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов - задовольнити.

Визнати дії інспектора СРПП №4 Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області - протиправними.

Скасувати Постанову серії БР №331050 від 16.06. 2017, про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 140 КУпАП - та стягнення штрафу у сумі 340 гривень.

Скасувати Постанову серії БР №331049 від 16.06. 2017, про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 140 КУпАП - та стягнення штрафу у сумі 510 гривень.

Справу направити на новий розгляд.

Постанова може бути оскаржена повністю або частково до Вінницького апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу Адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий А.Г.Любинецька-Онілова