Справа № 826/5811/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 червня 2017 року 11:09 год. № 826/5811/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І., при секретарі судових засідань Олешко М.Ю., за участю представників сторін, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування наказу.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у судовому засіданні 22.06.2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - позивач) до Офісу великих платників податків ДФС (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 19.04.2017 року №792 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ДП «СхідГЗК» (далі - оскаржуваний наказ).

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржуваний наказ має бути скасований у судовому порядку, оскільки він складений безпідставно, що порушує права та інтереси позивача як платника податків.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №826/5811/17 (далі - справа), яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

Під час переходу до розгляду справи по суті представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та наданих на його обґрунтування доказах, а представник відповідача заперечувала проти позову та просила відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2017 року відповідачем видано оскаржуваний наказ, яким, на підставі пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України), призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питання дотримання вимог податкового законодавства України по взаємовідносинах із ТОВ «Будівельна компанія «Рембудмонтаж» за грудень 2015 року, ТОВ «Компанія «Профі-Строй» за грудень 2015 року, ТОВ «Енерджі Трейд Груп» за грудень 2015 року, ТОВ «Реймс Транспорт» за грудень 2015 року, за лютий 2016 року, за липень 2016 року, ТОВ «Торговий дім «Торгсервіс» за червень, липень 2016 року, ТОВ «ВКФ «Електротехсервіс» за червень 2016 року.

Як з'ясовано у ході судового розгляду справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та не заперечувалося самим відповідачем (прямо зазначено у письмових запереченнях проти позову), перевірку позивача призначено у зв'язку з ненаданням останнім письмових пояснень та документів на їх підтвердження на письмові запити контролюючого орану.

Зокрема, як зазначено відповідачем, на адресу позивача направлялися письмові запити:

- від 17.02.2016 року №3565/10/218-01-51-03 про надання пояснень та їх документального підтвердження по взаємовідносинам із ТОВ «Будівельна компанія «Рембудмонтаж», ТОВ «Компанія «Профі-Строй», ТОВ «Енерджі Трейд Груп» та ТОВ «Реймс Транспорт» за грудень 2015 року;

- від 28.07.2016 року №14902/10/28-01-51-03 про надання пояснень та їх документального підтвердження по взаємовідносинам із ТОВ «ВКФ «Електротехсервіс» за червень 2016 року;

- від 31.10.2016 року №1202/10/28-01-51-02 про надання пояснень та їх документального підтвердження по взаємовідносинах із ТОВ «Реймс Транспорт» за липень 2016 року.

Однак, як зазначено відповідачем, у визначений законодавством строк відповіді на запити до контролюючого органу не надійшли.

Саме викладені обставини, як встановлено судом, і стали підставою для призначення перевірки позивача.

Відповідно до п. 75.1 , пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 78.4, п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України (у редакції, чинній на час видачі оскаржуваного наказу), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;

Пунктом 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України, у свою чергу, визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що контролюючим органом на адресу позивача дійсно направлялися письмові запити. При цьому, зі змісту запитів вбачається, що вони направлені у зв'язку з отриманням податкової інформації, яка свідчить про порушення платником податків податкового законодавства.

Отже, зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що перевірка платника податків мала бути призначена відповідно до п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, а не згідно з п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78ПК України. Тобто, в оскаржуваному наказі контролюючим органом підмінено підставу призначення перевірки.

Водночас, передумовою для призначення перевірки на підставі п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України має бути сукупність двох обставин: виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, та ненадання платником податків пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит контролюючого органу.

В даному випадку контролюючим органом не надано суду доказів виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків.

Крім того, відповідачем не заперечується факт надання платником податків пояснень та їх документального підтвердження на письмові запити контролюючого органу. Відповідачем тільки зазначено про несвоєчасність надання таких пояснень та документів.

Разом з тим, встановити факт своєчасності чи несвоєчасності надання позивачем відповідей на письмові запити контролюючого органу не вбачається за можливе, оскільки відповідачем не надано суду належних доказів направлення на адресу позивача таких письмових запитів (з наданої копії рекомендованого повідомлення про вручення не вбачається що саме і коли направлено платнику податків та коли ним отримано), а тому не можливо встановити строк, протягом якого позивач мав надати відповіді на письмовий запит.

Таким чином, підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування наказу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 122, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Офісу великих платників податків ДФС від 19.04.2017 року №792 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ДП «СхідГЗК».

3. Присудити на користь державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» () здійснений ним судовий збір у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС ().

Копії постанови у повному обсязі направити сторонам (вручити їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.І. Келеберда

Постанова у повному обсязі складена 26.06.2017 року