Справа № 2а-2006/09/2670
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2017-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 червня 2017 року м. Київ К/800/14227/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Шипуліна Т.М., розглянувши матеріали касаційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.03.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.08.2016 у справі № 2а-2006/09/2670 за позовом Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - офіс з обслуговування великих платників, Державної податкової інспекція у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень, перевіривши дотримання ст.ст. 20, 210, 211, 212 КАС України та її відповідність вимогам ст. 213 КАС України,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.03.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.08.2016, позовні вимоги Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - офіс з обслуговування великих платників, Державної податкової інспекція у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень - задоволено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби 27.04.2017 звернувся з касаційною скаргою та клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження судових рішень до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.05.2017 касаційну скаргу відповідача залишено без руху на підставі частини четвертої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на те, що наведені у заяві про поновлення строку касаційного оскарження підстави поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними, оскільки належних доказів щодо неможливості для звернення до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою у визначений частиною другою статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України строк суду не надано, та надано відповідачу строк на усунення недоліків - протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху. При цьому було зазначено, що на підтвердження поважності пропуску процесуального строку слід надати докази, що унеможливили своєчасне вчинення процесуальної дії зі звернення до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою у строк визначений законом.

Вказана ухвала Вищого адміністративного суду України від 04.05.2017 була отримана відповідачем 15.05.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №082.

На виконання вимог ухвали від 04.05.2017 відповідачем надіслано клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, в обґрунтування якого посилався на обмежене фінансування з державного бюджету для сплати судового збору.

Наведені відповідачем у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій підстави пропуску такого строку не є поважними.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Податковим органом не було надано суду доказів вчинення будь-яких дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України з моменту звернення з касаційною скаргою вперше.

Належними доказами поважності підстав пропуску значного строку на касаційне оскарження, у зв'язку з відсутністю коштів для сплати судового збору за звернення до суду з касаційною скаргою, є докази, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій податкового органу, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України, які б свідчили, що податковий орган дійсно бажає реалізувати своє право на касаційне оскарження у даній справі у найкоротші строки. Однак, таких доказів скаржником суду надано не було.

Відповідно до частини третьої статті 214 та частини шостої статті 108 КАС України касаційна скарга повертається особі, що її подала, якщо цією особою не усунуто недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню.

Відповідно до частини шостої статті 108 КАС України повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом з дотриманням строків на касаційне оскарження судових рішень.

Керуючись ст. 213, ч. 3 ст. 214, ч. 3 ст. 108 КАС України,

У Х В А Л И Л А :

1. Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.03.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.08.2016 у справі № 2а-2006/09/2670 за позовом Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - офіс з обслуговування великих платників, Державної податкової інспекція у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень - повернути.

3. Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити відповідачу.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя Вищого адміністративного суду України Т.М. Шипуліна