Справа № 2а-6680/12/0170
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року м. Київ К/800/26160/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Пасічник С.С., Швець В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Кримської митниці на постанову окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 26.10.2012р. та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2013р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної митної служби України, Кримської митниці про поновлення на публічній службі,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування наказів Державної митної служби України від 21.05.2012р. №1039-к та Кримської митниці №359-к, якими припинено його перебування на державній службі в митних органах з 21.05.2012р., зобов'язання поновити його на посаді заступника начальника митного поста «Євпаторія» Кримської митниці та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 21.05.2012р. по день фактичного поновлення на посаді.

Постановою окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 26.10.2012р., яка залишена без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2013р., позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано накази Державної митної служби України від 21.05.2012р. №1039-к та Кримської митниці №359-к.

Поновлено позивача на посаді заступника начальника митного посту «Євпаторія» Кримської митниці.

Зобов'язано Кримську митницю сплатити позивачу середній заробіток за весь період вимушеного прогулу з 21.05.2012р. по день фактичного його поновлення.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач - Кримська митниця, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі, зокрема, відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Згідно частини 2 статті 410 Митного кодексу України у митній службі України діє Дисциплінарний статут, який затверджується законом.

В ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач проходив службу в митних органах України на посаді заступника начальника митного поста «Євпаторія» Кримської митниці.

Наказом Голови Державної митної служби України від 21.05.2012р. №1039-к припинено перебування позивача на державній службі в митних органах за порушення Присяги державного службовця відповідно до статті 17, пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» з 21.05.2012р. (а.с. 10 - 12)

Вказаний наказ оголошено наказом Кримської митниці від 21.05.2012р. №339 к (а.с. 13).

Підставою для прийняття зазначених наказів стала доповідна записка за результатами службової перевірки, проведеної на виконання наказу Державної митної служби України від 27.04.2012р. №244 щодо правомірності дій посадових осіб митного поста «Євпаторія» Кримської митниці при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів народного вжитку, що переміщується водними транспортними засобами в період з 01.03.2012р. по 30.04.2012р. (а.с. 54 - 67).

Так, в ході службової перевірки встановлено певні порушення митного контролю та митного оформлення товарів, вчинених з боку посадових осіб митного поста «Євпаторія» Кримської митниці, зокрема, встановлено порушення позивачем пункту 2.3 Порядку застосування автоматизованої системи аналізу та управління ризиками під час митного контролю та митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації; не організовано належну роботу підлеглих посадових осіб в частині виконання ними Митного кодексу України, Положення про митний пост «Євпаторія» Кримської митниці та постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік документів, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України»; не забезпечено виконання завдань, передбачених Положенням про митний пост «Євпаторія» Кримської митниці; завдано шкоду авторитету Державної митної служби України та державній службі в цілому, у зв'язку з чим позивачем порушено Присягу державного службовця.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідач пов'язує припинення державної служби позивача із порушенням ним службової дисципліни, проте у наказі про звільнення не вбачається у чому полягає несумлінне ставлення позивача до виконання своїх обов'язків як державного службовця, чим це підтверджується, не визначено що конкретно був зобов'язаний вчинити позивач на виконання зазначених пунктів посадової інструкції і чого він не вчинив, що призвело до певних негативних наслідків, не зазначено в чому фактично полягає порушення позивачем Присяги державного службовця, що стало підставою для звільнення його за пунктом 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу».

Крім того, суди виходили з того, що службова перевірка, оформлена за її результатами у вигляді доповідної записки, на яку посилається відповідач, як підставу правомірності прийняття ним наказу про припинення перебування на державній службі, не є належним доказом в даній справі, оскільки такий документ відповідно до вимог чинного законодавства України не є підставою для припинення перебування на державній службі, передбачений положеннями Закону України «Про державну службу» та не може бути доказом порушення позивачем Присяги державного службовця.

В свою чергу належних доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем Присяги державного службовця в розумінні статті 17 Закону України «Про державну службу» відповідачами до суду не надано, а з наявних матеріалів справи судом такого факту не встановлено, а тому суди виходили з того, що приймаючи накази про звільнення, відповідач діяв не на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), упереджено, недобросовісно та нерозсудливо.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає їх такими, що відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи факт порушення позивачем Присяги державного службовця свого підтвердження не знайшов, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про задоволення позову.

Крім того, відповідно до положень статті 569 Митного кодексу України правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу».

Припинення державної служби на підставі пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» (порушення присяги) є крайнім заходом відповідальності державного службовця, який виходить за межі дисциплінарної відповідальності, а тому, якщо підставою для припинення державної служби є порушення посадовою особою митної служби службової дисципліни, неможливість застосування за таке порушення до посадової особи заходів дисциплінарного впливу аж до звільнення з митного органу, повинно бути мотивовано.

Статтею 21 Дисциплінарного статуту митної служби України (далі - Статут) встановлено, що порушення службової дисципліни - протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобов'язання посадових осіб митної служби, зокрема невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обов'язків, перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, або вчинення інших дій які дискредитують не тільки посадову особу митної служби, а й митну службу України.

Згідно пункту 1 статті 22 Статуту до діянь, які є порушеннями службової дисципліни, зокрема, належать порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи, державної служби, а також наказів та розпоряджень безпосередніх та/або прямих керівників.

Застосування заходів дисциплінарного впливу до посадових осіб митної служби України чітко урегульовано розділом 4 Статуту, який визначає види дисциплінарних стягнень і порядок їх застосування, що має наслідком забезпечення належного захисту законних прав та інтересів працівників при вирішенні питань їх дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до підпункту 1 пункту 28 Статуту звільнення посадової особи митної служби може мати місце в разі порушення посадовою особою митної служби вимог законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи, що призвело до заподіяння матеріальних збитків державі, територіальній громаді, юридичним чи фізичним особам.

Закон України «Про Дисциплінарний статут митної служби України» є спеціальним нормативним актом щодо врегулювання правовідносин, пов'язаних із застосування заохочень та дисциплінарних стягнень для посадових осіб митної служби, у тому числі їх звільнення.

Невиконання або неналежне виконання посадовою особою митної служби своїх службових обов'язків відповідно до статті 21 Закону України «Про Дисциплінарний статут митної служби України» є порушенням службової дисципліни, відповідальність за що передбачена саме цим Законом.

Припинення державної служби за порушення Присяги може застосовуватися тільки у крайніх випадках, коли дисциплінарний проступок містить ознаки саме такого порушення і заходи дисциплінарного стягнення є недостатніми чи попереднє їх вжиття не дало бажаного результату.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 21.05.2013р. (№21-403а12), від 04.06.2013р. (№21-167а13), від 17.09.2013р. (№21-231а13), від 03.12.2013р. (№379а13) та від 28.04.2015р. (№21-163а15).

Відповідно до статті 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Кримської митниці відхилити, а постанову окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 26.10.2012р. та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2013р. у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

С.С. Пасічник

В.В. Швець