Справа № 522/22295/16-а
Суддя: Кічмаренко С. М.
Дата ухвалення: 2017-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження№ 2а/522/1107/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого-судді - Кічмаренка С.М.,

за участю секретаря - Стогнієнко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить судвизнати неправомірними дії та бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі міста Одеси, що полягають у призначенні та розрахунку розміру пенсійних виплат ОСОБА_1 без врахування її загального трудового (страхового) стажу та без проведення відповідної індексації пенсійних виплат. Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі міста Одеси зарахувати ОСОБА_1, до спеціального (загального, страхового) трудового стажу, що дає право на призначення пенсії працівнику освіти за вислугою років час її навчання у Самбірському педагогічному училищі Львівської області в період із 01.09.1972 року по 28.06.1976 року. Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі міста Одеси, здійснити перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, як працівника освіти за вислугою років, починаючи із часу виникнення права на даний вид пенсії. Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі міста Одеси, здійснити перерахунок на підставі індексації раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, як працівника освіти за вислугою років, починаючи із 01 січня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України по Приморському району м. Одеси, як особа, що отримує пенсійні виплати «за вислугу років» (довічно), що підтверджується пенсійними посвідченням № НОМЕР_1, від 10.09.2014 року.

При тому, розмір моєї пенсії фактично дорівнюється розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого згідно ч.3, ст. 27 та ст. 28 Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» та ст. 7 закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», та який складає на час звернення до суду 1130 гривень.

За наведених обставин, вважає, що нарахована сума пенсійних виплат, не відповідає, а ні вимогам законодавства на підставі якого повинна бути нарахована пенсія, а ні наявному трудовому стажу та заробітній платі з яких обчислюється розмір пенсійних виплат.

Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом.

В подальшому позивачем було подано до суду заяву про збільшення позовних вимог та зміну предмету позову, по якій просила суд визнати неправомірними відмову Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі міста Одеси в перерахунку раніше призначених пенсійних виплат ОСОБА_1. Визнати неправомірними дії та бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі міста Одеси, що полягають у призначенні та розрахунку розміру пенсійних виплат ОСОБА_1 без проведення відповідної індексації пенсійних виплат. Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі міста Одеси, здійснити перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, як працівника освіти за вислугою років, включаючи надбавку за звання «вчитель-методист» на підставі довідки відділу освіти Великомихайлівської райдержадміністрації в Одеській області, від 17.02.2017 року, за № 02-03/28/57, починаючи із 01 лютого 2017 року. Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі міста Одеси, призначити ОСОБА_1 пенсію, як працівника освіти за вислугою років в розмірі 60 % від суми заробітку у відповідності до пункту е), частини 1, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі заробітної плати, що вказана в довідці відділу освіти Великомихайлівської райдержадміністрації в Одеській області, від 17.02.2017 року, за № 02-03/28/57 починаючи із 01 лютого 2017 року. Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі міста Одеси, здійснити перерахунок на підставі індексації раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, як працівника освіти за вислугою років, починаючи із 01 січня 2015 року. Стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі міста Одеси на користь ОСОБА_1 розмір невключеної до пенсійних виплат надбавки за звання «вчитель-методист», починаючи із часу призначення пенсії (11.09.2001 року). Стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі міста Одеси на користь ОСОБА_1 суму спричиненої моральної шкоди в сумі 50 000 гривень.

До суду надійшли заперечення проти позову та проти заяви про збільшення позовних вимог та зміну предмету позову від Управління Пенсійного фонду України.

Правовідносини між сторонами є адміністративно-правовими та врегульовані положеннями КАС України.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень у тому числі органів державної влади.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України по Приморському району м. Одеси, як особа, що отримує пенсійні виплати «за вислугу років» (довічно), що підтверджується пенсійними посвідченням № НОМЕР_1, від 10.09.2014 року.

Так, у відповідності до норм пункту «е», ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із змінами, внесеними станом на 01.01.2016 року передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров*я та соціального захисту із посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 909, від 04.11.1993 року), станом на 01.04.2015 року - не менше 25 років, та після цієї дати: з 01.04.2015 р. по 31.03.2016 р. - не менш 25 років і 6 місяців і т.д.

Відповідно до фактичних даних, які підтверджені відомостями трудової книжки БТ-І № 0006863, трудова діяльність позивача обчисляється із 16.08.1976 року по 04.09.2001 року, протягом якої вона безперервно працювала вчителем початкових класів Великомихайлівської середньої школи.

Відповідно до Пункту 1 «Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України (КМУ) за № 909, від 04.11.1993 року - робота вчителя в загальноосвітніх навчальних закладах, віднесена до пільгової категорії посад, працівники яких мають право на призначення пенсії за вислугою років. Також, моє право на призначення пенсії за вислугою років, прямо підтверджено нормою ч.9, ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Окрім наведених вище відомостях про трудову діяльність позивача, що містяться безпосередньо в трудової книжці, в період із 01.09.1972 року по 28.06.1976 року, ОСОБА_1 проходила навчання у Самбірському педагогічному училищі Львівської області, по закінченню якого здобула спеціальність: «викладання в початкових класах загальноосвітньої школи» та їй було присвоєно кваліфікацію - «вчителя початкових класів». Вказані обставини, підтверджуються Дипломом: Серія Щ-І, за № 360665, від 28 червня 1976 року.

Згідно до п. д), ч.3, ст. 56, Закону України «Про пенсійне забезпечення» - навчання у вищих та середньо-спеціальних навчальних закладах, зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

При тому, відомості щодо часу навчання - є відсутніми у трудової книжці. Разом із тим, у відповідності до п. 2.18. та п.п. б) та в), п. 2.19. «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої спільним Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України, за № 58, від 29.07.1993 року - до трудових книжок за місцем роботи окремим рядком, зокрема вносяться записи про час навчання у професійних навчально - виховних закладах та інших закладах, у навчально-курсових комбінатах (центах, пунктах, тощо), про час навчання у вищих начальних закладах. За таких наведених вище обставин, відсутність в трудової книжці позивача періоду навчання у педагогічному училищі - є виключно порушенням з боку відповідальної за ведення трудової книжки особи, що в свою чергу жодним чином не може впливати на необхідність зарахування часу мого навчання до загального трудового стажу.

Згідно із ч.1, ст. 24 Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» - страховий стаж це період (строк) протягом якого особа підлягає загальнообов*язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менш, ніж мінімальний страховий внесок.

Враховуючи те, що трудова діяльність, а також загальний трудовий стаж позивача мали місце до набрання чинності Законом України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» (2004 рік) - розрахунок страхового стажу позивача проводиться на підставі зазначених нижче правових приписів.

Так, відповідно до листа - роз*яснення Пенсійного Фонду України (далі ПФУ), від 15.08.2006 року, за № 10433/02-20, для визначення права на пенсію за вислугу років страховий стаж роботи до 01.01.2004 року, обчислюється згідно із записами, проведеними в трудовій книжці працівників освіти, а при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, згідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу, затвердженого Постановою КМУ, від 12.08.1993 року, за № 637 (ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

За підсумком наведених вище фактів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час звернення до суду із даним позовом перебуває у віці повних 59 років та станом на 01.04.2015 року, загальний трудовий (та страховий) стаж 28 років та 11 місяців, що відповідно до норм п. е), ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як в попередній так і в чинній редакції дає позивачу беззаперечне право на отримання пенсії як працівника освіти за вислугою років в повному обсязі.

Разом із тим органи Пенсійного Фонду при обчисленні позивачу розміру пенсійних виплат не врахували загальний час трудового (страхового) стажу який дає право на призначення пенсії за вислугу років як працівника освіти на яку позивач має право за всіма визначеними Законами України критеріями - вік, трудовий та страховий стаж.

Так, у відповідності до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» - індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії, стипендії, оплата праці (грошове утримання).

Згідно до припису ст.4 вказаного Закону - індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до ч.4, ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» - індексація пенсій, інших виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов*язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок Пенсійного Фонду України, фондів державного соціального страхування, тощо.

Згідно до визначення термінів, що містяться в ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»- поріг індексації це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до офіційних відомостей Державної Служби Статистики України, яка відповідно до п.1, «Положення про Державну Служби Статистики України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України, від 23.09.2014 року, за № 481 - є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики, що діє в межах Міністерства економічного розвитку і торгівлі України - індекс споживчих цін склав: станом на 2014 рік - 124,9 відсотків; на 2015 рік - 143,3 відсотки, на поточний період 2016 року - 109,4 відсотки.

За таких наведених обставин, враховуючи перевищення індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки - позивач, як особа, що отримує пенсію за вислугу років, довічно, має право на перерахунок призначених пенсійних виплат за рахунок їх індексації з боку відповідних органів Пенсійного Фонду України.

В подальшому після подання позову до суду, позивачка звернулася до відділу освіти Великомихайлівської районної державної адміністрації (РДА), із запитом, щодо розміру заробітної плати, з якого проводиться обчислення пенсійних виплат. На вказаний запит відділом освіти Великомихайлівської РДА було надано відповідь за № 02-03/28/57, від 17.02.2017 року, згідно якої заробітна плата вчителя початкових класів, який має категорію «спеціаліст вищої категорії» та звання «учитель методист» зі стажем роботи 25 років - складає 7841 гривня та 88 копійок.

Як було зазначено вище, ОСОБА_1 має стаж роботи вчителя повних 28 років (що визнається і відповідачем), а також має категорію «спеціаліст вищої категорії» та звання «учитель методист», що підтверджено п.п. 2 та 5 Наказу по відділу освіти Великомихайлівської районної державної адміністрації, за № 32, від 12 квітня 2000 року.

За сукупністю наведених вище правових підстав, позивачка ОСОБА_1, 03 березня 2017 року, звернулася до Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі міста Одеси із заявою, про перерахунок раніше призначеної пенсії.

Про те, УПФУ в Приморському районі м. Одеси, відповіддю за № 136/К-11, від 15.03.2017 року - фактично відмовив ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсійних виплат, вказавши що позивачці пенсія призначена вірно, рекомендувавши в разі незгоди звернутися до суду.

Під час ознайомлення із пенсійною справи позивачки, за № 823256 було встановлено, що при призначені пенсії ОСОБА_1, до відповідного розрахунку не було включено доплату за звання «вчитель-методист».

Зазначені вище обставини, з урахуванням стажу, категорії та звання які має позивачка, і наявність доплат які обраховується при призначені пенсії - свідчить про те, що розмір пенсійних виплат ОСОБА_1 було проведено без врахування відповідної доплати за звання «вчитель-методист».

Так, у відповідності до ч. 1, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що діє в редакції від 22.05.2003 року - до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати, доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

При тому, що оплата за звання «вчитель-методист» яку отримувала позивачка ОСОБА_1 на час виходу її на пенсію та обрахування суми пенсійних виплат - не входила до переліку видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати при призначені пенсій, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 18 травня 1998 року за № 697.

Той факт, що доплата за звання «вчитель-методист» є складовою заробітної плати вчителя, з якого зокрема проводиться нарахування та обчислення пенсії випливає також із довідки відділу освіти Великомихайлівської РДА в Одеській області, від 17.02.2017 року, за № 02-03/28/57.

За таких підстав, з боку органів Пенсійного фонду України, мало місце порушення прав позивачки, що складається із неправильного та неповного нарахування належних її сум до пенсійних виплат, що в свою чергу призвело до втрати ОСОБА_1 суттєвої частки пенсії в грошовому вимірі.

При тому, Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі міста Одеси в своєму листі від 15 березня 2017 року, за № 136/К-11 на звернення адвоката в інтересах позивача - відмовило в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1

Сукупність наведених обставин, дають позивачці право вимагати як перерахунку вже призначеної пенсії, так і на стягнення з органів Пенсійного фонду недоотриманих сум доплати за звання «вчитель-методист» за весь час, з якого триває порушення прав позивача.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., посилаючись на те,що ОСОБА_1, із 2001 року перебуває на пенсії, та крім зазначених вище обставин, неврахування при обчисленні пенсії позивачки всіх належних виплат, що тривалий час - майже 17 років порушує її право на отримання повного обсягу пенсії, заробленої за час безперервної трудової діяльності, завдало позивачки значної моральної шкоди.

Як зазначено в п.3 Постанови від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Цивільна - правова відповідальність за завдану моральну шкоду настає при наявності протиправної поведінки заподіювача шкоди, встановлення причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою, вини заподіювача.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Разом з тим, згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, зокрема п. 4 вказаної постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Постановою передбачено, що оскільки відшкодування моральної шкоди регулюється законодавчими актами, то необхідно з'ясувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, надавши оцінку зібраним по справі доказам, які свідчать про характер, обсяг та тривалість страждань, яких зазнав позивач у зв'язку із завданою шкодою, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, та інші негативні впливи, її немайнові втрати, суд вважає, що на користь позивача слід стягнути моральну шкоду у розмірі 50 000 гривень.

Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на

яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне

значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про

задоволення позову, як доведеного та обґрунтованого.

Керуючись ст. ст. 11,99,159-163,186 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати неправомірними відмову Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі міста Одеси в перерахунку раніше призначених пенсійних виплат ОСОБА_1.

Визнати неправомірними дії та бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі міста Одеси, що полягають у призначенні та розрахунку розміру пенсійних виплат ОСОБА_1 без проведення відповідної індексації пенсійних виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі міста Одеси, здійснити перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, як працівника освіти за вислугою років, включаючи надбавку за звання «вчитель-методист» на підставі довідки відділу освіти Великомихайлівської райдержадміністрації в Одеській області, від 17.02.2017 року, за № 02-03/28/57, починаючи із 01 лютого 2017 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі міста Одеси, призначити ОСОБА_1 пенсію, як працівника освіти за вислугою років в розмірі 60 % від суми заробітку у відповідності до пункту е), частини 1, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі заробітної плати, що вказана в довідці відділу освіти Великомихайлівської райдержадміністрації в Одеській області, від 17.02.2017 року, за № 02-03/28/57 починаючи із 01 лютого 2017 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі міста Одеси, здійснити перерахунок на підставі індексації раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, як працівника освіти за вислугою років, починаючи із 01 січня 2015 року.

Стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі міста Одеси на користь ОСОБА_1 розмір невключеної до пенсійних виплат надбавки за звання «вчитель-методист», починаючи із часу призначення пенсії (11.09.2001 року).

Допустити негайне виконання постанови суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі міста Одеси на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення.

СУДДЯ: С.М. Кічмаренко

16.06.2017