Справа № 331/767/17(2-а/331/59/2017)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2017 рокусправа № 331/767/17 провадження №2-а/331/59/2017

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Інспектора 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1

на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 11 квітня 2017 року у справі №331/767/17 (провадження №2-а/331/59/2017) за позовом ОСОБА_2 до Інспектора 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому, з урахуванням уточнень (а.с.8-9), просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 20.01.2017 року серії АР №765115 винесену відповідачем та закрити провадження по справі, у звязку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що дорожня розмітка на перехресті пр.Соборного та вул.Верхньої у м.Запоріжжі вказувала на дозвіл повороту ліворуч, а знак, який вказував напрямок руху тільки вперед або праворуч стояв на газоні, не був розміщений поверх руху транспорту. В момент його руху їхав автобус, тому позивач не мав змоги бачити знак. Тобто, на думку позивача, в даній ситуації може мати місце вина дорожніх служб та поліції, які не забезпечили цілковитий огляд знаку в будь-якій дорожній ситуації.

Постановою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 11 квітня 2017 року позов задоволено частково, а саме скасовано постанову АР №765115 Інспектора 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 від 20 січня 2017 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення по ч.1 ст.122 КУпАП в розмірі 255грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Постанова суду, в частині задоволених позовних вимог, мотивована тим, що відповідачем не спростовано позицію позивача щодо відсутності на перехресті проспекту Соборного та вулиці Верхньої у м.Запоріжжі дорожнього знаку 4.4. «Рух прямо або праворуч» та не зазначено жодного доказу в постанові, на підставі яких було встановлено наявність у діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення і винність даної особи в його вчиненні.

Не погодившись з постановою суду, Інспектор 2 роти 4 батальйону Управління

патрульної поліції у м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нову про відмову в позові. Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що в позовній заяві позивачем не заперечувався факт наявності знаку 4.4. «Рух прямо або праворуч», а тому встановлення судом факту відсутності такого знаку є безпідставним виходом за межі позовних вимог та невідповідністю дійсним обставинам справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.01.2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255грн. за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, про що винесено Постанову серії АР №7651150.

Згідно вказаної Постанови, ОСОБА_3 20.01.2017р. о 13год.10хв. у м.Запоріжжі на перехресті проспекту Соборного та вулиці Верхньої у м.Запоріжжі не виконав вимоги дорожнього знаку 4.4. «Рух прямо або праворуч» та здійснив поворот ліворуч, чим порушив п.п.8.4 «г» Правил дорожнього руху.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, в її описовій частині вказано, що позов обґрунтований тим, що твердження відповідача про порушення вимог п.п.8.4 «г» ПДР не відповідає дійсним обставинам, оскільки дорожнього знаку 4.4. «Рух прямо або праворуч» перед перехрестям не було та відповідно до дорожньої розмітки, на зазначеному перехресті дозволено поворот ліворуч. З цих підстав, посилаючись на наданий відповідачем відеозапис, суд дійшов висновку про недоведеність факту наявності дорожнього знаку. Натомість, згідно адміністративного позову, його обґрунтуванням є наявність дорожнього знаку 4.4. «Рух прямо або праворуч» на газоні, проте неможливість його видимості позивачем під час руху позивачем за автобусом.

Тобто, судом першої інстанції невірно встановлено предмет доказування у даній справі, що призвело до неправильного її вирішення, а тому оскаржувану постанову суду неможливо визнати законною та обґрунтованою, а відтак, вона підлягає скасуванню.

Вирішуючи спір між сторонами, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п.8.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.4 визначені групи, на які поділяються дорожні знаки, зокрема підпункт «г» вказує на наказові знаки, які показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Згідно Додатку 1 до Правил, знак 4.4. «Рух прямо або праворуч» є наказовим, яким визначено дозволений напрямок руху прямо або праворуч.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, ОСОБА_2 20.01.2017 року о 17 год. 10 хв. на перехресті проспекту Соборного та вулиці Верхньої у м.Запоріжжі здійснив поворот ліворуч. При цьому перед перехрестям наявний знак 4.4. «Рух прямо або праворуч».

Позивач заперечує наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, з огляду на те, що в момент його руху їхав автобус, а тому він не мав змоги бачити знак, який знаходився на газоні а не поверх руху транспорту.

Надаючи оцінку таким доводам позивача, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак, наявність яких характеризуй діяння як адміністративне правопорушення (проступок). Вказаними ознаками адміністративного правопорушення є: об'єкт; об'єктивна сторона; суб'єкт; суб'єктивна сторона.

Отже, склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП характеризується наступними ознаками:

1) субєкт правопорушник

2) субєктивна сторона - охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника

2) обєкт порушення правил дорожнього руху

3) обєктивна сторона знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв'язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння.

Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з відеозапису, наданого відповідачем на підтвердження правомірності своїх дій, ним спростовані доводи позивача, що в момент його руху їхав автобус, а тому він не мав змоги бачити знак, який знаходився на газоні а не поверх руху транспорту.

Так, з відеозапису вбачається, що в момент здійснення позивачем повороту ліворуч, на згаданому перехресті були відсутні автобуси або інші перешкоди, які б перешкоджали видимості знаку 4.4. «Рух прямо або праворуч». Позивач на деякий час зупинився на перехресті перед світлофором та після пропуску машин, які рухались по зустрічній смузі, здійснив поворот ліворуч. Більш того, наданий відеозапис засвідчив пояснення позивача, який пояснив, що він півроку не знаходився у місті Запоріжжі, а тому не звернув увагу на появу нового знаку.

Проте, такі обставини не виключають відповідальність позивача за порушення вимог Правил дорожнього руху.

З наданого відеозапису вбачається, що позивачу були розяснені його права, що спростовує доводи позивача про зворотне.

Таким чином, колегія суддів вбачає наявним в діях позивача склад адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в позові.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205 ст.207 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 11 квітня 2017 року у справі №331/767/17 (провадження №2-а/331/59/2017) скасувати та прийняти нову.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

(Постанову у повному обсязі складено 05.07.2017р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк