Справа № 812/1122/16
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2017-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - Блохін А.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року справа №812/1122/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів : головуючого судді Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року у справі № 812/1122/16 за позовом державного підприємства «Луганський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, про скасування податкових повідомлень-рішень від 05 вересня 2016 року №№ , , ,-

ВСТАНОВИВ :

20 вересня 2016 року до Луганського адміністративного суду надійшов адміністративний позов державного підприємства «Луганський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС, в якому позивач просив скасувати податкові повідомлення-рішення від 05 вересня 2016 року:

- № з розрахунком штрафних санкцій на суму 2322,60 грн. до акта перевірки від 15 серпня 2016 року № 15/28-05-42/04725935 «Про результати камеральної перевірки ДП «Луганськстандартметрологія» з питань своєчасності сплати до бюджету сум податкових зобов'язань частини чистого прибутку за рік 2015-2016 рр.»;

- № з розрахунком штрафних санкцій на 15474,40 грн. до акта перевірки від 15 серпня 2016 року № 14/28-05-42/04725935 «Про результати камеральної перевірки ДП «Луганськстандартметрологія» з питань своєчасності сплати до бюджету сум податкових зобов'язань з авансових внесків з податку на прибуток за 2014 рік";

- № з розрахунком штрафних санкцій на суму 140747,80 грн. до акта перевірки від 15 серпня 2016 року № 14/28-05-42/04725935 «Про результати камеральної перевірки ДП «Луганськстандартметрологія» з питань своєчасності сплати до бюджету сум податкових зобов'язань з авансових внесків з податку на прибуток за 2014 рік».

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року у справі № 812/1122/16 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС від 05 вересня 2016 року № про застосування до державного підприємства "Луганський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 15474,40 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС від 05 вересня 2016 року № про застосування до державного підприємства "Луганський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 140747,80 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС від 05 вересня 2016 року № про застосування до державного підприємства "Луганський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 2322,60 грн.

Ухвалою суду від 02 червня 2017 року допущено заміну третьої особи у справі № 812/1122/16 - Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби України на Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 218-221).

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд апеляційної скарги проводиться в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Державне підприємство «Луганський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (далі - ДП «Луганськстандартметрологія») зареєстровано юридичною особою, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 18 вересня 2015 року, та діє на підставі статуту підприємства (а.с. 10-30, 31).

На час виникнення спірних правовідносин як платник податків ДП «Луганськстандартметрологія» перебувало на обліку у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - СДПІ з ОВП у м. Луганську), про що також свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 18 вересня 2015 року (а.с. 31).

Згідно акта від 15 серпня 2016 року за № 14/28-05-42/04725935 камеральною перевіркою ДП «Луганськстандартметрологія» податкового зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток підприємства, визначених у декларації за 2013 рік № від 28 лютого 2014 року, встановлено порушення пункту 57.1 статті 57 розділу ІІ Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати протягом граничних строків сплати податкового зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток підприємств у загальній сумі 858483,00 грн. (а.с. 32-34).

На підставі акта від 15 серпня 2016 року за № 14/28-05-42/04725935 СДПІ з ОВП у м. Луганську згідно із статтею 126 Податкового кодексу України винесені податкові повідомлення-рішення від 05 вересня 2016 року: - № про застосування до ДП «Луганськстандартметрологія» штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 15474,40 грн. (а.с. 41, 42); - № про застосування до ДП «Луганськстандартметрологія» штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 140747,80 грн. (а.с. 43, 44).

Згідно акта від 15 серпня 2016 року за № 15/28-05-42/04725935 камеральною перевіркою ДП «Луганськстандартметрологія» податкового зобов'язання згідно з розрахунками частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, за 2015 рік від 16 лютого 2016 року № (уточнюючий), від 04 березня 2016 року № (уточнюючий) та за І квартал 2016 року від 21 квітня 2016 року № (звітний) встановлено порушення пункту 57.1 статті 57 розділу ІІ Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати податкових зобов'язань частини чистого прибутку підприємств протягом граничних строків сплати у загальній сумі 23225,94 грн. (а.с. 35-37).

На підставі акта від 15 серпня 2016 року за № 15/28-05-42/04725935 СДПІ з ОВП у м. Луганську згідно із статтею 126 Податкового кодексу України винесено податкове повідомлення-рішення від 05 вересня 2016 року № про застосування до ДП «Луганськстандартметрологія» штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 2322,60 грн. (а.с. 39, 40).

Відповідач зазначив, що підставою для порушення п. 57.1 ст. 57 розділу II ПКУ в частині несвоєчасності сплати податкових зобов'язань частини чистого прибутку по уточнюючому розрахунку за 2015 рік від 16.02.2016р. № та за 1 квартал 2016 року 4 від 21.04.2016 р. № протягом граничних строків сплати у загальній сумі 23 225,94 грн. стала заборгованість, що виникла по строкам сплати: на 19.02.2016 р. - у сумі 7 649,0 грн. та на 20.05.2016р. - у сумі 15 576,94 грн., в результаті чого, було винесено податкове повідомлення рішення № з розрахунком штрафних санкцій на суму 2322, 60 грн. до акту перевірки від 15.08.2016 року № 15/28-05-42/04725935.

Відповідно до п. 50.1. ст. 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Наказом Державної податкової адміністрації України № 285 від 16.05.2011 р. «Про затвердження форми Розрахунку частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31.05.2011р. за № 643/19381, визначено, що звітним періодом, за який подається розрахунок, є перший квартал, перше півріччя, три квартали, рік. Враховуючи, що зазначеною формою не передбачено проведення уточнень, платник податку має право самостійно здійснити відмітку «уточнюючий» та подати уточнюючий розрахунок частини чистого прибутку (доходу) до органів фіскальної служби окремо за кожен рік.

Таким чином, виходячи з наведеного вище та матеріалів справи слідує, що недоїмка по сплаті частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями (згідно уточнюючого розрахунку за 2015 рік № від 16.02.2016 р.) у особистій картці підприємства виникла за рахунок технічної помилки при обробці даного звіту.

Частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями за 1 квартал 2016 року І (згідно розрахунку № від 21.04.2016 року) була своєчасно перерахована до державного бюджету України, платіжне доручення № 412 від 16.05.2016 року на суму 15 577,00 грн. , але перерахування було помилково здійснено на рахунок іншого збору До Відповідача було подано листа № 59 від 23.05.2016 року (копія додається) про зарахування вказаної вище суми на рахунок № 002 код платежу 21010100 «Частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань), що вилучаються до бюджету. Відповідачем на підставі вказаного вище листа було в здійснено перерахування сплачених коштів на рахунок № 002 код платежу 21010100 «Частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань), що вилучаються до бюджету.

Згідно з п. 38.1. ст. 38 ПК України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

При цьому, згідно з п. 37.1. ст. 37 ПК України, підставою для припинення податкового обов'язку, є його виконання.

Відповідно до п. 9.3 ст. 9 ПК України, зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Згідно з п. 5 ст. 45 Бюджетного кодексу України, податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Відповідно до абз. 2 розділу 1 «Положення про єдиний казначейський рахунок», затвердженого Наказом Державного казначейства України 26.06.2002 року № 122, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.07.2002 року № 594/6882, єдиний казначейський рахунок - це консолідований рахунок відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.

Таким чином, сплачені кошти зараховуються до єдиного рахунку Державного казначейства України. У відповідності до вказаної вище норми Бюджетного кодексу України факт сплати настає з моменту надходження грошових коштів до єдиного Казначейського рахунку Державного бюджету України.

Порядок обліку сплачених до бюджету податків не може впливати на сплату податків до бюджету та свідчити про виконання чи не виконання платником податків своїх обов'язків по сплаті податків.

Належне виконання обов'язків зі сплати податків залежить саме від їх нього надходження до бюджету, а не від того яким чином вони враховуються.

Таким чином, обов'язки зі сплати податків вважаються виконаними з моменту зарахування сум податкових зобов'язань на єдиний рахунок Державного казначейства.

Отже, не є порушення п. 57.1. ст. 57 ПК України в частині несвоєчасної сплати податкових зобов'язань частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями протягом граничних строків сплати у загальній сумі 23 225,94 грн.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до правового висновку Верховного суду України, який викладений у справі №21-377а15 від 16.06.2015 р. та повинен враховуватись судами загальної юрисдикції відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України, здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 статті 57 ПК. має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 ПК.

Крім того, на думку колегії суддів, для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов'язання необхідно встановити, що у строк, передбачений пунктом 57.1 статті 57 ПК платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету. А оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення коду бюджетної класифікації у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов'язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов'язання у визначений вказаною нормою ПК строк, а відтак і для застосування на підставі пункту 126.1 статті 126 ПК штрафних (фінансових) санкцій.

Щодо висновків акту перевірки № 14/28-05-42/04725935 від 15.08.2016 року про зазначення порушення п. 57.1. ст. 57 ПК України, в частині несвоєчасної сплати протягом граничних строків сплати податкового зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток підприємств у загальній сумі 858 483, 00 грн., в результаті чого, було винесено податкове повідомлення рішення № від 05.09.2016 року з розрахунком штрафних санкцій на суму 15 474, 40 грн. та податкове повідомлення - рішення № від 05.09.2016 року з розрахунком штрафних санкцій на суму 140 747, 80 грн.

Під час проведення перевірки відповідачем не було врахована у зменшення авансових внесків з податку на прибуток за травень - червень 2014 року переплату авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів у сумі 122 701, 00 грн., що підтверджується декларацією з податку на прибуток за 2013 рік.

Відповідачем не врахований той факт, що на момент прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень у позивача був в наявності Сертифікат Торгово-промислової Палати України № 4770 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий 27.05.2016 року, яким засвідчено форс-мажорні обставини, зокрема: акт тероризму на території Луганської області.

Згідно зазначеного сертифікату засвідчені форс-мажорні обставини щодо обов'язку платника податків, а саме сплати податків і збрів в строки та у розмірах встановлених нормативно-правовими актами: - авансові внески з податку на прибуток підприємства за липень, серпень вересень, жовтень, листопад 2014року, в строки відповідно до 30.07.2014,30.09.3014. 30.10.2014.30.11.2014.

Преамбулою Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі за текстом - Закон №1669), який набув чинності 15.10.2014, визначено, що цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 10 Закону № 1669 визначено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палали України, (копія додасться)

Статтею 11 Закону № 1669 визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (14.10.2014), і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Отже, дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Оскільки Указ Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 набув чинності 14.04.2014,

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 1669 період проведення антитерористичної операції розпочався. Оскільки Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не видавався, можна стверджувати, що проведення антитерористичної операції триває.

Розпорядженням КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053-р був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, в якому зазначені міста Луганськ та Лисичанськ. При цьому в самому змісті цього розпорядження прямо вказано, що воно прийняте на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Закону № 1669.

Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 р. № 1275-р визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053 та від 05.11.2014 № 1079 та знову був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, в якому зазначені міста Луганськ та Лисичанськ. В самому змісті розпорядження № 1275-р від 02.12.2015 прямо вказано, що воно прийняте на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Закону № 1669-VII від 02.09.2014.

Не є спірною обставина того, що позивач знаходився на території здійснення антитерористичної операції, що підтверджується законодавчо встановленими положеннями.

Тому, з дати набрання чинності Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р, на ДП «Луганськстандартметрологія» розповсюджується дія Закону № 1669.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що пунктом 3 Розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється: з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість; з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

З аналізу вищенаведеної норми матеріального права слідує, що законодавець встановив імперативну заборону на проведення органами ДФС України перевірок суб'єктів господарювання у 2015 та 2016 роках за попередній рік. При цьому, вказана заборона стосується будь-яких видів перевірок, тобто документальних, фактичних або камеральних.

Виключення з цієї заборони передбачені лише якщо: 1) суб'єкт господарювання має обсяг доходу понад 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік; 2) перевірка проведена з дозволу Кабміну, за заявкою суб'єкта господарювання, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України; 3) у випадку, якщо суб'єкт господарювання ввозить на митну територію України та/або виробляє та/або реалізує підакцизні товари (з 01 січня 2015 року).

Проведені СДПІ з ОВП у м. Луганську 15 серпня 2016 року камеральні перевірки з питань своєчасності сплати до бюджету сум податкових зобов'язань частини чистого прибутку за рік 2015-2016 р.р. та податкових зобов'язань з авансових внесків з податку на прибуток за 2014 рік підпадають під законодавчу заборону, яка встановлена у пункті 3 Розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи».

При цьому, встановлено, що ДП «Луганськстандартметрологія» не підпадає під жодне виключення з заборони, оскільки обсяг його доходів за попередній рік становить менше 20 мільйонів гривень, що підтверджується звітом про фінансові результати за 2015 рік та податковою декларацією з податку на прибуток підприємства за 2015 рік (а.с. 51-52, 170-171); камеральна перевірка призначена не за заявкою суб'єкта господарювання, не за дозволом Кабміну, не за рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України; позивач не здійснює операцій з підакцизними товарами і доказів протилежного суду не надано.

Слід зауважити, що камеральна перевірка підпадає під заборону, яка встановлена у пункті 3 Розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VII, оскільки за змістом цієї норми заборона встановлена для всіх видів податкової перевірки, в тому числі і камеральної.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що камеральні перевірки ДП «Луганськстандартметрологія» проведені відповідачем всупереч законодавчій забороні на її проведення, тобто протиправно та передчасно. А, отже, і винесені за результатом такої перевірки податкові повідомлення-рішення від 05 вересня 2016 року №№ , , також є протиправними.

З огляду на викладене колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова (п.76.1 ст.76 ПК України).

За приписами п.75.1.2 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що камеральна перевірка проводиться виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, а питання своєчасності сплати податків є предметом розгляду документальної перевірки.

Зі змісту актів камеральних перевірок від 05.02.2016 № 14/28-05-42/04725995, № 15/28-05-42/04725935 встановлено, що податковим органом проведено перевірку своєчасності сплати позивачем узгодженої суми податкового зобов'язання, що відповідно до пункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України ( в редакції на час спірних правовідносин) є предметом документальної, а не камеральної перевірки.

Таким чином, діючи не у спосіб, передбачений Законом, відповідач провів камеральну перевірку з питань, які є відмінними від питань, що входять до предмета камеральної перевірки.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що до теперішнього часу, відповідачем у встановленому законом порядку, не вручено копію спірного податкового повідомлення-рішення.

Правова позиція, відповідно до якої у разі незаконності перевірки незаконним є і прийняте за її результатом рішення контролюючого органу, була висловлена Верховним Судом України у постанові від 27 січня 2015 року №21-425а14 , яка в силу вимог статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, повинна враховуватися судами.

Також слід зазначити, що згідно з п.31 розділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України за наслідками діяльності у 2015 році штрафні (фінансові) санкції до платників податку на прибуток підприємств за порушення порядку обчислення, правильності заповнення податкових декларацій з податку на прибуток підприємств та повноти його сплати не застосовуються.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ДП «Луганськстандартметрологія».

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року у справі № 812/1122/16 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року у справі № 812/1122/16 за позовом державного підприємства «Луганський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, про скасування податкових повідомлень-рішень від 05 вересня 2016 року №№ , , - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

М.Г. Сухарьок