Справа № 577/1035/17
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2017-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 червня 2017 року м. Київ К/800/20196/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Штульман І.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 квітня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Конотопського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання неправомірним рішення про припинення виплати пенсії та зобов'язання відновити виплату пенсії,-

в с т а н о в и в :

Постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 квітня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірними дії Конотопського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови у поновленні виплати раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 та зобов'язано відповідача поновити йому виплату раніше призначеної пенсії, починаючи з 7 жовтня 2009 року.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 квітня 2017 року скасовано в частині задоволення позовних вимог за період з 7 жовтня 2009 року по 8 вересня 2016 року та в цій частині позов ОСОБА_1 залишено без розгляду. В іншій частині постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 квітня 2017 року залишено без змін.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга, в якій ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року, а постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 квітня 2017 року змінити й ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, зобов'язати відповідача здійснити поновлення виплати йому пенсії з 7 жовтня 2009 року, виплатити заборговані кошти, а також нараховувати і виплачувати пенсію у повному розмірі довічно.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права.

Вирішуючи спір суд першої інстанції, з висновком якого в цій частині погодився апеляційний суд, виходив з того, що з дня набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України від 7 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 щодо неконституційності пункту 2 частини 1 статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV про припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону. З цього часу орган Пенсійного фонду має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог за період з 7 жовтня 2009 року по 8 вересня 2016 року та залишаючи позов ОСОБА_1 в цій частині без розгляду, виходив з того, що даний спір має вирішуватися з урахуванням вимог статей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 8 грудня 2015 року (справа № 645/2730/15-а) та від 11 жовтня 2016 року (справа № 404/4541/15-а).

У цій справі позивач просив суд зобов'язати відповідача відновити виплату пенсії з 7 жовтня 2009 року - з дня набрання чинності Рішенням № 25-рп/2009, але до суду звернувся з позовом 9 березня 2017 року, не зазначивши при цьому причин пропуску процесуального строку.

Таким чином, враховуючи дату звернення позивача до суду, апеляційний суд дійшов вірного висновку, що права ОСОБА_1 підлягають захисту з 9 вересня 2016 року, тобто в межах шестимісячного строку, визначеного частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України. Прогнозування можливих порушень зі сторони відповідача та зобов'язання його проводити виплату поновленої рішенням суду пенсії на майбутнє є передчасним.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми права.

Керуючись статтею 211, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року та постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 квітня 2017 року в нескасованій частині у справі за позовом ОСОБА_1 до Конотопського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання неправомірним рішення про припинення виплати пенсії та зобов'язання відновити виплату пенсії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направити скаржникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Штульман